Справа № 565/592/21
Провадження № 6/565/7/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Зейкана І.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Ломази С.О.,

боржника ОСОБА_1 ,

представника боржника ОСОБА_2 ,

стягувача ОСОБА_3 ,

представника стягувача Полюхович О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кузнецовського міського суду Рівненської області заяву про відстрочення виконання рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 30 серпня 2021 року в цивільній справі № 565/592/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики,-

В С Т А Н О В И В :

13 березня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Волощук П.С. звернувся до суду з заявою про відстрочку виконання рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 30 серпня 2021 року в цивільній справі №565/592/21 в частині сплати основного боргу в розмірі 5655,89 доларів США, на дванадцять місяців.

Подану заяву мотивують тим, що обставинами, які роблять неможливим виконання судового рішення є те, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану, Торгово-промислова палата України засвідчила форс-мажорні обставини, тому у зв`язку із такими обставинами, ОСОБА_1 змушена була припинити свою підприємницьку діяльність, та по суті позбавлена можливості отримувати доходи від такої діяльності. З 26 грудня 2022 року ОСОБА_1 тяжко хворіла пневмонією, більше того, з 10 лютого 2023 року ОСОБА_1 отримала перелом ноги, та з часу ухвалення судового рішення у зв`язку із війною змінився курс долара США до гривні України.

Від стягувача ОСОБА_3 надійшли заперечення, у яких просить відмовити у задоволенні заяви повністю у зв`язку з безпідставністю. Вказує на те, що викладені у заяві обставини є лише суб`єктивною думкою боржника та не є такими, що ускладнюють виконання рішення суду.

В судовому засіданні боржник пояснила, що після ухвалення рішення суду про стягнення з неї боргу на користь ОСОБА_3 , вона в кінці 2021 року у присутності державного виконавця домовилась з останньою про те, що буде виплачувати борг у сумі від 200 до 500 доларів США щомісячно. До липня 2022 року вона сплачувала по 200 доларів США, окрім березня 2022 року, у якому не здійснила оплату. Проте, оскільки її підприємницька діяльність пов`язана з виготовленням весільних суконь не приносила їй прибутків, вона змушена була припинити підприємницьку діяльність і припинила виплату боргу ОСОБА_3 . На початку 2023 року вона довідалась про те, що ОСОБА_3 звернулась із скаргою до Головного управління ДВС і отримала повідомлення про те, що до неї прийдуть державні виконавці для вчинення опису майна. Вона Запропонувала ОСОБА_3 погасити частину боргу у сумі 700 доларів США, щоб вона забрала скаргу, розраховуючи на те, що державні виконавці після цього не прийдуть до неї і не будуть описувати майно. 02.03.2023 року вона передала ОСОБА_3 700 доларів США як погашення частини боргу за виконавчим листом, а ОСОБА_3 відкликала скаргу. Проте, незважаючи на це, 07.03.2023 року державні виконавці разом з ОСОБА_3 прийшли до неї додому з метою опису майна. Вважає такі дії психологічним тиском зі сторони ОСОБА_3 та наміром заволодіти її майном. Вказує, що наразі не працює, має намір стати на облік у центрі зайнятості, знайти роботу та повертати борг частинами. Відповідаючи на питання пояснила, що рік відстрочки їй необхідний для того, щоб матеріально укріпитись і у подальшому має намір частинами виплачувати решту боргу.

Представник боржника ОСОБА_2 у судовому засіданні просив задовольнити заяву, підтримав обставини викладені у заяві про відстрочку виконання рішення суду.

Стягувач ОСОБА_3 пояснила, що дійсно домовилась з ОСОБА_1 про те, що та буде сплачувати борг частинами від 200 до 500 доларів США щомісяця. З кінця 2021 року до липня 2022 року ОСОБА_1 з порушеннями строків сплачувала їй по 200 доларів США. Після цього припинила повністю виплачувати кошти. Її усні прохання здійснити погашення ігнорувала. У зв`язку з цим вона звернулась із скаргою на дії виконавців до Головного управління ДВС. Після цього державний виконавець запросила її до себе. Коли вона прийшла там була присутня ОСОБА_1 та державний виконавець. Вони почали просити її відкликати скаргу з Головного управління ДВС, натомість ОСОБА_1 обіцяла передати їй 700 доларів США як погашення частини боргу. Вона погодилась, відкликала скаргу, а ОСОБА_1 передала їй 700 доларів США та обіцяла у 20-х числах березня знову частково повернути борг. Проте, згодом до неї зателефонувала державний виконавець і сказала, щоб вона прийшли за місцем проживання ОСОБА_1 для опису її майна. Коли вона прийшла, двері квартири ніхто не відкрив і майно не описувалось.

Представник стягувача Полюхович О.І. просила відмовити у задоволенні заяви з мотивів викладених у запереченнях.

Заслухавши сторін виконавчого провадження та їх представників, дослідивши додані докази та матеріали цивільної справи, суд встановив наступні обставини.

30 серпня 2023 року Кузнецовським міським судом Рівненської області ухвалене рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 8055,89 доларів США заборгованості за договором позики.

Постановою 18.11.2021 р. державним виконавцем відкрито виконавче провадження №67517966 про примусове стягнення з ОСОБА_1 вказаної заборгованості.

03 грудня 2021 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було досягнуто згоди про те, що погашення боргу відбуватиметься частинами по 200-500 доларів США з 20 по 22 число кожного місяця, що підтверджується копією акту державного виконавця від 03.12.2021 року (а.с. 192 т.1).

Відповідно до листа Вараського відділу ДВС від 10.03.2023 року, станом на 10 березня 2023 року борг ОСОБА_1 перед ОСОБА_3 становить 5655,89 доларів США.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

У відповідності до ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Зважаючи на те, що рішення ухвалене 30.08.2021 року, а річний строк, передбачений ч. 5 ст. 435 ЦПК України, закінчився 30.08.2022 року, у суду відсутні повноваження відстрочувати виконання рішення суду.

Крім того, постановою Верховного Суду від 21.02.2019 року в справі № 2-54/08 визначено, що відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Враховуючи те, що сторони фактично добровільно домовились про розстрочку виконання рішення суду, що підтверджується копією акту державного виконавця від 03.12.2021 року, суд доходить висновку, про те, що відстрочка створить безпідставно привілейовані умови для боржника.

Також суд, враховує, що з пояснень божника ОСОБА_1 вбачається, що вона після завершення строку відстрочки не має наміру у повному обсязі виконати рішення суду та розраховує на подальше виконання такого рішення шляхом часткової оплати щомісяця. При цьому не подала до суду доказів про те, що така відстрочка реально змінить її можливість виконати рішення суду. Наявність планів влаштуватись на роботу через центр зайнятості не вказує на те, що за таких обставин рішення суду реально буде виконане у повному обсязі після завершення строку відстрочки.

Посилання боржника на дію воєнного стану за відсутності ведення бойових дій у місці її проживання, добровільне припинення підприємницької діяльності, зміна курсу валюти та тимчасові захворювання не є обставинами, які істотно ускладнюють виконання рішення суду.

Зважаючи на викладені обставини, у суду відсутні підстави для відстрочення виконання рішення суду від 30.08.2021 року, а тому у задоволенні заяви представника боржника ОСОБА_2 щодо відстрочення виконання рішення суду необхідно відмовити повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 267, 435 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити повністю у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Волощука Петра Степановича про відстрочку виконання судового рішення у цивільній справі № 565/592/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня виготовлення повної ухвали.

Повна ухвала виготовлена 23.03.2023 року

Суддя І.Ю.Зейкан