Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2023 р. Справа153/1662/22

Провадження2/153/305/22-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Дзерина М.М.

за участю секретаря судових засідань Поліш Н.А.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя. Вказала, що з 28 серпня 2018 року вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу у них народилась донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась на території Республіки Польща, проте зареєстрована громадянкою України. З травня 2022 року стосунки між нею та відповідачем почали погіршуватись, що призвело до їх фактичного припинення. До досягнення дитиною віку одного року, звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу є неможливим, однак після досягнення дитиною відповідного віку такий позов буде поданий позивачем. Так, під час шлюбу сторонами було набуто транспортний засіб легковий автомобіль ACURA TLX, 2015 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 . Вказане спільне майно було придбано відповідачем у шлюбі за спільні кошти та є спільним на підставі вимог закону. Тому позивач, просить суд поділити між подружжям майно, що перебуває у спільній сумісній власності у рівних частках без поділу в натурі. Транспортний засіб є неподільною річчю, оскільки може втратити свої функціональні властивості внаслідок поділу в натурі, позивач вважає за можливе вимагати грошову компенсацію вартості належної їй частини спільного майна. Відповідно до звіту про проведення незалежної оцінки майна, ринкова вартість легкового автомобіля ACURA TLX, 2015 року випуску,становить 548 331 грн. Враховуючи ту обставину, що частки у спільному майні подружжя є рівними, грошова компенсація за власну частку у спільному майні становить від вартості автомобіля, а саме 274165,50 грн. На пропозицію позивача вирішити питання поділу спільного майна у позасудовому порядку, відповідач не бажає, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить суд визнати транспортний засіб: легковий автомобіль ACURA TLX, 2015 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Визнати за нею право власності на частину транспортного засобу: легкового автомобіля ACURA TLX, 2015 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 . Стягнути з ОСОБА_3 на її користь грошову компенсацію за частину транспортного засобу: легкового автомобіля ACURA TLX, 2015 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , у розмірі 274 165 гривень 50 копійок та судові витрати.

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Кушнірешко А.В. діючи на підставі ордеру серії АМ №1040046 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Просить суд позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином в порядку ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання №527, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав.

Враховуючи вищевикладене та приписи ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача, який в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду.

Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 серпня 2018 року (а.с.10). В період шлюбу у сторін народилась донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження дитини з перекладом на українську мову (а.с.11-13).

З копії довідки про реєстрацію особи громадянином України від 12 серпня 2022 року №61330/536-1193 встановлено, що ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована громадянкою України (а.с.14).

З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 вбачається, що 20 травня 2022 року було зареєстровано право власності ОСОБА_3 на автомобіль марки ACURA TLX, 2015 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 (а.с.15).

З копії звіту №221129/1 КТЗ про проведення незалежної оцінки по визначенню ринкової вартості об`єкту майно ОСОБА_3 , а саме загальний легковий седан ACURA TLX, 2015 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , станом на 29 листопада 2022 року вбачається, що за результатами оцінки встановлена ринкова вартість автомобіля ACURA TLX, 2015 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , яка становить 548 331 грн. (а.с.16-20).

Докази про наявність між сторонами шлюбного договору відсутні

Підставою даного позову є те, що позивачка бажає здійснити поділ спільного майна подружжя, однак розірвання шлюбу на даний час є неможливим, оскільки у сторін є дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка не досягла одного року. Також лише в судовому порядку можливий поділ спільного майна подружжя за відсутності згоди другого з подружжя на такий поділ в добровільному порядку. В даному випадку предметом позову є поділ спільного майна подружжя.

Вказаний спір регулюється положеннями Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст.61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частинами 1 та 2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Відповідно до п. 30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК.

При цьому суд враховує правові позиції ВСУ з аналогічних спорів, в яких ВСУ роз`яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя.

Суд підкреслює, що тільки у випадку, якщо придбання майна відповідало зазначеним критеріям, таке майно може бути визнане спільно нажитим і підлягає розподілу між подружжям на підставі ст. 60 СК України.

Відповідно до положень ст.ст. 76, 77, 78, 80, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Автомобіль марки ACURA TLX, 2015 року випуску, д н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 був набутий сторонами в період шлюбу, а тому є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. В разі поділу, за відсутності шлюбного договору та відсутності домовленості між сторонами про визначення часток у даному майні, їхні частки у праві спільної сумісної власності є рівними.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшення, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості.

Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11).

Стаття 71 СК України, зокрема, визначає, що неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними; присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України.

Принцип обов`язкового отримання згоди особи на присудження їй грошової компенсації насамперед застосовується до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до суду з вимогами про припинення права іншого з подружжя на частку у спільному майні з одночасним присудженням грошової компенсації. Гарантуючи, що компенсація буде виплачена, позивач вносить необхідну суму на депозитний рахунок суду.

У пунктах 13 ч. 1 ст.365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим.

Правовідносини, в яких позивачка у цій справі просить припинити не право власності відповідача у спільному майні з виплатою компенсації, а своє право на частку в майні з отриманням компенсації на свою користь, є відмінними за своєю природою і регулюються ст.364 ЦК України, яка передбачає, що співвласник, частка якого в майні не може бути виділена в натурі, має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки.

Автомобіль марки ACURA TLX, 2015 року випуску, д н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 є неподільною річчю, оскільки може втратити свої функціональні властивості внаслідок поділу в натурі. Заявляючи відповідні вимоги, позивач погоджується на отримання грошової компенсації. Згідно звіту №221129/1 КТЗ про проведення незалежної оцінки по визначенню ринкової вартості автомобіля ACURA TLX, 2015 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 встановлено, що ринкова вартість автомобіля станом на 29 листопада 2022 року, становить 548 331 грн. Таким чином, виходячи з визначеної експертом вартості автомобіля на час звернення до суду з позовом, яка становить 548 331 грн., грошова компенсація вартості частки такого майна визначається в сумі 274 165 гривень 50 копійок, саме така сума грошової компенсації має бути стягнута з відповідача на користь позивача за її частку у автомобілі. Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені квитанцією №0.0..1 від 15.12.2022 року у сумі 2741 ( дві тисячі сімсот сорок одну) гривню 66 (шістдесят шість) копійок, за правилами ст.141 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача.

Керуючись ст.10, 11, 31, 58, 59, 60, 61, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України і на підставі ст.ст.60, 61, 62, 63,70 Сімейного кодексу України, ст.ст. 364, 365, 368, 372, 625 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя задоволити.

Визнати транспортний засіб: легковий автомобіль ACURA TLX, 2015 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Визнати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_5 , адреса : АДРЕСА_1 ) право власності на частину транспортного засобу: легкового автомобіля ACURA TLX, 2015 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_6 , адреса АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 ) грошову компенсацію за частину транспортного засобу: легкового автомобіля ACURA TLX, 2015 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , у розмірі 274 165 (двісті сімдесят чотири тисячі сто шістдесят п`ять) гривень 50 (п`ятдесят) копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_6 , адреса АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 ) понесені судові витрати у сумі 2741 грн. 66 ко

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 23березня 2023 року.

Суддя: М.М.Дзерин