Справа № 522/2275/22
Провадження № 2/503/43/23
УХВАЛА

11 травня 2023 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Вороненка Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Вдовиченко В.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Свиди К.В.,

проводячи підготовче засідання в залі суду у м. Кодима у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, в якому просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на свою користь заборгованість за кредитним договором № 1/3668220 від 11.05.2019 року станом на 14.01.2022 року в загальній сумі 235719,22 грн; стягнути з ОСОБА_3 на свою користь заборгованість за кредитним договором № Р/3668220 від 16.10.2020 року станом на 14.01.2022 року в загальній сумі 132163,77 грн; а також стягнути з відповідачів судові витрати пов`язані із сплатою судового збору за подання до суду позовної заяви в сумі 5518.25 грн.

При цьому, в ході проведення підготовчого провадження у справі, судом було встановлено, що відповідач ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одеса, а спадкоємці, які б прийняли спадщину останнього відсутні.

У зв`язку з чим судом було поставлено на розгляд питання про закриття провадження у даній справі в частині позовних вимог пред`явлених позивачем до співвідповідача/відповідача ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В підготовчому засіданні представник за довіреністю позивача АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» Черкасова О.О., який брав участь в підготовчому засіданні у режимі відеоконференції, фактично заперечувала проти закриття провадження у даній справі в частині позовних вимог пред`явлених позивачем до співвідповідача/відповідача ОСОБА_3 посилаючись на наявність необхідності зробити повторне витребування відомостей з нотаріальної контори щодо надходження до неї заяв про прийняття спадщини.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце підготовчого засідання була своєчасно повідомлена належним чином у відповідності до вимог ч.2, 4-5 ст. 128 та ч.5 ст. 130 ЦПК України, про свідчить шляхом направлення судової повістки на електронну адресу представника позивача адвоката Свиди К.В., про що свідчать відповідні довідки від 11.04.2023 року про доставку електронних листів із судовими повістками про виклик відповідача та її представника. Таке повідомлення позивача відповідає правовій позиції висловленій Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду в своїй постанові від 13 липня 2022 року у справі № 761/14537/15-ц (провадження № 61-3069св21). Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. В свою чергу згідно п.1 і 4 ч.3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Свида К.В., яка брала участь в підготовчому засіданні у режимі відеоконференції, при вирішенні питання про закриття провадження у справі покладалася на розсуд суду, але водночас висловила думку проте, що перед вирішенням питання проти закриття провадження у даній справі в частині позовних вимог пред`явлених позивачем до співвідповідача/відповідача ОСОБА_3 доцільно було б перевірити можливу наявність у останнього певного родинного зв`язку з особами, які значяться зареєстрованим за місцем фактичного проживання померлого, оскільки за наявності такого зв`язку зазначені особи можуть належати до відповідних черг спадкоємців за законом, які прийняли спадщину у відповідності до положень ч.3 ст. 1268 ЦК України. Водночас конкретних дій, які можна було б вжити суду для встановлення такого зв`язку, представником відповідача не запропоновано.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Позивачем в своєму позові було пред`явлено, серед іншого, до ОСОБА_3 позовні вимоги про стягнення з нього заборгованості за кредитними договорами, які утворилися станом на 14.01.2022 року.

Співвідповідач/відповідач у даній справі ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено копією актового запису про смерть № 479 від 23.02.2022 року, наданої Доброславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с.161-163 том 1).

Згідно ч.1 ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

В свою чергу, згідно ч.1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Водночас ч.2 ст. 1281 ЦК України передбачає, що кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Таким чином спірні правовідносини у даній справі про стягнення заборгованості за кредитними договорами не належать до обов`язків, передбачених ст. 1219 ЦК України, а тому допускають правонаступництво внаслідок спадкування.

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. При цьому, ч.2 ст. 1220 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

У зв`язку з чим шестимісячний строк для прийняття спадщини померлого ОСОБА_3 мав закінчитись 21.08.2022 року, але з врахуванням положень пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28 лютого 2022 р. № 164 (зі змінами) закінчився 21.12.2022 року.

У зв`язку з чим судом було вжито заходів, зокрема згідно висновків викладених в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 461/9768/15-ц (провадження № 61-17871св18), для встановлення правонаступників (спадкоємців) померлого співвідповідача/відповідача ОСОБА_3 , які прийняли спадщину останнього, в порядку передбаченому ч.3-4 ст. 1268 та ст. 1269 ЦК України, шляхом витребування відповідної інформації.

Однак, згідно відповіді Кодимської державної нотаріальної контори Одеської області від 12.12.2022 року № 576/01-16 (а.с.181 том 1) після смерті ОСОБА_3 спадкоємці не звертались, спадкова справа не заводилась.

Згідно відповіді Кодимського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 28.12.2022 року № 1513/24.21-19 (а.с.207 том 1), щодо ОСОБА_3 відсутні актові записи, зокрема за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян, про його шлюб та народження у нього дітей.

Таким чином не знайшла свого підтвердження можливість існування спадкоємців першої черги ч.1 ст. 1261 ЦК України подружжя і дітей та прийняття ними спадщини, в порядку ч.4 ст. 1268 ЦК України.

Згідно сукупності відповідей Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 30.12.2022 року № 1581ел/01-09 (а.с.208, 211-213, 227-229, 232-235 том 1), від 25.01.2023 року № 1581ел/01-09(22) (а.с.243-244 том 1), від 13.02.2023 року № 185ел/01-09 / 1581ел/01-09(22) (а.с.245-247) та від 17.02.2023 року № 228/01-09 (а.с.1-4 том 2):

- ОСОБА_3 був зареєстрований місцезнаходження комунальної установи «Одеський міський центр обліку бездомних громадян» розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а сама його реєстрація була проведена в порядку сприяння в реєстрації місця проживання або перебування бездомних осіб. При цьому, дана реєстрація здійснена без зазначення квартир або кімнат, що унеможливлює встановлення з ким саме конкретно з числа осіб, які зареєстровані за вказаною адресою, проживав ОСОБА_3 , а з 05.04.2016 року за тією адресою було зареєстровано місце проживання більше 5000 фізичних осіб;

- станом на 21.02.2022 року, тобто на день смерті ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_2 значились зареєстрованими ОСОБА_6 , народжена ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Брест (нараз і це територія Республіки Беларусь); ОСОБА_7 , народжений ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Одеса; та ОСОБА_8 , народжений ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Одеса.

Згідно відповіді Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі від 12.01.2023 року № 57с/01-16 (а.с.240-241 том 1), заяви спадкоємців стосовно прийняття спадщини або відмови від прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 не надходили, водночас із цим 11.11.2022 року до нотаріальної контори надійшла претензія кредитора від АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», у зв`язку з чим було заведено спадкову справу за № 613с/2022.

Висновки суду

щодо відсутності правонаступників померлої сторони:

Таким чином реєстрація ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 не може підтвердити його спільне проживання однією сім`єю з іншими особами, зокрема спадкоємцями, які також зареєстровані за цією ж адресою, оскільки є здійсненою формально, як сприяння в реєстрації місця проживання або перебування бездомних осіб.

Суд звертає увагу на ту обставину, що адресу: АДРЕСА_2 суд в ухвалі суду від 26.12.2022 року (а.с.189-190 том 1) використав для перевірки можливості встановлення спадкоємців, які прийняли спадщину спадкодавця ОСОБА_3 , внаслідок спільного проживання разом із ним на час відкриття спадщини (ч.3 ст. 1268 ЦК України), виключно з огляду на зазначення цієї адреси у змісті кредитного договору № 1/3668220 від 11.05.2019 року (на звороті а.с.17 том 1) та у змісті кредитного договору № Р/3668220 від 16.10.2020 року (а.с.55 том 1), як місця фактичного проживання ОСОБА_3 . Однак, матеріали справи не містять в собі належних доказів, які б були надані ОСОБА_3 банку при укладені цих договорів і підтверджували відомості про фактичне проживання ОСОБА_3 за згаданою адресою, а саме довідки про склад сім`ї та(або) зареєстрованих осіб за цією адресою чи акту ОСББ (обслуговуючого підприємства) або органу самоорганізації населення про підтвердження обставини його фактичного проживання, копій договорів найму житла або оренди житла тощо. За таких умов суд не має можливості прийти ні до неспростовного висновку про дійсне фактичне проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , а ні спростувати можливість того, що ОСОБА_3 винаймав житлове приміщення за цією адресою для свого проживання, зокрема на підставі договорів найму або оренди, зокрема укладеного не у письмовій, а в усній формі, у зв`язку з чим жодним чином не пов`язаний із зареєстрованою у ньому сім`єю ОСОБА_9 . Анкетні дані членів сім`ї ОСОБА_9 (прізвища, по батькові, місце народження) жодним чином не вказують на можливість існування родинного зв`язку із ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Бійськ Алтайського краю Росії.

На підставі зазначеного суд приходить до висновку про відсутність спадкоємців, яких можна було б вважати такими, що прийняли спадщину спадкодавця ОСОБА_3 за фактом постійно проживання разом із ним на час відкриття спадщини, передбаченого ч.3 ст. 1268 ЦК України.

У змісті договору поруки № Р1/3668222 від 11.05.2019 року (а.с.24 том 1) містилася інформація про те, що на час укладення даної угоди поручитель ОСОБА_5 проживала однією сім`єю з ОСОБА_3 , але не перебула з ним в зареєстрованому шлюбі. Однак, водночас відсутня інформація з якого саме часу вони проживали однією сім`єю. В свою чергу під час підготовчого провадження у даній справі судом було встановлено, що 03.03.2021 року поручитель ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 , у зв`язку з чим змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_12 », що підтверджує копія свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 повторно виданого Кодимським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 16.02.2022 року (на звороті а.с.103 том 1). Таким чином у відповідності до положень другого абзацу ч.2 і ч.4 ст. 3 СК України, принаймні з 03.03.2021 року поручитель ОСОБА_5 вже мала іншу сім`ю, створену на підставі шлюбу і не пов`язану з особою ОСОБА_3 , що в свою чергу дає суду підстави вважати, що на час відкриття спадщини останнього ОСОБА_4 не належала до кола спадкоємців за законом четвертої черги, передбачених ст. 1264 ЦК України, та відповідно не могла прийняти спадщину у відповідності до положень ч.3 ст. 1268 ЦК України.

Суд вважає, що ним протягом підготовчого провадження у даній справі було вжито всіх можливих заходів з метою встановлення правонаступників померлого співвідповідача/відповідача ОСОБА_3 його спадкоємців і за умов реалізації ними свого права на спадкування, то вони були б встановлені і залучені до участі у справі.

щодо думок висловлених представниками сторін:

Суд звертає увагу представника позивача ОСОБА_1 на те, що відповідь Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі № 57с/01-16 (а.с.240-241 том 1) датована 12.01.2023 року, тобто надана суду нотаріальною конторою вже через 21 день (три тижні) з моменту закінчення 21.12.2022 року строку для прийняття спадщини померлого ОСОБА_3 .

Тому суд вважає, що згаданий період часу є достатнім для того, щоб заяви про прийняття спадщини, навіть ті які були б надіслані спадкоємцями поштовим зв`язком, надійшли до нотаріальної контори, а від так відсутня потреба у виконанні повторного запиту до останньої.

Суд звертає увагу представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Свиди К.В., що подальше вжиття судом додаткових заходів для встановлення можливого родинного зв`язку між померлим ОСОБА_3 та членами сім`ї ОСОБА_9 , як потенційними спадкоємцями за законом певної черги, не може призвести до отримання необхідних результатів з огляду на наступне.

Померлий ОСОБА_3 не може бути родичом ОСОБА_7 і ОСОБА_8 по прямій лінії з огляду на дати їх народження, які віддалені проміжком часу один від одної до п`яти років, а для перевірки їх родинних зв`язків по іншій лінії потрібні відомості про їх батьків, а за умов відсутності свідоцтв про народження, з актових записів про народження.

ОСОБА_6 , народилась у 1959 року в м. Брест Білоруської РСР, у зв`язку з чим актовий запис про народження останньої зберігається за місцем проведення реєстрації її народження, наразі Республіка Беларусь.

В свою чергу, як вже відзначалось судом, померлий ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Бійськ Алтайського краю РРФСР, у зв`язку з чим актовий запис про народження останньої зберігається за місцем проведення реєстрації її народження, наразі Російська Федерація.

Тому відомості щодо цих актових записів про народження цих осіб не могли бути внесені до Державного реєстру актів цивільного стану громадян, а від так і отримати потрібну інформацію з нього не можливо.

Статтею 14 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, підписаної 22 січня 1993 року в місті Мінську, передбачено, що договірні Сторони (учасниками якої були також Україна, Республіка Білорусь та Російська Федерація) зобов`язуються пересилати один одному на прохання без перекладу і безкоштовно свідчення про реєстрації актів цивільного стану, документи про освіту, трудовий стаж і інші документи, що стосуються особистих або майнових прав і інтересів громадян запитуваної Договірної Сторони й інших осіб, що проживають на її території.

Однак, Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, який у подальшому не одноразово продовжувався та триває до теперішнього часу.

24.02.2022 року Міністерством закордонних справ було оприлюднено заяву про розрив дипломатичних відносин України з Російською Федерацією.

23.12.2022 року набрав чинності Закон України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» від 01.12.2022 року № 2783-IX, згідно якого Україна зупинила у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР (Відомості Верховної Ради України, 1994 р., № 46, ст. 417), а також вийшла з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР (Відомості Верховної Ради України, 1994 р., № 46, ст. 417).

У зв`язку з чим суд вважає, що на теперішній час відсутня можливість вжити заходів щодо отримання від компетентних органів Республіки Білорусь та Російської Федерації документів копій відповідних актових записів про народження з метою перевірки наявності родинних відносин.

Крім того, встановлення родичів померлого ОСОБА_3 , які належать до кола відповідних черг спадкоємців за законом, позбавлене сенсу так як наявність родинного зв`язку між ними саме по собі не призводить до правонаступництва у відносинах, що є предметом судового розгляду у даній справі, за умов не прийняття цими особами самої спадщини померлого ОСОБА_3 .

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент (пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» («Рrоnіnа V. Ukrаіnе») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00). Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до пункту 7 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Ураховуючи вище зазначене та не встановлення судом правонаступників померлого співвідповідача/відповідача ОСОБА_3 в порядку спадкування, то суд вважає необхідним закрити провадження у даній справі в частині позовних вимог про стягнення заборгованості пред`явлених позивачем до померлого співвідповідача/відповідача.

Керуючись ст. 255, 258-261 ЦПК України, суд

постановив:

У цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості закрити провадження в частині позовних вимог пред`явлених позивачем Акціонерним товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» до співвідповідача/відповідача ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали.

Повний текст ухвали складено 12.05.2023 року.

Суддя Д. В. Вороненко