Справа № 309/5042/22
Провадження № 2/309/947/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2023 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого - судді Піцура Я.Я.,

за участю секретаря Росоха Д.І.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хуст цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про усунення перешкод у користуванні майном,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вона фактично проживає у Чеській Республіці. Будучи власником квартири АДРЕСА_1 , 10.04.2009 подарувала 1/3 даної квартири своєму сину ОСОБА_3 . Останнім часом між сторонами склалися неприязні відносини. Під час перебування позивача в Україні разом з її чоловіком відповідач вигнав її з дому. Також відповідач змінив вхідні замки на дверях у квартирі та не допускає позивача додому. Крім того, після 24.02.2022, відповідач без згоди позивача здав спірну квартиру у найм тимчасово переміщеним особам із зони бойових дій. Відповідач добровільно їх до будинку не пускає, тому позивач змушена звернутися до суду, щоб зобов`язати відповідача, усунути перешкоди у користуванні житлом, так як позивач в Україні не має іншого житла і в разі приїзду у відпустку додому, не має де проживати зі своїм чоловіком.

Посилаючись на викладене та приписи ст. ст. 391, 405 ЦК України, позивач просить суд зобов`язати ОСОБА_3 не чинити їй перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 .

У відзиві на позов відповідач ОСОБА_3 просить відмовити у його задоволенні. Вказує, що позовні вимоги не доведені жодними належними та допустимими доказами. Він не виганяв позивачку з чоловіком з квартири, і такі твердження є неправдивими. З січня 2020 року і по теперішній час позивачка проживає за межами України, кожного разу не повідомляла його про те, що приїздить у м.Хуст і не може зайти у свою квартиру. Щодо постанови слідчого від 07.12.2017 то така не є доказом створенні ним перешкод позивачу у користуванні житлом.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позов та просив його задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Вважає, що доказів здійснення ОСОБА_3 перешкод позивачу у користування квартирою достатньо. Відповідач у відзиві просить відмовити у задоволенні позову, однак жодним чином не заперечує обставин на які посилається позивач, зокрема що він виганяв позивачку з її чоловіком з квартири і що здав таку квартиру ВПО. Також уточнив, що позивач просить усунути перешкоди шляхом надання їй безперешкодного доступу до квартири.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, у відзиві на позов просить розглянути справу без його участі. Окрім того судом надсилався на адресу реєстрації місця проживання відповідача (яка також була указана ним у відзиві) лист із долученою до нього повісткою, у якому роз`яснено, що у судовому засіданні від 21.03.2023 буде допитуватися свідок, і що він може взяти участь у даному засідання з можливістю брати участь у допиті такого свідка, а також роз`яснено, що у разі неявки у судове засідання свідок може бути допитаний без його участі. Указаний лист повернувся на адресу суду із відміткою «виїхав за кордон», що свідчить про відсутність відповідача за адресою свого місця проживання, та відповідно до п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України, така поштова кореспонденція вважається врученою.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача справи.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, згідно з приписами ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 5 ЦПК України перебачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Відповідно до приписів ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З приписів ст. 76, ст. 77, ч.ч. 1, 2, ст.ст. 78, 79, 80, ст. 81 ч.ч. 1, 4 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.05.2008 ОСОБА_2 набула право власності квартири АДРЕСА_1 (а.с.7).

Згідно договору дарування від 10.04.2009 року ОСОБА_2 подарувала 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3 (а.с.40-42).

Також з матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_3 зареєстрований у спірній квартирі (а.с.8-12), а позивач ОСОБА_2 17.05.2004 року прийнята на консульський облік у консульському відділі Посольства України в Чеській Республіці (а.с.15), та отримує там пенсію по інвалідності (а.с.22, 23).

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , який є двоюрідним братом позивачки, суду пояснив, що мав місце інцидент декілька років тому, коли ОСОБА_2 і та її чоловік, приїхавши в Україну, і хотіли заночувати у належній їй квартирі, однак ОСОБА_3 їх не впустив, вигнав, викинув речі. Було повідомлення у поліцію, яке нічим не завершилося. Після чого ОСОБА_2 вирішила оспорити договір дарування, однак безрезультатно. Він періодично спілкується з сестрою, приблизно два рази на місяць. І вона говорить йому, що хоче приїхати, однак боїться бо може бути знову скандал. Він має довіреність від ОСОБА_2 і коли останній раз пробував зайти до квартири, то там були якісь сторонні люди.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 ЦПК України передбачено, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Суд вважає, що матеріалами справи встановлено, що відповідач ОСОБА_3 як співвласник квартири чинить перешкоди іншому співвласнику позивачу ОСОБА_2 у користуванні даною квартирою, яке полягає зокрема у обмеженні їй безперешкодного доступу до такої квартири. Указане підтверджується зокрема показами свідка ОСОБА_4 , які є чіткими та послідовними, який зокрема пояснив, що мав місце інцидент в ході якого відповідач виганяв позивачку з чоловіком з квартири, після чого позивачка ініціювала судовий процес щодо скасування договору дарування. Наразі позивачка має бажання приїхати в Україну однак боїться через можливість повторення конфлікту. Також свідок ствердив, що у квартирі проживають сторонні люди, що безперечно свідчить про наявність перешкод у позивачки користуватися даною квартирою для власного проживання у разі приїзду в Україну.

Слід зазначити, що хоча й відповідач не брав участі в допиті свідка ОСОБА_5 , водночас судом надсилався відповідачу лист, у якому роз`яснено, що у судовому засіданні від 21.03.2023 буде допитуватися свідок, і що він може взяти участь у даному засідання з можливістю брати участь у допиті такого свідка, а також роз`яснено, що у разі неявки у судове засідання свідок може бути допитаний без його участі. Такий лист повернуся на адресу суду з відміткою «виїхав за кордон». Отже судом вживалися всі необхідні заходи для повідомлення відповідача про можливий допит свідка у судовому засіданні, з роз`ясненням йому наслідків неявки в судове засідання. Натомість відповідач у судове засідання не з`явився, та виїхав за кордон, володіючи інформацією про ініційовану проти нього справу, чим самостійно розпорядився своїми процесуальними правами, у тому числі й щодо можливості участі у судовому засіданні. А отже та обставина, що допит свідка ОСОБА_5 відбувся без участі відповідача, зумовлена виключно його діями.

Відтак, суд констатує, що позивачем доведено факт створення йому перешкод у користуванні належного йому майном, позаяк він не має до нього безперешкодного доступу, будучи власником. На думку суду саме по собі звернення власника майна з даним позов також додатково свідчить про наявність у нього відповідних перешкод. У зв`язку з чим його вимога про усунути перешкод у користуванні квартирою, шляхом надання безперешкодного доступу цієї квартири, є обґрунтованою.

При цьому суд додатково зазначає, що навіть у разі якщо на даний момент відповідач не має наміру вчиняти перешкоди позивачу у доступі до квартири (як про це він стверджує у відзиві), то дане судове рішення не покладе на відповідача якогось додаткового тягаря. Таким рішенням лише констатовано право співвласника майна на безперешкодний та необмежений доступ до свого майна.

А отже позов підлягає задоволенню.

Також відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн., понесений останнім за пред`явлення позову..

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258-259, 264-265 ЦПК України, ст.ст. 319, 391 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про усунення перешкод у користуванні майном - задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_3 усунути ОСОБА_2 перешкоди у користуванні квартирою за адресою АДРЕСА_2 , шляхом надання їй безперешкодного доступу до квартири.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 23 березня 2023 року.

Суддя Хустського

районного суду: Піцур Я.Я.