Справа №: 398/4203/22
провадження №: 2/398/923/23
РІШЕННЯ

Іменем України

"01" травня 2023 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Стручкової Л.І.,

за участі секретаря судового засідання Дудченко О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Лайф Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому після уточнень, просить стягнути на його користь: з відповідача ОСОБА_2 завдану матеріальну шкоду в розмірі 150770 грн. 00 коп., витрати за виклик автомобіля евакуатора і транспортування автомобіля в сумі 800 грн. 00 коп., інфляційні втрати - 112904 грн. 79 коп., три проценти річних від простроченої суми - 23156 грн. 29 коп. та моральну шкоду в сумі 50000 грн.00 коп.; з відповідача ПрАТ «УСК «Княжа ЛВІГ», в межах страхової суми, матеріальну шкоду 100000 грн. 00 коп., витрати на лікування в розмірі 5487 грн. 41 коп.

Позовна заява мотивована тим, що 28.10.2018 року близько 15 години, ОСОБА_1 разом з дружиною ОСОБА_3 і знайомою ОСОБА_4 , на належному позивачу на праві приватної власності, автомобілі марки «Citroen C4», 2012 року виробництва, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався з м. Києва в м. Олександрія Кіровоградської області по автомобільній дорозі національного значення в Україні «Київ - Знам`янка» (Н01). В цей час, відповідач ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Honda CR-V», державний номер НОМЕР_2 , рухався по вул. Соборності, м. Миронівка, Київської області, в напрямку нерегульованого Ярославського перехрестя дороги «Київ - Знам`янка», що на виїзді з м. Миронівка, Київської області. Під`їхавши до вказаного перехрестя, ОСОБА_2 виїхав з другорядної дороги на головну, а саме на смугу руху дороги «Київ - Знам`янка» в напрямку м. Києва, не надав перевагу в русі транспортним засобам, які їхали по головній дорозі, в результаті чого допустив зіткнення з автобусом марки «Vauxhall Movano», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_5 , який рухався по зазначеній автомобільній дорозі в напрямку м. Києва та автомобілем марки «Citroen C4» під керуванням ОСОБА_1 . Вказаним, відповідач ОСОБА_2 грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме :

- п. 1.5. « дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків » ;

- п. 2.3. « для забезпечення безпеки дорожнього руху водій з обов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну ..., технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху »;

- п. 16.11 « на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху »;

- п. 16.3 « у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів » .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 та іншим особам були заподіяні тілесні ушкодження та пошкоджено автомобіль. За вказаним фактом 28.10.2018 року зареєстроване повідомлення в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинення кримінального правопорушення та інші події Миронівського ВП ГУНП в Київській області за № 3894, а 29.10.2018 року внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000623 по ч.1 ст. 286 КК України. Допитаний 14.11.2018 року під час досудового розслідування в якості свідка ОСОБА_2 , фактично визнав свою винуватість у скоєній ним дорожньо-транспортної пригоди, пояснив, що 28.10. 2018 року близько 15 години він їхав по м. Миронівка в напрямку дороги «Київ - Знам`янка» за кермом сімейного автомобіля «Honda CR-V», який зареєстрований на дружину. В салоні автомобіля перебувала дружина і пасажири. Він не помітив дорожнього знаку «Дати дорогу» і виїхав на перехрестя дороги « Київ - Знам`янка». ОСОБА_2 помітив з правого боку червоний автомобіль (належний позивачу автомобіль «Citroen C4»), почав гальмувати і в цей же час з лівого боку помітив автобус. Через мить відбулося ДТП в результаті якого ліва бокова частина його автомобіля зіткнулася з автобусом, а права бокова частина автомобіля з автомобілем «Citroen C4». Висновком Київського НДЕКЦ МВС України № 12-1/2509 від 16.01.2020 року встановлено, що належний ОСОБА_1 автомобіль «Citroen C4» на момент настання ДТП перебував у працездатному стані, несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову у роботі транспортного засобу, не виявлено. Відповідно до висновку № 13-3/578 від 05.12.2019 року, складеного судовим експертом Київським НДЄКЦ МВС України Левченко С.Ю., ринкова вартість автомобіля «Citroen C4», станом на 28.10.2018 року, становила 250770 грн. 00 коп., вартість відновлювального ремонту станом на вказаний час 805231грн. 49 коп. Оскільки вартість відновлювального ремонту досліджуваного автомобіля, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, значно перевищує ринкову вартість цього ж транспортного засобу в неушкодженому стані на момент настання ДТП, визначити його залишкову вартість не вдається за можливе. Транспортний засіб вважається знищеним. В результаті отриманих під час дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень ОСОБА_1 , в період з 29.10.2018 року по 19.11.2018 року, перебував на стаціонарному лікуванні у міському комунальному лікувально-профілактичному закладі-міська лікарня № 1 м. Олександрії. Згідно висновку експерта № 94 від 18.06.2019 року, складеного судово-медичним експертом КЗ КОР « Київське обласне бюро судово-медичних експертиз» Коваленко О.М., ОСОБА_1 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді перелому основної фаланги 1-го пальця лівої стопи; забої і садна тулуба, голови, кінцівок. Ушкодження у вигляді перелому основної фаланги 1-го пальця лівої стопи викликає розлад здоров`я більше 21-го дня і відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, а забої і садна до легких тілесних ушкоджень. Вищеперераховані тілесні ушкодження могли виникнути за обставин вказаних в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва про призначення судово-медичної експертизи від 13.02.2019 року. Під час дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння. Під час проведення всього досудового розслідування, старший слідчий відділення поліції № 2 Обухівського районного управління поліції ГУ НП України в Київській області Тимошенко Т.А. не проводив необхідні слідчі дії, умисно порушував строки проведення досудового розслідування, в результаті чого 01.12.2021 року кримінальне провадження №0000623 було ним закрите. В ухвалі від 01.12.2021 року слідчий суддя Миронівського районного суду Київської області Поліщук А.С., звертає увагу на вищевказані порушення слідчого. Копії матеріалів кримінального провадження за № 0000623 від 29.10.2018 року ОСОБА_1 було надано лише 28.11.2022 року. В результаті неправомірних дій ОСОБА_2 , ОСОБА_1 було завдано матеріальну шкоду і він був вимушений нести матеріальні витрати, а відповідач, який може відшкодувати її добровільно, в цьому ніяким чином не був зацікавлений. Враховуючи результати висновку Київського НДЕКЦ МВС України № 13-3/578 від 05.12.2019 року, відшкодуванню підлягає шкода за пошкодження автомобіля «Citroen C4» в сумі 250770 грн. 00 коп. З метою транспортування свого автомобіля до автомобільної стоянки, ОСОБА_1 витратив особисті кошти на виклик автомобіля евакуатора в сумі 800 грн. 00 коп. Крім того, під час перебування на стаціонарному лікуванні, в період з 29.10.2018 року по 19.11.2018 року, у міському комунальному лікувально-профілактичному закладі-міська лікарня № 1 м. Олександрії, ОСОБА_1 на необхідні медикаменти було витрачено особисті кошти в сумі 5487 грн. 41 коп. Також, вищевказана подія має ознаки страхового випадку. ОСОБА_1 не мав змоги у передбачений законодавством термін, з моменту настання страхового випадку, звернутись до страхової компанії про страхове відшкодування, оскільки на той час проводилось досудове розслідування і в нього не було необхідних документів, тобто це було обумовлене обставинами, які не залежали від його волі. ПрАТ «УСК «Княжа ЛВІГ» в особі Львівської обласної дирекції, застраховано цивільно-правову відповідальність ОСОБА_2 , що підтверджується договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/9108821. Відповідно до вказаного договору, строк його дії з 00 годин 00 хвилин 03.08.2018 року по 02.08.2019 року включно. Згідно ч.ч. 4 і 5 договору, страхова сума ( ліміт відповідальності ) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну здоров`ю, становить 200000 ( двісті тисяч ) грн. 00 коп., а за шкоду, заподіяну майну 100000 ( сто тисяч ) грн. 00 коп. При укладенні договору добровільного страхування транспортного засобу, сторони погодили між собою всі істотні умови договору, страхові ризики, страхові випадки та порядок їх виплати. 11.10.2021 року, ще під час проведення досудового розслідування, ОСОБА_1 направлено до ПрАТ «УСК «Княжа ЛВІГ» заяву про страхове відшкодування, яку страхова компанія отримала 18.10.2021 року. З вказаного часу ніякої відповіді від страхової компанії ОСОБА_1 не надходило. Окрім матеріальної шкоди, неправомірними діями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 було завдано і моральну шкоду яка полягає перш за все в перенесеному великому фізичному болю в різних частинах тіла і душевних стражданнях в зв`язку з отриманими в ДТП тілесними ушкодженнями. В результаті отриманих тілесних ушкоджень він був вимушений тривалий час лікуватись, на придбання необхідних медикаментів витрачались особисті непомірні кошти, виникла необхідність просити сторонніх осіб допомагати у елементарних побутових потребах. В зв`язку з викладеним, значно змінився його звичний життєвий уклад і сімейно-побутові відносини, у тому числі з близькими та родичами. Внаслідок заподіяних ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, він переніс значні моральні та фізичні страждання, що виразилося в болі як під час заподіяння тілесних ушкоджень, так і в подальшому, при лікуванні. На даний час в нього також з`являються болі. Моральна шкода полягає також в тривалому лікуванні та неможливості повноцінно продовжувати свою життєву діяльність, в порушенні звичайних життєвих зв`язків, в необхідності тривалої реабілітації. З моменту заподіяння шкоди по теперішній час він не може в повній мірі виконувати фізичні навантаження та займатись фізичною домашньою роботою, що супроводжується нервозністю і переживанням за своє здоров`я. Душевні страждання також полягають у розумінні безповоротної втрати здоров`я, що визвало відповідні зміни в його житті. Все це стало приводом до моральних страждань, психічного хвилювання та збудження, розладу психічного стану в якому він перебуває і до цього часу. Наведене виразилось у психологічному дискомфорті та значному порушенні душевної рівноваги, у почуттях постійного відчаю, тривозі, роздратованості, в почуттях страху перед майбутнім, пригноблювання та порушення сну. Позивач, завдану йому неправомірними діями ОСОБА_2 моральну шкоду, оцінює в 50000 грн. 00 коп. Враховуючи безпідставну надмірну тривалість, понад чотири роки, умисного не відшкодування завданої відповідачем внаслідок дорожньо-транспортною пригодою шкоди, відбулося знецінення грошової суми,яка підлягає стягненню з відповідача, зниження їхньої купівельної спроможності. При цьому іншого порядку компенсації грошових коштів, у зв`язку з їх знеціненням, окрім встановленого індексу інфляції (індексу споживчих цін), чинним законодавством України не передбачено. Проведеними розрахунками індексу інфляції та 3% річних (ст. 625 ЦК України) за період з 01.12.2019 року до 30.11.2022 року ( на дату подання позовної заяви до суду ) із застосуванням строку позовної давності ( три роки ) позивачем розраховано, що інфляційні витрати становлять 112 904 грн. 79 коп., а три проценти річних від простроченої суми 23 156 грн. 29 коп. Посилаючись на ст.ст.22, 23, 979, 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК України, просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 05.12.2022 року провадження по зазначеній справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання /а.с.65/.

Ухвалою суду від 26.12.2022 року заяву позивача про забезпечення позову було задоволено в межах заявлених позовних вимог, накладено арешт на належне відповідачу ОСОБА_2 майно /а.с.88-89, 96-98/.

11.01.2023 року до суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_2 в якому він позовні вимоги не визнає посилаючись на наступне. Докази, додані до позовної заяви, не підтверджують, що винуватцем ДТП є саме ОСОБА_6 , відсутня інформація про особу, яка є одноосібно винуватою. Експертні висновки долучені до позовної заяви підтверджують те, що транспортні засоби учасників ДТП були в технічно справному стані, що вказує на ту обставину, що при дотриманні ПДР й зокрема і швидкісного режиму, ДТП можна було б уникнути. Те, що швидкість руху була перевищена й позивачем, який був неуважний і не слідкував за зміною дорожньої обстановки, підтверджується відсутністю тормозного шляху при дозволеній швидкості руху 60 км.ч., що давала змогу позивачу при дотриманні ПДР своєчасно загальмувати та не допустити зіткнення, й значного пошкодження ТЗ. Постанова про закриття кримінального провадження від 01.12.2021 року підтверджує відсутність суб`єкту злочину. Оскільки досудовим розслідуванням не встановлено винуватця ДТП, то має місце вина трьох водіїв. Після ДТП, в період з 28.10.2018 року по 01.11.2018 року, ОСОБА_2 повідомив ПрАТ «УСК «Княжа ЛВІГ», з якою був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (поліс АК9108821), який на момент ДТП був дійсним, про ДТП. Тобто діяв добросовісно. Позивач же звернувся до страховика лише 11.10.2021 року, тобто поза межами річного строку. Оскільки ДТП відбулося 28.10.2018 року, строк позовної давності сплив 29.10.2021 року, позивач звернувся до суду з вказаним позовом 30.11.2022 року, тобто поза межами строку позовної давності, що згідно ч.4 ст.267 ЦК України є підставою для залишення позову без задоволення, тому просить суд застосувати наслідки спливу позовної давності та у задоволенні позову відмовити у повному обсязі /а.с.111-114, 173/.

17.01.2023 року до суду надійшов відзив відповідача ПрАТ «УСК «Княжа ЛВІГ», в якому відповідач позовні вимоги не визнає посилаючись на наступне. 28.10.2018 року сталася ДТП, за участю транспортних засобів позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 . У даній ДТП позивач отримав шкоду здоров`ю та його транспортному засобу було завдано матеріального збитку. Як зазначає сам позивач, з цивільним позовом в рамках кримінального провадження він не звертався. Даний позов до суду подано 20.11.2022 року, тобто більш ніж через 4 роки з моменту настання ДТП. У цей період позивач не вчиняв жодних активних дій для отримання страхового відшкодування, що свідчить про його недобросовісність та небажання реалізувати надані йому права, у позові не наводить існування незалежних від нього причин пропуску ним річного строку для отримання страхового відшкодування. За таких обставин, вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог до ПрАТ «УСК «Княжа ЛВІГ» /а.с.121-129/.

Ухвалою суду від 27.01.2023 року підготовче провадження по зазначеній справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті /а.с.153/.

03.03.2023 року до суду надійшла відповідь позивача ОСОБА_1 на відзиви відповідачів, в якому позивач, зазначає, що початок перебігу позовної давності для потерпілого у кримінальному провадженні за вимогами про відшкодування шкоди співпадає з моментом появи у кримінальному провадженні особи у статусі підозрюваного чи обвинуваченого. Тобто з моментом, коли у потерпілого виникає право на пред`явлення позову до конкретної особи. Під час досудового розслідування по кримінальному провадженню за №0000623 він не мав можливості своєчасно подати цивільний позов в зв`язку з занадто тривалим часом проведення досудового розслідування, в результаті якого ОСОБА_2 так і не було пред`явлено підозру. З цих же причин він не мав змоги у передбачений законодавством річний термін, з моменту настання страхового випадку, звернутись до страхової компанії про страхове відшкодування, бо у нього не було необхідних документів. Тобто це було обумовлене обставинами, які не залежали від нього. 11.10.2021 року, ще під час проведення досудового розслідування, ним була направлена заява про страхове відшкодування, яку ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Лайф Вієнна Іншуранс Груп» отримало 18.10.2021 року. З вказаного часу ніякої відповіді від страхової компанії йому не надходило. Вважає, що строк позовної давності необхідно рахувати з 01.12.2021 року, тобто з моменту закриття кримінального провадження /а.с.175-178/.

Позивач ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи у його відсутність /а.с.205/. В минулому судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Посилаючись на обставини, викладені в письмових заявах по суті справи /а.с.1-4, 72-73, 176-178/, просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Гірич Г.М. в судове засідання не з`явилися. Представник подав заяву про розгляд справи у його та відповідача відсутність, у задоволенні позову просили відмовити з підстав, викладених в письмових заявах по суті справи /а.с.104, 110, 111-114, 164, 196, 197, 189, 212-217/.

Представник відповідача ПрАТ «УСК «Княжа ЛВІГ» адвокат Пилипець А.Ю. в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, у задоволенні позову просили відмовити з підстав, викладених в письмових заявах по суті справи /а.с.106, 121-131, 159, 220/.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 , дружина позивача, суду показала, що 28.10.2018 року вона з позивачем та знайомою ОСОБА_4 поверталася з м. Києва, їхали до м. Олександрія. Їхали вони у світлу пору доби, пообіді, зі швидкістю близько 60 км.г. На великому перехресті, запам`ятала був напис «Росава», зліва нісся на великій швидкості джип, а на зустрічній смузі рухався білий автобус. Після того, як вона отямилася, побачила непритомного чоловіка на рулі, у неї спрацювала подушка безпеки, носом йшла кров. Люди допомогли їм вибратися з автівки на узбіччя, викликали швидку та поліцію. В місцевій лікарні їм надали допомогу. Авто було розтрощене, тож їм довелося звернутися до знайомих щоб дістатися м. Олександрія. Як тільки дісталися міста, чоловіка одразу поклали в травматологічне відділення, він пересувався візочком, потім в неврологію. Позивач 2 місяці перебував на лікуванні. Вона лікувалася вдома, бо треба було його доглядати. Їх родина на протязі тривалого часу позбавлена транспортного засобу, що негативно впливає на якість їх життя. Після ДТП у них тривалий час було відчуття страху коли доводилося сідати в авто. Їм з позивачем довелося витратити значний час і кошти на поїздки до м. Києва на допити, під час досудового слідства. З моменту ДТП відповідач зателефонував лише один раз, повідомив, що не зможе відшкодувати вартість авто, за стан здоров`я позивача не поцікавився.

Свідок ОСОБА_4 суду показала, що перебуває у дружніх відносинах з подружжям ОСОБА_7 . 28.10.2018 року поверталася разом з ними з м. Києва до м. Олександрія. Вона сиділа на задньому сидінні авто. Їхали вони у світлу пору доби, пообіді, з невеликою швидкістю. В одну мить вона помітила щось темне з лівого боку. Її кинуло та вона вдарилася коліном. В той момент вона навіть не могла розмовляти. Сторонні люди допомогли їй вибратися з задимленого авто та дійти до узбіччя. На місце ДТП приїхало 3 машини швидкої допомоги, надавали допомогу усім постраждалим. Позивач не міг ходити, за ними приїхав знайомий та привіз в м. Олександрія. Позивач багато часу витратив на відновлення здоров`я, не міг пересуватися самостійно. Їй також наклали гіпс на ногу, на місяць. Її один раз допитував слідчий по факту ДТП, потім справу закрили.

Суд, відповідно до ст.ст.223, 247 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності зазначених вище осіб, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вислухавши пояснення позивача та покази свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України).

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 на праві власності належить автомобіль «Citroen C4», 2012 року випуску, номер шасі НОМЕР_4 , колір червоний, реєстраційний номер НОМЕР_1 /а.с.8/.

Автомобіль «Honda CR-V», 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_5 , колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_8 /а.с.11-12/.

28.10.2018 року приблизно о 15 год. відповідач ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Honda CR-V», реєстраційний номер НОМЕР_2 , по автомобільній дорозі місцевого значення сполученням «Росава-Миронівка» та під`їхавши до перехрестя з автомобільною дорогою сполученням «Київ - Знам`янка», розпочав здійснювати виїзд з другорядної дороги на головну, а саме на смугу руху в напрямку м. Києва, де допустив зіткнення з автобусом марки «Vauxhall Movano», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_5 , який рухався по зазначеній дорозі автомобільній дорозі в напрямку м. Києва, та після зіткнення виїхав на зустрічну смугу руху і зіткнувся з автомобілем «Honda CR-V», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , що рухався у напрямку м. Знам`янка.

Вказаним, відповідач ОСОБА_2 грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме :

- п. 1.5. « дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків » ;

- п. 2.3. « для забезпечення безпеки дорожнього руху водій з обов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну ..., технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху »;

- п. 16.11 « на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху »;

- п. 16.3 « у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів » .

28.10.2018 року в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинення кримінального правопорушення та інші події Миронівського ВП ГУНП в Київській області за вказаним фактом зареєстроване повідомлення № 3894 /а.с.13/.

В результаті ДТП тілесні ушкодження отримали, зокрема ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та інші. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

29.10.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відповідні відомості за фактом вказаної вище ДТП, номер кримінального провадження №0000623, правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.1 ст. 286 КК України /а.с.14/.

Деталі ДТП зафіксовано в протоколі огляду місця події дорожньо-транспортної пригоди від 28.10.2018 року з фото таблицею /а.с.15-25/.

Згідно протоколу допиту свідка від 14.11.2018 року ОСОБА_2 , пояснив, що 28.10. 2018 року близько 15 год. він керуючи автомобілем «Honda CR-V», який зареєстрований на його дружину, рухався по м. Миронівка в напрямку дороги «Київ - Знам`янка». В салоні автомобіля перебувала дружина і пасажири. Він не помітив дорожнього знаку «Дати дорогу», що встановлений поряд з перехрестям. Виїхавши на перехрестя він помітив з правого боку червоний автомобіль «Citroen C4», почав гальмувати і в цей же час з лівого боку помітив автобус. Через мить відбулося ДТП в результаті якого ліва бокова частина його автомобіля зіткнулася з автобусом, а права бокова частина автомобіля з автомобілем «Citroen C4» /а.с.42-44/.

В результаті отриманих під час ДТП тілесних ушкоджень ОСОБА_1 , в період з 29.10.2018 року по 19.11.2018 року, перебував на стаціонарному лікуванні у міському комунальному лікувально-профілактичному закладі-міська лікарня № 1 м. Олександрії /а.с.30-31/.

Витрати на лікування ОСОБА_1 склали 5487,41 грн. /а.с.60-63/.

Згідно висновку експерта № 94 від 18.06.2019 року, ОСОБА_1 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді перелому основної фаланги 1-го пальця лівої стопи; забої і садна тулуба, голови, кінцівок. Ушкодження у вигляді перелому основної фаланги 1-го пальця лівої стопи викликає розлад здоров`я більше 21-го дня і відносяться до ушкоджень середньої тяжкості. Ушкодження у вигляді забоїв та саден до легких тілесних ушкоджень. Вищеперераховані тілесні ушкодження могли виникнути за обставин вказаних в ухвалі слідчого судді /а.с.32-35/.

Під час дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння /а.с.36/.

Відповідно до висновку № 13-3/578 від 05.12.2019 року, складеного судовим експертом Київським науково-дослідницьким експертно-криміналістичним центром МВС України Левченко С.Ю., ринкова вартість автомобіля «Citroen C4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 28.10.2018 року, становила 250770 грн. 00 коп. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Citroen C4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 28.10.2018 року 805231грн. 49 коп. Оскільки вартість відновлювального ремонту досліджуваного автомобіля, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, значно перевищує ринкову вартість цього ж транспортного засобу в неушкодженому стані на момент настання ДТП, визначити його залишкову вартість не вдається за можливе. Транспортний засіб вважається фізично знищеним /а.с.37-41/.

Ухвалою від 01.12.2021 року слідчий суддя Миронівського районного суду Київської області клопотання слідчого про продовження строку досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню повернув слідчому оскільки його подано з пропуском процесуального строку /а.с.45-47/.

01.12.2021 року старший слідчий відділення поліції № 2 Обухівського районного управління поліції ГУ НП України в Київській області Тимошенко Т.А. виніс постанову про закриття кримінального провадження №0000623 /а.с.48-52/.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1 та 2 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода,завдана одній особі звини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що в наслідок порушення відповідачем ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України 28.10.2018 року сталося ДТП в якій автомобілю та здоров`ю позивач ОСОБА_1 завдано шкоду.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу автомобілю «Honda CR-V», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа ЛВІГ», що підтверджується договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/9108821 /а.с.168/.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 4 Закону України «Про страхування» страхування транспортного засобу належить до майнового страхування.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

За змістом п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як зазначено вище, висновком експерта № 13-3/578 від 05.12.2019 року, встановлено ринкова вартість автомобіля «Citroen C4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 28.10.2018 року - 250770 грн. 00 коп. Вартість відновлювального ремонту цього автомобіля 805231грн. 49 коп. Транспортний засіб вважається фізично знищеним /а.с.37-41/.

Суд враховує правові висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц про те, що відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Також судова палата у цивільних справах Верховного Суду України розглянувши справу № 6-954цс16 за позовом про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою дійшла правового висновку, що право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 ЦК України підстав.

Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача як володільця транспортного засобу була застрахована за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів з ПрАТ «УСК «Княжа ЛВІГ» на користь позивача підлягає стягненню частина завданої матеріальної шкоди в межах лімітів відповідальності страховика.

Згідно ч.ч. 4 і 5 договору /а.с.168/, страхова сума ( ліміт відповідальності ) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну здоров`ю, становить 200000 ( двісті тисяч ) грн. 00 коп., а за шкоду, заподіяну майну 100000 ( сто тисяч ) грн. 00 коп.

Отже з ПрАТ «УСК «Княжа ЛВІГ» на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню 100000 грн. шкоди заподіяної майну (вартості відновлювального ремонту автомобілю) та 5487,41 грн. шкоди заподіяної здоров`ю (витрати на лікування).

Решта шкоди заподіяної майну позивача ОСОБА_1 (вартості відновлювального ремонту автомобілю) у розмірі 150770 грн. підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 .

Окрім цього, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягають стягненню 800 грн. витрат, які позивачу довелося понести на транспортні послуги по перевезенню автомобіля «Citroen C4», реєстраційний номер НОМЕР_1 /а.с.56-59/.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом

Враховуючи тривалість періоду, продовж якого ОСОБА_2 не здійснив відшкодування завданої ОСОБА_1 дорожньо-транспортною пригодою шкоди, позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 112904,79 грн. інфляційної втрати та 23156,29 грн. три проценти річних від простроченої суми.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індекс споживчих цін (індекс інфляції) - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

При цьому іншого порядку компенсації грошових коштів, у зв`язку з їх знеціненням, окрім встановленого індексу інфляції (індексу споживчих цін), чинним законодавством України не передбачено.

Втрати від інфляції розраховуються за формулою: Втрати від інфляції = (сума боргу)х(індекс інфляції) /100-(сума боргу).

Три проценти річних розраховуються за формулою: (сума боргу) ? (процентна ставка (%)) / 100% ? (кількість днів) / (кількість днів у році).

Отже, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої ст.625 ЦК України, як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Перевіривши розрахунки вищенаведених сум /а.с.74-75/ суд вважає їх правильними, а позовні вимоги в цій частині такими, що підлягають задоволенню.

Розглядаючи позовні вимоги щодо відшкодування заподіяної позивачу моральної шкоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною 2 ст. 1167 ЦК України передбачені спеціальні випадки відшкодування моральної шкоди, коли на відміну від загальних правил, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, серед яких і випадок відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно ч.2, ч.5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як встановлено в ході розгляду даної справи відповідач ОСОБА_2 28.10.2018 року керував автомобілем марки «Honda CR-V», державний номер НОМЕР_2 , на відповідній правовій підставі.

Як зазначено у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до пункту 9 вказаної Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір заподіяної моральної шкоди, суд враховує, що позивач ОСОБА_1 внаслідок ДТП зазнав моральних страждань, ушкодження здоров`я та фізичний біль, яких позивач зазнав в ДТП, спричинили йому значних душевних страждань, порушили його звичайний життєвий уклад та спосіб життя. Крім того, після ДТП, життя ОСОБА_1 кардинально змінилось, тривалий час він знаходився на лікуванні, відчував нестерпний біль, що було викликано переломами, забоями і саднами тулуба, голови, кінцівок, які прикували його до лікарняного ліжка. В зв`язку з викладеним, значно змінився його звичний життєвий уклад і сімейно-побутові відносини, у тому числі з близькими та родичами. З моменту заподіяння шкоди по теперішній час він не може в повній мірі виконувати фізичні навантаження та займатись фізичною домашньою роботою, що супроводжується нервозністю і переживанням за своє здоров`я. А тому, з урахуванням вищевикладеного, тяжкості тілесних ушкоджень, тривалості страждань, суд оцінює спричинену ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 30 000 гривень, вважаючи таку грошову компенсацію моральної шкоди розумною та достатньою для відновлення життєдіяльності та справедливості.

Щодо заяв відповідачів про застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне.

Як встановлено в судовому засіданні 29.10.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відповідні відомості за фактом вказаної вище ДТП, номер кримінального провадження №0000623, правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.1 ст. 286 КК України /а.с.14/.

Відповідно до ч.1, 4, 7 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч.2. ст.265 ЦК України, якщо суд залишив без розгляду позов, пред`явлений у кримінальному провадженні, час від дня пред`явлення позову до набрання законної сили судовим рішенням, яким позов було залишено без розгляду, не зараховується до позовної давності.

Аналіз змісту вказаних норм дає підстави для висновку про те, що початок перебігу позовної давності для потерпілого у кримінальному провадженні за вимогами про відшкодування шкоди співпадає з моментом появи у кримінальному провадженні особи у статусі підозрюваного чи обвинуваченого, тобто коли у потерпілого виникає право на пред`явлення позову до конкретної особи.

Зазначене узгоджується з висновками викладеними у постанові Верховного Суду від 20.09.2019 року (справа № 652/219/17, провадження № 51- 9366 км18 ) та від 02.09.2020 року ( справа № 452/435/17,провадження № 61-43139св18 ).

Під час досудового розслідування по кримінальному провадженню за №0000623 не було пред`явлено підозру будь-якій особі.

01.12.2021 року старший слідчий відділення поліції № 2 Обухівського районного управління поліції ГУ НП України в Київській області Тимошенко Т.А. виніс постанову про закриття кримінального провадження №0000623 /а.с.48-52/.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем не пропущено строк позовної давності.

На підставі ст.ст.139, 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 1488,60 грн. (а.с.5, 83), а з ПрАТ «УСК «Княжа ЛВІГ» на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст.22, 23, 979, 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК України, ст.ст.10-13, 76-83, 133, 137, 139, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_7 ) 150770 грн. (сто п`ятдесят тисяч сімсот сімдесят гривень 00 коп.) - матеріальної шкоди; 800 грн. (вісімсот гривень 00 коп.), витрати за виклик автомобіля евакуатора і транспортування автомобіля; 112904,79 грн. (сто дванадцять тисяч дев`ятсот чотири гривні 79 коп.) - інфляційні втрати; 23156,29 грн. (двадцять три тисячі сто п`ятдесят шість гривень 29 коп.) - три проценти річних від простроченої суми; 30000 грн. (тридцять тисяч гривень) моральної шкоди; 1488,60 грн. (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім гривень 60 коп.) - понесених ним судових витрат.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Лайф Вієнна Іншуранс Груп» (, м. Київ, вул. Глибочицька, 44) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_7 ) 100000 грн. (сто тисяч гривень 00 коп.) матеріальної шкоди; 5487,41 грн. ( п`ять тисяч чотириста вісімдесят сім гривень 41 коп.) витрати на лікування.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 )на користь держави судовий збір у розмірі 1507,70 грн. (одна тисяча п`ятсот сім гривень 70 копійок).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Лайф Вієнна Іншуранс Груп» (, м. Київ, вул. Глибочицька, 44) на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10.05.2023 року.

Суддя Л.І. Стручкова