Справа № 521/3824/23
Провадження № 2-о/521/159/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2023 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мазун І.А.,

за участі секретаря судового засідання Кусяк О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне Управління пенсійного фонду України в Одеській області про встановлення факту перебування дружини на утриманні для призначення пенсії в зв`язку з втратою годувальника, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне Управління пенсійного фонду України в Одеській області про встановлення факту перебування дружини на утриманні для призначення пенсії в зв`язку з втратою годувальника та просить суд встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 разом з чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня його смерті, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 та перебування ОСОБА_1 на утриманні її чоловіка ОСОБА_2 , до дня його смерті, та отримувала від нього постійну допомогу, яка була постійним і основним джерелом засобом існування до дня смерті ОСОБА_2 .

У своїй заяві ОСОБА_1 посилається, на те, що вона постійно проживала разом із чоловіком ОСОБА_2 з часу укладення шлюбу, тобто з 16.07.1976р. За час проживання однією сім`єю вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет. Її чоловік був військовим, після досягнення пенсійного віку, отримував відповідну пенсію. Після того як вона вийшла на пенсії, розмір якої був набагато меншим ніж у чоловіка, він надавав їй матеріальну допомогу. Її чоловік помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 68 років у лікарні м. Херсона, причиною його смерті став гострий інфаркт міокарду. Після його смерті заявник звернулася до Головного Управління пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, проте їй було відмовлено, оскільки відсутня довідка уповноваженого органу з місця проживання про її перебуванні на утриманні померлого чоловіка. Крім того наголошувала, що все своє життя перебувала на утриманні чоловіка, його допомога була постійним і основним джерелом засобом її існування. Вищезазначені обставини слугували причиною звернення до суду з відповідною заявою.

Заявник та її представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити її заяву та встановити відповідний факт.

Представник зацікавленої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік заявника ОСОБА_2 (а.с. 12), з яким вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 16.07.1976 (а.с. 11). ОСОБА_2 за життя, з 02.12.20202 по день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 14). Фактично, з 02.12.2002р. до моменту смерті, ОСОБА_2 та заявниця проживала разом за вищевказаною адресою. (а.с. 36)

ОСОБА_2 , відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 19.08.2021 грошове забезпечення в розмірі 21241,20 грн. (а.с. 13). Заявник ОСОБА_1 на момент смерті свого чоловіка отримувала мінімальну пенсію в розмірі 2977,74 грн. (а.с. 42, 43).

10.01.2023р. Рішенням № 3 про відмову у призначенні пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області ОСОБА_3 відмовлено в призначенні пенсії у разі втрати годувальника, оскільки заявником не надано довідку уповноважених органів з місця проживання про перебування члена сім`ї на утриманні померлого годувальника або рішення суду про перебування на утриманні.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно п.2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій (далі-Порядку), до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу, а також надається документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

У відповідності до п.2.11 Порядку, за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації) або довідки органів місцевого самоврядування: для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника - довідка про перебування на повному утриманні померлого годувальника чи одержання від померлого годувальника допомоги, яка була постійним і основним джерелом засобів до існування, або про спільне проживання з годувальником на момент його смерті. У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні.

Згідно із статтею 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі №520/6518/17.

Також, у вищевказаній постанові Верховного Суду вказано на можливість вирішення даної категорії справ в порядку саме окремого провадження.

Окрім того в судовому засіданні в якості свідка було допитано ОСОБА_1 , який повідомив суду, що заявник являється його матір`ю, його батько та матір весь час проживали однією сім`єю та перебували в шлюбі. Батько був головною опорою та надавав матеріальну допомогу матері. Батько отримував пенсію, розмір якої він не знає, але фактично він забезпечував сім`ю, себе та матір.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомила суду, що являється сусідкою заявника, її та її чоловіка знає з 2007 р., заявник з чоловіком регулярно приїжджали з м. Херсона, відносини у них були хороші, багато років були в шлюбі.

Таким чином, досліджені судом письмові докази, в їх сукупності, надають суду підстави для висновку про те, що ОСОБА_1 перебувала на утриманні свого померлого чоловіка ОСОБА_2 , постійно мешкаючи разом з ним. Допомога, яка надавалась ОСОБА_1 була для заявниці хоч і не єдиним, однак постійним і основним джерелом засобів до існування.

Будь-яких даних, які б спростовували факт перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_2 судом не встановлено.

У своїй заяві заявниця просить встановити два факти: перебування на утриманні померлого годувальника та втрати джерела засобів до існування після смерті чоловіка.

Разом з тим, саме юридичне значення для неї має факт перебування на утриманні померлого годувальника, а встановлення іншого факту - втрати джерела засобів до існування після смерті чоловіка, не створює жодних юридичних наслідків.

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви, а саме в частині встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 211, 259, 263, 264,265, 272, 273, 315, 319, 354, 355 ЦПК України , суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне Управління пенсійного фонду України в Одеській області про встановлення факту перебування дружини на утриманні для призначення пенсії в зв`язку з втратою годувальника - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 разом з чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня його смерті, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 та перебування ОСОБА_1 на утриманні її чоловіка ОСОБА_2 , до дня його смерті, та отримувала від нього постійну допомогу, яка була постійним і основним джерелом засобом існування до дня смерті ОСОБА_2 .

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 05 травня 2023 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН