Справа № 127/4870/22
Провадження № 22-ц/801/959/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Антонюк В. В.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 рокуСправа № 127/4870/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Голоти Л.О. (суддя-доповідач),

суддів Денишенко Т. О., Рибчинського В. П.,

за участю секретаря судового засідання Різник Д.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 справу за скаргою ОСОБА_1 на рішення та бездіяльність старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Пращука Вадима Володимировича, стягувач: ОСОБА_2 ,

за апеляційною скаргою Першого відділу Державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20.03.2023 року, постановлену у складі судді Антонюк В.В. в приміщенні суду в м. Вінниця, -

в с т а н о в и в :

10.03.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з скаргою на бездіяльність та рішення державного виконавця, у якій просив визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пращука В.В. щодо не зняття арешту з коштів боржника у виконавчому провадженні № 69778542, що містяться на рахунках в АТ « УКРСИББАНК» з підстав порушення державним виконавцем п.1ч.4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки виконавцем не було враховано, що обидва рахунки передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Держбюджету, а тому є рахунками із спеціальним режимом використання.

Як наслідок визнання бездіяльності державного виконавця неправомірною, просив зобов`язати його скасувати арешт коштів боржника ОСОБА_1 , які містяться на рахунках в АТ «УКРСИББАНК», накладені постановою про арешт коштів боржника від 13.02.2023 року у виконавчому провадженні.

Також просив визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця в частині не зняття тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами та зобов`язати старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пращука В.В., з підстав визначених п.1ч.10.ст. 71 ЗУ « Про виконавче провадження» скасувати тимчасові обмеження у праві керування транспортними засобами, встановлені Постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 13.02.2023 року у виконавчому провадженні № 69778542.

Скасувати Постанову про арешт коштів боржника від 13.02.2023 року у даному виконавчому провадженні з підстав не зазначення у постанові суми коштів, яка підлягає арешту. Стягнути судові витрати.

Ухвалою Вінницького міського суду від 20.03.2023 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Поновлено скаржнику строк на звернення до суду із скаргою на дії та рішення старшого державного виконавця.

Визнано неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пращука В.В. в частині не зняття арешту з коштів боржника у виконавчому провадженні № 69778542, що містяться на рахунках НОМЕР_1 та НОМЕР_2 в АТ УКРСИББАНК».

Зобов`язано старшого державного виконавця Пращука В.В. скасувати арешт коштів боржника ОСОБА_1 , які містяться на даних рахунках, накладені постановою про арешт боржника від 13.02.2023 року у виконавчому провадженні.

В решті скаргу залишено без задоволення.

Не погодившись з ухвалою суду в частині задоволених вимог скарги, начальник Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці В. Шуляк подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20.03.2023 року в частині визнання неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Пращука В.В. щодо не зняття арешту з коштів боржника у виконавчому провадженні № 69778542, що містяться на рахунках НОМЕР_1 та НОМЕР_2 в АТ УКРСИББАНК» та зобов`язання старшого державного виконавця Пращука В.В. скасувати арешт коштів боржника ОСОБА_1 , які містяться на даних рахунках, накладених постановою про арешт боржника від 13.02.2023 року у виконавчому провадженні № 69778542.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що скаржником не доведено наявність підстав для зняття виконавцем арешту з коштів боржника, визначених ст. 59 ЗУ « Про виконавче провадження». Заборгованість зі сплати аліментів боржником не сплачена, а постанова про арешт коштів містить у своєму змісті умову про накладення арешту на всі кошти , що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

У судове засідання скаржник та особа, дії якої оскаржуються не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином.

ОСОБА_1 направив на адресу суду клопотання про розгляд апеляційної скарги без його участі. Вимоги скарги підтримує.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в оскаржуваній частині, обговоривши підстави апеляційної скарги, Вінницький апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам, ухвала суду в оскаржуваній частині, не відповідає з огляду на наступне.

Апеляційний суд переглядає справу в межах вимог апеляційної скарги.

Звертаючись до суду зі скаргою, ОСОБА_1 просив визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Пращука В.В. щодо не зняття арешту з його коштів , що містяться на рахунках НОМЕР_1 та НОМЕР_2 в АТ «УКРСИББАНК» з підстав визначених п.1ч.4 ст. 59 ЗУ « Про виконавче провадження».

Судом першої інстанції встановлено, що 13.02.2023 року старшим державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пращуком В.В. , при примусовому виконанні виконавчого листа № 127/4870/22 виданого 12.08.2022 року Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 , аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частки всіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.02.22 року, і до досягнення дитиною повноліття, постановлено накласти арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику.

/ а.с. 9/

16.02.2023 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці В. Шуляк з заявою у якій, серед іншого, просив розблокувати рахунки :

- № НОМЕР_3 в АТ «УКРСИББАНК»;

- № НОМЕР_4 НОМЕР_5 в АТ КБ « Приватбанк»

/ а.с.8/

На час розгляду скарги судом першої інстанції арешт коштів, що перебувають на рахунках в АТ «УКРСИББАНК» не знятий.

/ абз.6 а.с.55 зворот/

У скарзі ОСОБА_1 зазначає, що 30.06.2016 року він відкрив поточний рахунок НОМЕР_1 для зарахування заробітної плати. Також з даного рахунку здійснюється сплата податків, зборів та інших обов`язкових платежів до Держбюджету. Виплата заробітної плати скаржника здійснюється шляхом списання коштів з вищевказаного рахунку та зарахування їх на його картковий зарплатний рахунок НОМЕР_2 , який відкрито 13.10.2018 року в АТ «УКРСИББАНК». Скаржник стверджує, що обидва рахунки передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Держбюджету, є рахунками із спеціальним режимом використання.

Задовольняючи скаргу в цій частині, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець зобов`язаний був зняти арешт з коштів ОСОБА_1 , які містяться на рахунках в АТ «УКРСИББАНК», оскільки заявником було надано достатньо доказів на підтвердження того факту, що кошти перебувають на поточному рахунку із спеціальним режимом використання.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 59 ЗУ « Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Поза увагою міського суду залишилася та обставина, що звертаючись до державного виконавця з заявою про розблокування рахунків, ОСОБА_1 зазначив лише один рахунок відкритий в АТ «УКРСИББАНК», інший відкритий в АТ КБ «Приватбанк», тоді, як оскаржує бездіяльність державного виконавця щодо не зняття арешту з двох рахунків відкритих саме в АТ «УКРСИББАНК».

Таким чином, скаржником не доведено того факту, що він звертався до державного виконавця з вимогою про зняття арешту з рахунку НОМЕР_1 , та що при розгляді даних вимог державним виконавцем була допущена бездіяльність.

Крім того, скаржником до скарги, окрім довідки з банку, не були надані документи, які зазначені як додаток у заяві від 16.02.2023 року.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що державному виконавцю були надані документи, які підтверджують статус коштів виключно із заробітної плати, і що дані рахунки мають спеціальний режим використання, в порушення вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України ґрунтується на припущеннях.

Відповідно довідки від 14.02.2023 року АТ «УКРСИББАНК» клієнту ОСОБА_1 відкрито картковий зарплатний рахунок № НОМЕР_6 , НОМЕР_2 , валюта рахунку: гривня.

/ а.с.7/

Відповідно довідки від 28.02.2023 року АТ « УКРСИББАНК» клієнту ОСОБА_1 відкрито 30.06.2016 року поточний рахунок № НОМЕР_7 , НОМЕР_1 для зарахування заробітної плати, валюта рахунку: гривня.

/а.с.6/

Згідно п.2 ч.1 ст. 63 Закону України «Про платіжні послуги» поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту для зберігання коштів і виконання платіжних операцій відповідно до умов договору та вимог законодавства.

Надані скаржником довідки банку свідчать, що рахунки, які відкриті клієнту ОСОБА_1 , у тому числі й для зарахування заробітної плати, за умовами банківського обслуговування є звичайними поточними рахунками. Тобто, рахунки з яких скаржник просить зняти арешт, є рахунками фізичної особи для власних потреб, на які можуть зараховуватися будь-які кошти, а не тільки кошти цільового призначення.

Скаржником не було надано суду доказів ( виписки з рахунків, договору з банком про відкриття окремого рахунку виключно для зарахування цільових надходжень, довідки з місця роботи, тощо) на підтвердження того факту, що на рахунках на які накладено арешт зараховані виключно кошти цільового надходження (заробітна плата).

Не надано суду доказів і того, що банк повертав без виконання отриману від виконавця постанову про арешт коштів боржника із зазначенням неможливості накладення арешту через цільове призначення рахунку у відповідності до вимог ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, суд не врахував, що згідно з ч. 2 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 151 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 191 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 261 Закону України "Про теплопостачання", статті 181 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Таким чином, законодавець визначив, що саме рахунки, визначені у ч. 2 ст. 48 закону є спеціальними для цілей застосування обмежень при застосуванні положень, визначених у п. 7 ч. 3 ст. 18, ч.2 ст. 48, ч.3 ст. 52, 56 ЗУ «Про виконавче провадження» щодо накладення арешту на таких рахунках.

Колегія суддів звертає увагу, що скаржником не оскаржувалася постанова державного виконавця про арешт коштів боржника з тих підстав, що державний виконавець не мав права накладати арешт на кошти боржника.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 59 Закону виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Таким чином, аналіз вказаних положень в кореспонденції із приписами ст. 1074 ЦК України, ст. 59 Закону України "Про банки і банківську діяльність", а також Закону України "Про платіжні послуги» дає підстави для висновку, що рахунки на які зараховується заробітна плата, нормативно не визначені як рахунки із спеціальним режимом використання, вказані рахунки є звичайними поточними рахунками та банківське законодавство не містить визначення такого виду рахунків як "зарплатний", що у свою чергу дає підстави для висновку про відсутність обмежень для накладення арешту на кошти на таких рахунків, крім обмеження розміру арештованих коштів відповідно до обмежень щодо можливого розміру стягнення.

Враховуючи, що скаржником не було надано суду доказів того, що до заяви про розблокування рахунків ним були додані документи від банку, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із Законом України «Про виконавче провадження», колегія суддів приходить висновку, що позивачем не доведено допущення державним виконавцем бездіяльності при розгляді його заяви про зняття арешту з коштів, що містяться на рахунках НОМЕР_2 та НОМЕР_1 в АТ «УКРСИББАНК».

Про обов`язкову необхідність надання державному виконавцю документів, підтверджуючих статус коштів виключно із заробітної плати та, що рахунок боржника має спеціальний режим використання, звертає увагу і Верховний Суд, у постановах на які посилається у своєму рішенні Вінницький міський суд (справа № 401/4103/14-ц; справа № 756/8815/20). Однак, висновки Верховного Суду в цій частині, судом першої інстанції не були враховані.

Доводи скаржника щодо неможливості зняття коштів з рахунків для здійснення сплат податків, зборів та інших обов`язкових платежів, належними і допустимими доказами не підтверджено.

У свою чергу, колегія суддів звертає увагу, шо відповідно до ч. 3 п. 10.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX:

1) фізичні особи - боржники, на кошти яких накладено арешт органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями, можуть здійснювати видаткові операції з поточного рахунку на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року, а також сплачувати податки, збори без урахування такого арешту, за умови що такий поточний рахунок визначений для здійснення видаткових операцій у порядку, встановленому цим підпунктом. Звернення стягнення у межах зазначеної суми на такому рахунку не здійснюється.

У разі накладення арешту на кошти, розміщені на декількох поточних рахунках фізичної особи - боржника в одному банку або на поточних рахунках у різних банках, для здійснення видаткових операцій має бути визначений лише один поточний рахунок фізичної особи - боржника в одному банку.

2) юридичні особи - боржники, самозайняті особи (які використовують найману працю фізичних осіб), на кошти яких накладено арешт органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями, можуть здійснювати видаткові операції з поточних рахунків виключно для виплати заробітної плати в розмірі не більше п`яти розмірів мінімальної заробітної плати на місяць на одного працівника такої юридичної особи чи самозайнятої особи, а також для сплати податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Контроль за дотриманням встановлених законом вимог під час здійснення виплат покладається на службових осіб юридичної особи - боржника, самозайняту особу відповідно;

3) припиняється звернення стягнення на пенсію, стипендію (крім рішень про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю внаслідок кримінального правопорушення, та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації), тощо.

З аналізу вищезазначеної норми вбачається, що законодавець навіть і на період воєнного стану не припинив звернення стягнення на заробітну плату, (зважаючи також, що на виконанні знаходиться рішення про стягнення аліментів), тим самим забезпечив охорону заробітної плати від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника та його сім`ї та забезпечив можливість виконання рішення суду, дотримуючись положень ч. 2 ст. 10 Конвенції «Про захист заробітної плати».

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що у задоволенні скарги ОСОБА_1 в частині визнання неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Пращука В. В. щодо не зняття ним арешту з коштів боржника у виконавчому провадженні № 69778542, що містяться на рахунках НОМЕР_2 та НОМЕР_1 в АТ « УКРСИББАНК» та зобов`язання державного виконавця скасувати арешт коштів боржника, які містяться на цих рахунках слід відмовити з підстав не доведеності скаржником порушення його прав державним виконавцем та не доведеності допущення державним виконавцем порушень норм п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи, що суд першої інстанції при розгляді скарги ОСОБА_1 , в частині, що переглядається, неповно з`ясував обставини справи, що мають значення для справи, а саме: не встановив обґрунтованість скарги; не врахував недоведеність скаржником обставин, що мають значення для справи, а саме: чи була державним виконавцем допущена бездіяльність при розгляді заяви боржника про зняття арешту з коштів на рахунках та неправильно застосував норми матеріального права в частині визначення статусу рахунку боржника, колегія суддів приходить висновку про наявність підстав для скасування ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 20.03.2023 року та ухвалення нової постанови у частині, що переглядається, про відмову у задоволенні вимог скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Пращука В. В. щодо не зняття ним арешту з коштів боржника у виконавчому провадженні № 69778542, що містяться на рахунках НОМЕР_2 та НОМЕР_1 в АТ «УКРСИББАНК» та зобов`язання державного виконавця скасувати арешт коштів боржника, які містяться на цих рахунках.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 384, 389, 390, 447, 450, 451, 452 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Першого відділу Державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20.03.2023 року у даній справі в частині задоволених вимог скарги скасувати та постановити нове судове рішення.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Пращука В. В., стягувач: ОСОБА_2 , в частині

-визнання неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Пращука В. В. в частині не зняття арешту з коштів боржника у виконавчому провадженні № 69778542, що містяться на рахунках НОМЕР_1 та НОМЕР_2 в АТ "УКРСИББАНК",

-та зобов`язання старшого державного виконавця скасувати арешт коштів боржника ОСОБА_1 , які містяться на рахунках НОМЕР_1 та НОМЕР_2 в АТ "УКРСИББАНК" (юридична адреса: 04070, м. Київ, вул. Андріївська,2/12, ), накладені постановою про арешт боржника від 13.02.2023 року у виконавчому провадженні № 69778542, відмовити.

В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Першого відділу Державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 2684 гривні.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: Т. О. Денишенко

В. П. Рибчинський

Повний текст постанови складено 10.05.2023 року.