Справа № 487/772/22
Провадження № 2/487/625/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27.04.2023 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Бобрової І.В.,

за участю секретаря судового засідання Тітова А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва цивільну справу № 487/772/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС», треті особи приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Баришніков Артем Дмитрович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавльова Лариса Михайлівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

встановив:

16.02.2022 до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшов позов ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС», в якому представник позивача адвокат Вуїв О.В. просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 20.10.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М., зареєстрований в реєстрі за № 749, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» заборгованості з розмірі 19 977,86 грн; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Позовні вимоги мотивувала тим, що у приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова А.Д. на виконанні перебуває виконавче провадження № 67698399, підставою відкриття якого є оскаржуваний виконавчий напис. Проте позивач вважає зазначений виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з порушеннями нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису. Зазначила, що заборгованість позивача за кредитним договором від 19.09.2006 №001-14072-190906 погашена, а рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 26.01.2012 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором виконано повністю. Зауважила, що ОСОБА_1 не укладала жодних договорів з відповідачем.

Суд ухвалами від 21.02.2022 відкрив провадження та призначив справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, а також зупинив стягнення на підставі виконавчого напису № 749 від 20.10.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М.

Крім того суд ухвалою від 21.02.2023 задовольнив клопотання адвоката Вуїв О.В. про витребування доказів з Єланецького районного суду Миколаївської області, а саме матеріалів цивільної справи № 2-351/11 за позовом ПАТ «ДельтаБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором для підтвердження обставин стягнення з позивачки кредитної заборгованості та її сплату.

Суд ухвалою від 03.04.2023 закрив підготовче засідання та призначив справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник позивача в судове засідання також не з`явилася, надала заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.

Треті особи до судового засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали справи, подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, дійшов до такого висновку.

Так з досліджених під час судового розгляду матеріалів цивільної справи вбачається, що 19.09.2006 між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» було укладено кредитний договір № 001-14072-190906, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 11 382,00 грн на придбання певного майна/послуг на умовах, визначених договором, з остаточним терміном повернення кредиту та сплати процентів і комісійних по ньому не пізніше, ніж 18.09.2009.

У зв`язку з порушенням ОСОБА_1 умов кредитного договору та простроченням оплати за даним договором ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом про стягнення з неї заборгованості. Рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 26.01.2012, яке набрало законної сили 06.02.2012 у справі № 2-351/11 з ОСОБА_1 було стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 20 743,20 грн, а також судовий збір у розмірі 207,43 грн. Виконання рішення суду здійснювалося в примусовому порядку на підставі виконавчого листа, виданого 26.01.2012 судом.

Постановою від 05.05.2016 про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч.1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» заборгованість в сумі 20 950,63 грн стягнено повністю за місцем роботи боржника та провадження закінчено, що вбачається з матеріалів цивільної справи № 2-351/11, досліджених під час судового розгяду.

При цьому постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова А.Д. від 21.12.2021 відкрито виконавче провадження № 67698399 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 19 977,86 грн на підставі виконавчого напису № 749 від 20.10.2021.

З тексту постанови вбачається, що 20.10.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. вчинено виконавчий напис № 749, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС»заборгованість в розмірі 19 977,86 грн.

Згідно виконавчого напису з громадянки ОСОБА_1 за кредитним договором № 001-14072-190906 від 19.09.2006, укладеним ним/нею із Публічне акціонерне товариство «ДельтаБанк» та ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС», на користь ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» підлягає стягненню заборгованість за період з 09.04.2020 по 16.09.2021 у загальному розмірі 19 477,86 грн, що складається із такого: 19 398,86 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 79,00 грн прострочена заборгованість за комісією. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто із стягувача ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС»500,00 грн, які також підлягають стягненню з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Вчинюючи виконавчі написи нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік).

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Згідно із статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку).

Згідно із підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Так пунктом 1 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Згідно із підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

На момент звернення заінтересованих осіб до нотаріуса з метою ініціювання вчинення нотаріальної дії відсутність спору про право цивільне є обов`язковою умовою, а наявність спору у свою чергу унеможливлює вчинення нотаріальної дії і є перешкодою, яка утворює підстави для відкладення і зупинення нотаріального провадження (стаття 42 Закону України «Про нотаріат»).

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд перевіряє доводи боржника в повному обсязі, встановлює чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Із тексту виконавчого напису вбачається, що нотаріус під час вчинення виконавчого напису № 749 від 20.10.2021 керувався ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172.

Відповідно до п. 1 Переліку для вчинення нотаріального напису нотаріусу подається оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів).

Так при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку.

26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами" та доповнено новим пунктом 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин".

Тобто нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Разом з тим постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим пунктом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 було залишено без змін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017.

Відтак Перелік, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінет Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом Журавльовою Л.М стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів, укладених між позивачем та банком у простій письмовій формі.

Вказане узгоджується з висновками, викладеними в Постанові ВП ВС від 21 вересня 2021 у справі № 910/10374/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.

Крім того суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

При цьому, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. 15,16,18 ЦК України, ст. 50,87,88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

З матеріалів справи вбачається, що приватний нотаріус не впевнився у відсутності заперечень боржника щодо заборгованості. Наведені обставини також вказують на те, що розмір кредитної заборгованості, зазначений нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірним, оскільки позивачка звернулась до суду після стягнення з неї заборгованості по виконавчому напису нотаріуса, заперечуючи існування боргу, це є достатньою правовою підставою для визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відповідач не позбавляється можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні.

За викладених обставин, у приватного нотаріуса не було правових підстав для посвідчення оскаржуваного позивачем виконавчого напису, оскільки надані відповідачем документи не підтверджують безспірність заявленої до стягнення суми боргу.

Згідно правової позиції, висловленої у постанові КЦС ВС від 23 січня 2018 року у справі №310/9293/15-ц, правового висновку в постанові ВСУ від 05.07.2017 р. №6-887/цс 17 у разі встановлення судом фактичних обставин, що спростовують безспірність заборгованості, порушення вимог закону про порядок видачі виконавчого напису, підлягає захисту право боржника, що дає підстави задовольнити вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн, а також з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 258, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС», треті особи приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Баришніков Артем Дмитрович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавльова Лариса Михайлівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 20.10.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. та зареєстрований в реєстрі за № 749 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором № 001-14072-190906 від 19.09.2006 таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 судовий збір: за подання позовної заяви у розмірі 992,40 грн., за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 496,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви на його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили якщо протягом строків встановлених цим кодексом не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС», м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37/41, .

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Баришніков Артем Дмитрович, АДРЕСА_2

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавльова Лариса Михайлівна, м. Київ, вул. Данила Щербаківського, буд. 52

Повне судове рішення складене 11.05.2023.

Головуючий суддя І. В. Боброва