Ухвала

12 травня 2023 року

м. Київ

справа № 539/2287/17

провадження № 61-6944ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу адвоката Антіховича Володимира Володимировича як представника ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 01 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди транспортного засобу з правом викупу,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернувся з позовом, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором оренди транспортного засобу з правом викупу, що складає грошову суму коштів у розмірі 22 500,00 доларів США, заборгованість з пені - 2 250,00 доларів США та 3 % річних - 187,00 доларів США.

У жовтні 2021 року ОСОБА_2 змінивши підстави позову, просив стягнути з відповідача на свою користь вартість переданого за нікчемним договором транспортного засобу - екскаватора-навантажувача марки «JСВ 3-СХ», 1999 року випуску, заводський № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , загальною масою 7 600 кг, жовтого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , у розмірі 19 527,00 доларів США в грошовому еквіваленті на момент ухвалення рішення суду, як спосіб застосування наслідків нікчемного правочину.

06 грудня 2021 року представник ОСОБА_2 - адвокат Білик П. Б. подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача на свою користь вартість переданого за нікчемним договором транспортного засобу - екскаватора-навантажувача марки «JСВ 3-СХ», 1999 року випуску, у розмірі 19 527,00 доларів США в грошовому еквіваленті на момент ухвалення рішення суду, як спосіб застосування наслідків нікчемного правочину. Позовну вимогу про стягнення з відповідача на свою користь заборгованості з пені у розмірі 2 250,00 доларів США та 3 % річних у розмірі 187,00 доларів США просив залишити без розгляду.

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області ухвалою від 03 лютого 2022 року відмовив ОСОБА_2 у прийнятті заяви про зміну підстав позову та повернув її позивачу.

У лютому 2022 року представник ОСОБА_2 - адвокат Білик П. Б. подав до суду заяви про зміну підстави позову та зменшення позовних вимог, в яких він просив застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову суму коштів у розмірі 19 527,00 доларів США. Вимоги про стягнення пені та 3 % річних просив залишити без розгляду.

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області ухвалами від 25 травня 2022 року відмовив ОСОБА_2 у прийнятті заяви про зміну підстав позову та повернув її позивачу; залишив без задоволення клопотання ОСОБА_2 про зменшення позовних вимог; залишив без розгляду позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з пені у розмірі 2 250,00 доларів США та 3 % річних у розмірі 187,00 доларів США.

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області рішенням від 25 травня 2022 року в задоволені позову відмовив.

Полтавський апеляційний суд постановою від 01 березня 2023 року апеляційну скаргу адвоката Білика П. Б. як представника ОСОБА_2 задовольнив. Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 травня 2022 року скасував та ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив. Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 вартість переданого за нікчемним договором екскаватора-навантажувача марки «JСВ 3-СХ», 1999 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 у розмірі 19 527,00 доларів США, що в грошовому еквіваленті становить 714 075,00 грн. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

05 травня 2023 року адвокат Антіхович В. В. як представник ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Полтавського апеляційного суду від 01 березня 2023 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з таких підстав.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Адвокат Антіхович В. В. як представник ОСОБА_1 звернувся з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивовано тим, що копію оскаржуваної постанови апеляційного суду від 01 березня 2023 року ОСОБА_1 не отримав до цього часу, в кабінеті електронного суду оскаржуване судове рішення відсутнє. Вперше з касаційною скаргою на постанову Полтавського апеляційного суду від 01 березня 2023 року заявник звертався до Верховного Суду 03 квітня 2023 року, проте ухвалою Верховного Суду від 13 квітня 2023 року його касаційну скаргу повернуто з підстав невиконання вимог пункту 5 частин другої статті 392 ЦПК України, у зв`язку з чим вважає, що строк на касаційне оскарження був пропущений з поважних причин та просить його поновити.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

Як видно з оскаржуваної постанови Полтавського апеляційного суду від 01 березня 2023 року повний її текст складено 03 березня 2023 року, тобто останнім днем звернення з касаційною скаргою є 03 квітня 2023 року.

Встановлено, що ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 вперше звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Полтавського апеляційного суду від 01 березня 2023 року саме 04 квітня 2023 року (відповідно до відмітки на поштовому конверті), тобто поза межами строку на касаційне оскарження. Отже, посилання заявника на те, що вперше з касаційною скаргою на постанову Полтавського апеляційного суду від 01 березня 2023 року він звернувся до Верховного Суду 03 квітня 2023 року не відповідає дійсності.

За таких обставин, суд позбавлений можливості вирішити питання щодо поважності причин пропуску заявником строку на касаційне оскарження з наведених підстав.

Учасник судового процесу зобов`язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони в розумні інтервали мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та роз`яснити заявнику про необхідність надання доказів, що підтверджують порушення Полтавським апеляційним судом порядку вручення постанови від 01 березня 2023 року.

На підтвердження наведених обставин заявник має надати відповідні докази в оригіналах або завірені в установленому порядку їх копії, якими можуть бути оригінал поштового конверту, довідка із суду, поштового відділення зв`язку, копії матеріалів справи тощо.

Верховний Суд зазначає, що на стадії відкриття касаційного провадження Верховний Суд не має можливості перевірити наявність чи відсутність доказів на підтвердження надсилання/вручення судом апеляційної інстанції копії рішення заявнику, оскільки за правилом частини сьомої статті 394 ЦПК України питання про витребування матеріалів справи вирішується під час відкриття касаційного провадження.

Частиною другою статті 393 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо недоліки заяви не буде усунуто у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 390, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу адвоката Антіховича Володимира Володимировича як представника ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 01 березня 2023 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев