Справа № 296/6695/23
У Х В А Л А

Іменем України

07 вересня 2023 рокум. Житомир

Суддя Корольовського районного суду міста Житомира Драч Ю.І., ознайомившись з матеріалами зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 . ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки та піклування виконкому Житомирської міської ради про захист прав та інтересів малолітньої дитини та усунення перешкод у вихованні дитини

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Корольовського районного суду м. Житомира перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Житомирської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з малолітньою внучкою.

05.09.2023 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки та піклування виконкому Житомирської міської ради про захист прав та інтересів малолітньої дитини та усунення перешкод у вихованні дитини.

Разом із заявою позивачами подано клопотання про звільнення їх від сплати судового збору на підставі п.7 ч. 1 статті 5 та статті 8 Закону України «Про судовий збір». В обґрунтування заяви про звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 подано індивідуальні відомості про застраховану особу із Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України з 2010 по 2016 роки.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про необхідність залишення її без руху, з огляду на наступне.

Положеннями ч. 4 ст.177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Водночас положеннями ч. 4 ст.177ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у позовній заяві просять суд звільнити їх від сплати судового збору на підставі п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки вони є батьками малолітньої ОСОБА_4 , в інтересах якої подано позовну заяву.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Аналіз наведеної норми свідчить про те, що від сплати судового збору звільняються громадяни, які захищають у суді права та інтереси інших осіб відповідно до ст. 56 ЦПК України, за умови, якщо останні мають пільги щодо сплати судового збору відповідно до законодавства.

Представництво інтересів іншої особи у суді відповідно до ч. 1 ст. 59 ЦПК України не є підставою для звільнення від сплати судового збору відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", оскільки закон не звільняє батьків, які звертаються в інтересах власних малолітніх дітей від сплати судового збору при зверненні до суду, за виключенням батьків дітей, пільги для яких встановлені п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верхового Суду від 15.01.2018 у справі №607/1046/17, постанові Верховного Суду від 13.06.2018 у справі № 367/5983/16-ц, ухвалі Верховного Суду від 22.11.2018 у справі № 754/16008/17.

Таким чином, чинне законодавство України не звільняє позивачів від сплати судового збору за подання даної позовної заяви в інтересах їх малолітньої дитини.

Що стосується звільнення позивачів від сплати судового збору на підставі статті 8 Закону України «Про судовий збір» слід зазначити наступне.

Відповідно до частини першої та третьої статті 136 Цивільного процесуального кодексу України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18 (провадження № 11-336апп20).

Підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі

Позивач ОСОБА_1 до клопотання про звільнення її від сплати судового збору долучила індивідуальні відомості про застраховану особу із Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України з 2010 по 2016 роки, однак не долучено доказів про доходи за останній рік, що позбавляє можливості визначити чи перевищує судовий збір у даній справі 5% розміру її річного доходу за попередній календарний рік, а відтак її клопотання задоволенню не підлягає.

Позивачем по справі ОСОБА_2 до позовної заяви не додано доказів, які б підтверджували його майновий стан, для вирішення питання про звільнення його від сплати судового збору.

Враховуючи викладене, клопотання позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звільнення їх від сплати судового збору за подання зустрічної позовної заяви задоволенню не підлягає.

Оскільки прийнято рішення про відмову в задоволенні клопотання про відстрочку сплати судового збору то позовна заява подана без дотримання вимог статті 177 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки позивачем не сплачено судовий збір.

Так згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Так, зокрема абзацом 2 підпункту 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", згідно якої за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір за ставкою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно положень абзацу першого підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, позивачі мають надати суду докази сплати судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Позивачі мають усунути зазначені в цій ухвалі недоліки позовної заяви шляхом подання до суду доказів сплати судового збору.

За таких обставин, позовну заяву необхідно залишити без руху та надати строк для усунення недоліків, а саме п`ять днів з дня отримання ухвали.

Керуючись статтями 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_1 . ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору - залишити без задоволення.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 . ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки та піклування виконкому Житомирської міської ради про захист прав та інтересів малолітньої дитини та усунення перешкод у вихованні дитини - залишити без руху.

Надати позивачам строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - протягом п`яти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. І. Драч