Справа № 128/2444/22
УХВАЛА

Іменем України

26 червня 2023 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Фанда О.А.,

розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності та поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності та поділ майна подружжя.

22 червня 2023 року позивачем у справі ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову.

Суд, дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, вважає її такою, що підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 151 ЦПК України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Згідно з ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збірзаподання заяви про забезпеченняпозову становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на 2023 рік складає 536,80 грн.

Заявником ОСОБА_1 до заяви про забезпечення позову надано квитанцію про сплату судового збору № від 07 квітня 2023 року в сумі 536 грн. 80 коп. у справі № 128/2444/22 (провадження № 2-з/128/39/23), однак, згідно акту звірки надходження коштів до казначейства станом на 22 червня 2023 року виявлено, що кошти враховані раніше у цивільній справі № 128/2444/22 (провадження № 2-з/128/34/23), та згідно ухвали № 128/2444/22 (провадження № 2-з/128/34/23) від 09 червня 2023 року матеріали заяви про забезпечення позову повернуто заявнику.

Статтею 9 Закону України «Про судовий збір» визначено, що суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Оскільки заявником надано квитанцію про сплату судового збору, яка зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України за іншою позовною заявою, тому слід вважати несплаченим судовий збір заявником за подання вимоги майнового характеру у даній заяві.

В той же час, відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги. Тобто, в разі повернення заяви або скарги заявник має право на повернення йому сплаченого судового збору в такій справі, від сплати судового збору при повторному зверненні до суду він не звільняється та зарахування раніше сплаченого судового збору по іншій справі до нової справи, що надійшла до суду, Законом України «Про судовий збір» не передбачено. При цьому строк заявлення клопотання про повернення судового збору Законом не обмежено, тому заявник має право повернути судовий збір за його клопотанням по справі № 128/2444/22 (провадження № 2-з/128/34/23) в будь-який час, оскільки його заява була повернута.

Відтак, до заяви про забезпечення позову заявником не було додано документ, що підтверджує сплату судового збору за її подання у відповідному розмірі та на визначений рахунок, що є порушенням вимог ч.5 ст. 151 ЦПК України.

Згідно з ч.9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Отже, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №128/2444/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності та поділ майна подружжя - підлягає поверненню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 151, 153, 260, 261, 353 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності та поділ майна подружжя повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя О.А. Фанда