МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

25 липня 2023 року Справа №370/2476/21

Суддя Макарівського районного суду Київської області Косенко А.В., розглянувши заяву представника позивача, адвоката Турмія Сергія Сергійовича, про забезпечення позову у справі №370/2476/21 за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в :

20.10.2021 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до Макарівського районного суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач), в якому вказала, що 29.04.2021 року між нею та відповідачем було укладено договір позики №29/04, відповідно до якого вона передає відповідачу грошові кошти в розмірі 19600,00 доларів США зі строком повернення позики не пізніше 01.08.2021 року. Позивач свої зобов`язання виконала та надала відповідачу зазначену суму коштів, а відповідач в порушення умов договору станом на день звернення до суду суму позики в розмірі 19600,00 доларів США так і не повернув.

Враховуючи наведене та посилаючись на вимоги ст. ст. 530. 549-552, 625, 1046 -1050 ЦК України, просила суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики у розмірі 19600,00 доларів США, а також судові витрати в розмірі 20164,60 грн.

Ухвалою суду від 03.01.2023 року вказану позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження.

24.07.2023 року до суду від представника позивача, адвоката Турмія С.С., надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просить накласти арешт на майно, що належить відповідачу на підставі приватної власності, а саме на: 1) квартиру загальною площею 51,1 кв.м., житлова площа 19,8 кв.м., опис: складається з 1 кімнати, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0; 2) квартиру загальною площею 127 кв.м., житлова площа 70 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0; 3) нежиле приміщення №165 загальною площею 232,6 кв.м, за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 31194215.

В обґрунтування своєї заяви представник позивача посилався на те, що дії відповідача та його представника (зокрема неявка в судове засідання без повідомлення причин такої неявки, клопотання про відкладення розгляду справи, клопотання про проведення судової експертизи щодо підтвердження дійсності підпису відповідача договорі позики) свідчать про те, що відповідач свідомо зловживає своїми процесуальними правами з метою навмисно затягнення розгляду справи або уникнення від виконання обов`язку по поверненню суми позики. Враховуючи наведене, а також те, що у відповідача наявний ще і податковий борг у сумі 55000,00 грн., тож у позивача є об`єктивні підстави вважати, що невжиття заходів щодо забезпеченням позову шляхом накладення арешту на майно відповідача, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у цій справі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено визначений перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно.

Відповідно ж до вимог п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити зокрема предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі №381/4019/18 (провадження №14-729 цс 19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

Поряд з тим, заходи забезпечення позову, які просить застосувати представник позивача, а саме вартість майна, на яке просить накласти арешт представник позивача: квартиру загальною площею 51,1 кв.м., що в АДРЕСА_1 ; квартиру загальною площею 127 кв.м., що в АДРЕСА_2 та нежиле приміщення №165 загальною площею 232,6 кв.м, за адресою: АДРЕСА_3 , вочевидь не є співмірними із заявленими позивачем вимоги про стягнення боргу в сумі 19000,00 доларів США.

Крім того, як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових правна нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21.07.2023 року, який наданий представником позивача на підтвердження належності відповідачу на праві власності вказаного вище нерухомого майна, пошук в Державного реєстру речових правна нерухоме майно було здійснено лише за частковим співпадінням, а саме вказано лише ПІБ фізичної особи « ОСОБА_2 » без зазначення ідентифікуючих даних фізичної особи, зокрема дати народження такої особи або ж її РНОКПП.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-154 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні заяви представника позивача, адвоката Турмія Сергія Сергійовича, про забезпечення позову у справі №370/2476/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Копію ухвали надіслати заявнику та заінтересованим особам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені статтями 353-355 ЦПК України до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд.

Суддя А.В. Косенко