Провадження №2/447/326/23
Справа №464/1237/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

21.09.2023 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді Павліва В. Р., за участю секретаря судового засідання Стронської Р.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві Львівської області справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

відповідачка: ОСОБА_1

представник відповідачки: ОСОБА_2 .

Процесальні дії у справі.

07.03.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю та "Фінансова компанія" Фінтраст Україна" звернулося в Сихівський районний суд м. Львова з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 65600 грн. 00 коп., судовий збір у розмір 2683 грн. 00 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 8000 грн. 00 коп. У позовній заяві покликається на таке. 06.08.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний договір № 4273833 про надання споживчого кредиту (кредитний договір). Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» затверджених наказом № 53-ОД від 18.01.2020 та розміщені на сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно умов кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 20000 грн 00 коп. Строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту (06.07.2021) вказується в графіку платежів, що є додатком №1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього договору, (п. 1.4. кредитного договору);

ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачкою за кредитним договором виконало; та надало їй кредит в сумі 20000 грн. 00 коп., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідачки № НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 1.5.1. кредитного договору знижена процентна ставка 0,95 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживач в межах строку, визначеного в п.1.4 договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, споживач як учасник програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту, але в будь-якому випадку не більше ніж за період строку кредиту, зазначеного в п.1.4 договору, буде перераховано за зниженою процентною ставкою.

01.09.2021 відповідачка здійснила оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих відсотків за користування кредитом на суму 8550 грн. 00 коп. В зв`язку з чим, у відповідності до п. 1.4 та п. 4.2. кредитного договору відбулося продовження строку кредиту, ще на 30 днів (до 02.10.2021) з стандартною процентною ставкою 1,90% в день.

Відповідно до п. 1.5. кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується:

- у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору;

- у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п.4.2 договору;

- у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.3 договору.

06.07.2021 відповідачка свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала, а також не уклала угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору. Керуючись пунктами 4.3. кредитного договору кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль.

Надалі відповідачка оплати за кредитним договором не здійснювала.

Враховуючи невиконання відповідачкою своїх боргових зобов`язань перед кредитором 25.05.2022 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна", як фактором, було укладено договір факторингу № 25-05/2022, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором.

Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило відповідачку шляхом направлення на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначену при укладенні кредитного договору відповідного повідомлення.

Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідачка за кредитним договором перед позивачем не сплачена і складає 20000 грн 00 коп.- тіло кредиту та 45600 грн. 00 коп. - нараховані відсотки, всього - 65600 грн. 00 коп.

Щодо витрат на правову допомогу, позивач зазначає, що для подання позовної заяви звернувся за правовою допомогою до адвоката Крюкової Марини Володимирівни, з якою було укладено договір про надання правової допомоги № 07/07-2022 від 07.07.2022 у відповідності до умов якого було доручено: здійснити стягнення суми боргу в судовому порядку, а саме, встановити обставини справи, зібрати та аналізувати докази і документи, підготувати необхідні документи, сформувати правову позицію по справі, зняти копії документів, скласти та подати позовну заяву. За надання правової допомоги позивачем сплачено сума гонорару в розмірі 8 000 грн. 00 коп.

17.04.2023 до Миколаївського районного суду Львівської області надійшла за підсудністю цивільна справа №464/1237/23 за позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю та "Фінансова компанія" Фінтраст Україна" до ОСОБА_1 по стягнення заборгованості.

18.04.2023 Миколаївський районний суд Львівської області прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, постановив, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

18.04.2023 від представника позивача адвокатеси Крюкової М.В. надійшла заява по збільшення позовних вимог. Зазначає, що боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). Загалом інфляційні втрати склали 18433,6 грн. ( за 2022 - 17449, 6 грн., за січень 2023 - 524,8 грн., за лютий 2023 - 459,2 грн.), а 3% річних ( з 25.12.2023 по 06.04.2023) - 2517,96 грн. Просила прийняти до розгляду заяву та стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 86551 грн. 56 коп., судовий збір у розмірі 2684 грн.00. коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 8000 грн. 00 коп.

08.05.2023 від представниці позивача адвокатеси Крюкової М.В. надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила такі задовольнити.

28.08.2023 від відповідачки ОСОБА_1 , надійшов відзив на позовну заяву. Заявлений позов заперечує в частині та вважає необгрунтованим з наступних підстав. 06.06. 2020 між ТзОВ «АВЕНТУС Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №4273833. Відповідно до п.1.2 кредитного договору, Товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити відсотки за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором.

Сума кредиту складає 20 000 грн. Срок кредиту 30 днів (п.п. 1.3,1.4 договору). Орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення договору (п. 1.7 договору) складає: за стандартною ставкою 24079, 41%, за зниженою ставкою 2013,43% (п. 1.7.1, 1.7.2 договору). Орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору (п. 1.8 договору) складає:- за стандартною ставкою 31400 грн., за зниженою 25 700 грн. Сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролорнгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль (п.4.3.1 договору).

Згідно поданої позивачем «Картки обліку договору» споживачем було здійснено оплату заборгованості за кредитом та за відсотками за договором: 07.07.2021 - 5700 грн. 00 коп. ; 20.08.2021 - 2000 грн. 00 коп.; 22.08.2021 - 1500 грн. 00 коп.; 25.08.2021 - 50 грн. 00 коп.; 26.08.2021 - 15 450 грн. 00 коп. Всього на суму - 24 700 грн. 00 коп.

Зазначає, що у «Картці обліку договору» не враховано платіж від 01.09.2021 оплата відповідачки на суму 8 550 грн., про що зазначає представник позивача у позовній заяві (2 арк. позовної заяви). Наголошує, що позивач не може визначити дійну суму оплати відповідачем за договором. Відповідно до позовної заяви відповідачка станом на 01.09.2021 повністю оплатила суму відсотків - 1900 грн. та частково оплатила суму основного боргу в розмірі 6650 грн. Вважає, що у такому випадку сума основного боргу повинна становити - 20000 - 6 650 = 13350. Виходячи з цього розрахунок заборгованості після 01.09.2021 поданий позивачем невірно. А тому сума основного боргу згідно із заявленою позовною заявою представника позивача повинна становити - 13 350 грн.

Щодо вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості по сплаті відсотків з 06.06.2021 до 24.12.2021 - 45 600 грн. покликається на таке. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Сума позики у даній справі на 06.06.2021 становить - 20 000 грн., а на 01.09.2021 становить - 13 350 грн. Строк дії договору про надання споживчого кредиту №4273833 від 06.06.2021, сторони визначили у 30 днів, тобто до 05.07.2021 (п.1.4 договору). Вимоги щодо стягнення заборгованості за несплаченими відсотками заявлено за період з 06.06.2021 по 24.12.2021 в розмірі 45 600 грн., а тому вважає, що відсотки за користування кредитними коштами позивачем математично нараховані невірно.

Відповідачка наголошує на тому, що відповідно до ст. 625 ЦК України на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відсотки, встановлені ст. 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, відсотки, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч. 2 ст. 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від відсотків, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.

Відповідачка покликається на те, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Відповідачка вважає, що з моменту закінчення строку дії договору - 05.06.2021 стягненню підлягають 3% річних від простроченої суми зобов`язання за тілом кредиту відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України та ч. 2 ст. 625 ЦК України, тобто за період з 05.06.2021 по час звернення позивачку до суду. Щодо стягнути суму інфляційних втрат з 01.01.2022 по 28.02.2023 - 18433, 6 грн., то зазначає, що інфляційні втрати нараховується позивачем на тіло кредиту (20 000 грн.) і на невірно пораховані відсотки за користування кредитом з 06.06.2021 по 24.12.2021 - 45 000 грн. Крім того, позивачем не було пораховано інфляційні втрати за кожен місяць 2022 року.

Також позивачем не було прийнято до уваги , що відповідно до пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Відповідачка позов визнала частково, просила постановити рішення яким стягнути з неї борг у розмірі 13350 грн. 00 коп.

У судовому засіданні представник відповідачки надав пояснення аналогічні заявленим у відзиві на позовну заяву, зазначив, що його клієнтка визнає основний борг по зобов`язанню у розмірі 13350 грн. (20000-6500 (було сплачено)), розмір суми процентів по кредиту у період з 01.09 по 06.10.2021 - 9131, 4 грн. Розмір суми процентів по кредиту, які визнає пояснив так. З 01.09.20221 по 06.10.2021 (термін 36 днів) діяла стандартна процентна ставка по кредиту - 1,9 % в день. Розмір процентів по кредиту з 0.09.2021 по 06.10.2021 (термін 36 днів) становить 68,4% (1,9% *36=68,4%). Розмір суми процентів по кредиту з 01.09.2021 по 06.10.2021 ( термін 36 днів) становить 9131,4 грн. (13350*68,4% =9131,4) грн.

Після закінчення строку договору з 06.10.2021 по час звернення з позовом до суду 28.02.2023 визнає застосування ст. 625 ЦК України на нарахування 3% річних від простроченої суми боргу. А саме у розмірі 23042 грн. 10 коп.

Судом встановлено, що 06.06.2021 між ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний договір №4273833 про надання споживчого кредиту.

Відповідно до умов даного договору, ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 20000 грн., строком на 30 днів, зі сплатою 1,90 % процентної ставки. Строк кредиту - 30 днів, зі сплатою 1,90 % процентної ставки.

25.05.2022 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та позивачем, як фактором, було укладено договір факторингу №25-05/2022, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором .

Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначену при укладенні кредитного договору відповідного повідомлення.

Про відступленням права грошової вимоги за кредитним договором Товариство з обмеженою відповідальністю та "Фінансова компанія" Фінтраст Україна" повідомило позичальника шляхом направлення повідомлення рекомендованим листом на адресу відповідачки зазначену при укладенні кредитного договору.

Судом встановлено, що відповідачка умов кредитного договору не виконала, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів.

Сторони не заперечують укладення договору між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 та перехід прав вимоги за вказаним договором факторові Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Фінтраст Україна".

Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України).

На підставі статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати відсотки, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як передбачено ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Ст. 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Згідно з ч. 1 ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п.1.2 кредитного договору, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором. Сума кредиту складає 20 000 грн. Строк кредиту 30 днів (п.п. 1.3,1.4 договору). Орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення договору (п. 1.7 договору) складає: за стандартною ставкою 24079,41 %, за зниженою ставкою 2013,43% (п. 1.7.1, 1.7.2 договору). Орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору ( п. 1.8 договору) складає:- за стандартною ставкою 31400 грн., за зниженою 25 700 грн.

Сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту(нового строку кредиту після пролонгації або автопролорнгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль (п.4.3.1 договору).

Згідно «Картки обліку Договору» споживачем було здійснено оплату заборгованості за кредитом та процентами по договору: 07.07.2021 - 5700 грн.; 20.08.2021 - 2000 грн.; 22.08.2021 - 1500 грн. 00 коп.; 25.08.2021 - 50 грн. 00 коп.; 26.08.2021-15 450 грн. 00 коп. Всього на суму - 24 700 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 1.4 договору строк кредиту 30 днів. Договір укладений 06.06.2021 триває до 06.07.2021.

Відповідно до п. 4.3.1 договору сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту( нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слугує за днем закінчення такого строку. Але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача. Тобто в даному випадку строк дії договору продовжується з 06.07.2021 по 06.10. 2021.

Згідно «Картки обліку договору» у позичальника ОСОБА_1 на 31.08.2021 основний борг становив 20 000 грн. 00 коп., стандартна процентна ставка 380 грн. 00 коп. (1,9 % в день), загальна заборгованість 21 900 грн. 00 коп.

Представником позивача зазначено, що 01.09.2021 відповідачка здійснила оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих відсотків за користування кредитом на суму 8 550 грн.

Суд бере до уваги, що відповідно до «Картки обліку договору» не враховано платіж від 01.09.2021 оплата відповідача на суму 8 550 грн. 00 коп. Відповідно до позовної заяви відповідач станом на 01.09.2021 повністю оплатив суму відсотків - 1900 грн. та частково оплатив суму основного боргу в розмірі 6650 грн. 00 коп. Тобто сума основного боргу повинна становити - 20 000 - 6 650 = 13350 грн. 00 коп.

Відповідно до «Картки обліку договору», наданої позивачем, сума % на 01.09. 2021 становила 1900 грн. Відповідно до п.6.3 договору споживач здійснює платежі за договором у такій черговості: п.6.3.1. у першу чергу здійснюються платежі з повернення простроченої суми кредиту та прострочені проценти за користування кредитом. Якщо коштів, що направляються для погашення заборгованості передбаченої даною чергою, недостатньо для її повного погашення повинно здійснюватись у такій черговості: прострочені зобов`язання за відсотками; прострочені зобов`язання за кредитом.

Відповідач на 01.09.2021 здійснив оплату прострочених зобов`язань по процентам на суму 1900 грн. та прострочених зобов`язань по кредиту на суму 6650 грн. (8550 - 1900= 6650 грн.). Відповідно основний борг зменшився і складав 13 350 грн. (20000-6650 = 13 350 грн.) З 01.09. по 06.10.2021 (термін 36 днів) діяла стандартна відсоткова ставка за кредитом - 1,90 % в день. Тобто розмір відсотків за кредитом з 01.09. по 06.10.2021 ( термін 36 днів) становить 68,4 % (1.9 %* 36 = 68, 4 %). Розмір суми відсотків по кредиту з 01.09.2021 по 06.10.2021 ( термін 36 днів) становить 9 131, 4 грн. (13 350 * 68, 4 % = 9 131, 4 грн.).

Щодо стягнення 3% річних від простроченої суми суд зазначає наступне. Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» ( Закон 2120-IX від 15.03.2022 ):

11) розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 1, ст. 2 із наступними змінами) доповнити пунктом 6-1 такого змісту:

"6-1. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.

Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем". А тому з ОСОБА_1 підлягають стягненню 3% річних за період з 06.10.2021 по 23.02.2022 у розмірі 154 грн. 00 коп. ( з 06.10.2021 по 31.12.2021 - 95 грн. 46 коп., з 01.01.2022 по 23.02.2022 - 59 грн. 25 коп.)

Таким чином, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 становить 22636 грн. 11 коп. і складається з 13350 грн. 00 коп. (основна сума заборгованості), 9131 грн. 40 коп. (відсотки за кредитом) та 3 % річних від простроченої суми, що становить 154 грн. 71 коп.

Щодо понесених позивачем витрат на правову допомогу, то суд приходить до переконання, що такі витрати необхідно задовільнити частково.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Встановлено, що на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представниця позивача Крюкова М.В. надала суду такі документи: копію договору про надання правової допомоги №07/07-2022; звіт про надання правової допомоги згідно Договору правової допомоги згідно Договору №07/07-2022 від 07.07.2022, рахунок на оплату по замовленню №144/28/02 від 28.02.2023 та платіжне доручення №342 від 28.02.2023.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268).

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Зазначена правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.09.2020 у справі №379/1418/18.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Отже, суд розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази, подані представником позивача, є підставою для відшкодування таких витрат, адже цей розмір доведений документально, співмірний зі складністю справи, обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, при цьому відсутні правові підстави для його зменшення.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на часткове задоволення позову по даній справі, суд вважає, що судові витрати на професійну правничу (правову) допомогу підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача пропорційно розміру позовних вимог, які судом задоволено.

Таким чином, сума, що підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача становить 2000 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 23, 81, 141, 247, 258, 259, 263-268, 273 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" заборгованість у розмірі 22636 грн. 11 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна", юридична адреса: вул. Загородня, 15, оф. 118/2 м. Київ, 03150, .

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 26.09.2023.

Суддя Павлів В. Р.