Справа № 357/8219/23
Провадження № 4-с/357/29/23
У Х В А Л А

12.07.2023 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Бондаренко О. В. оглянувши скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність в.о. начальника відділу ДВС у м. Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бібаєвої Віти Вікторівни, -

В С Т А Н О В И В:

07.07.2023 представник скаржника, адвокат Сологуб Артем Михайлович, звернувся до суду з вказаною скаргою, шляхом направлення через підсистему «Електронний суд», в якій просить визнати бездіяльність в.о. начальника відділу державної виконавчої служби у м. Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бібаєвої Віти Вікторівни, що полягає у не знятті арешту з майна ОСОБА_1 , протиправною та зобов`язати в.о. начальника відділу Бібаєву Віту Вікторівну зняти арешт з усього майна ОСОБА_1 , що накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АК № 703855, 15.04.2009 МВ ДВС БЦ МРУЮ.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленого цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Виходячи із загальних засад цивільного судочинства, суд застосовує до поданої скарги вимоги ст. 175, 177 ЦПК України.

Встановлено, що скарга ОСОБА_1 не відповідає вимогам встановленим ЦПК України.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Отже, сторони виконавчого провадження наділені правом звернення до суду зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність, в тому числі, приватного виконавця під час виконання судового рішення.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03.06.2015 у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. У разі пред`явлення до суду такого позову в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження, а помилково прийнявши позов до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі.

Однак, заявником не зазначено докази в підтвердження обставин накладення арешту щодо особи, в інтересах якої було накладено арешт та щодо виконання зобов`язань заявником перед даною особою, докази, щодо того чи є ОСОБА_1 стороною виконавчого провадження (боржником) та чи у зв`язку з виконанням саме рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області посадовою особою МВ ДВС БЦ МРУЮ було накладено арешт майна, а у разі якщо такі дії були вчинені державним виконавцем на виконання рішення суду, то якого саме рішення.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року № 6 скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 185 ЦПК.

Статті 175, 177 ЦПК України визначають вимоги до позовної заяви, яка подається до суду, а тому відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Отже, скаржнику надається строк для усунення зазначених вище недоліків, в іншому випадку вона буде вважатись неподаною і повернута скаржнику.

Керуючись ст. 185, 447 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність в.о. начальника відділу ДВС у м. Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бібаєвої Віти Вікторівни, залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху. Якщо заявник не усуне недоліки заяви у зазначений вище строк, заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Бондаренко