Справа № 144/691/23
Провадження № 2/144/231/23
У Х В А Л А

про відмову у проведенні судового засідання

у режимі відеоконференції

"26" червня 2023 р. смт. Теплик

Суддя Теплицького районного суду Вінницької області Довгалюк Л.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до приватного підприємства «Антарис-Агро» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з указаним позовом.

29.05.2023 ухвалою судді відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

26.06.2023 від ОСОБА_1 , який діє на підставі довіреності, виданої ПП «Антарис-Агро» в особі директора Хливнюка С.І., надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, з огляду на те, що він тимчасово перебуває у м. Біла Церква за сімейними обставинами.

Дослідивши зміст заяви та окремі матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Частинами 1 і 2 ст. 212 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» № 1401-VIII від 02.06.2016, який набрав чинності 30.09.2016, внесено зміни до п.п. 3, 4 ст. 131-2 Коституції України, згідно яких виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

У свою чергу, відповідно до п. 11 ч. 161 Розділу ХV Перехідні Положення Конституції України з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» внесені зміни набирали чинності поступово, а саме: представництво відповідно до статті 131-2 Конституції України виключно адвокатами здійснюється у судах першої інстанції з 1 січня 2019 року.

Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Частиною четвертою статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи без додаткового уповноваження (довіреності).

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 9901/39/20 (провадження № 11-137заі20).

У пунктах 18, 20 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 у справі № 303/4297/20 (провадження № 14-105цс21) вказано, що «починаючи з 29.12.2019, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.

Отже, з 29.12.2019 самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у Єдиному державному реєстрі даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень.

Враховуючи, що дана цивільна справа, розглядається за правилами загального позовного провадження, відповідно представництво у ній може здійснюватись за правилами самопредставництва або представником (адвокатом).

До клопотання ОСОБА_1 долучив довіреність, видану ПП «Антарис-Агро» в особі директора Хливнюка С.І., що є недостатнім для здійснення представництва (самопредставництва) у даній категорії справ, натомість не надав суду документів на підтвердження своїх повноважень представляти інтереси відповідача у відповідності до вимог ст. 131-2 Конституції України та положень ч. 3 ст. 58 ЦПК України.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, яке подане особою без належного підтвердження повноважень, якими у розумінні наведених вище процесуальних норм можуть слугувати положення, трудовий договір (контракт), посадова інструкція, наказ про призначення на посаду, статут тощо, або докази на підтвердження її повноважень, як адвоката, а саме: ордер або довіреність.

Водночас суд зауважує, що у Теплицькому районному суді облаштовано лише один зал судових засідань, оснащений системою відеоконференцзв`язку, а відтак можливість проведення розгляду справ у режимі відеоконференції є утрудненою.

За вказаних вище обставин, клопотання ОСОБА_1 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. ст. 58, 212, 260, 353 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до приватного підприємства «Антарис-Агро» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя