Дата документу 09.10.2023Справа № 643/2524/22
Провадження № 2/554/5864/2023
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 жовтня 2023 року місто Полтава
Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Шевська О.І., за участі секретаря судового засідання Рибак Ж.Ю. розглянувши цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах та додаткових витрат на утримання дитини,
У 2022 року позивач, ОСОБА_1 , звернувася до суду з позовом до відповідача, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах та додаткових витрат на утримання дитини, подавши заяву про зменшення свої позовні вимоги, яка була прийнята судом, прохав суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за несплату аліментів на сина ОСОБА_3 в період з 01.06.2021 по 01.11.2021 р. у розмірі 18 403,75 грн.Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 половину понесених ним витрат додаткових витрат на утримання сина ОСОБА_3 , а саме 42 528,48 грн.
Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний Суд розпорядженням від 08.03.2022 №2/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Московського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м. Полтави.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену справу передано у провадження судді Октябрського районного суду м. Полтави Шевської О.І.
Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 28.04.2023 року прийнято справу до свого провадження
Представником позивача адвокатом Таш`ян Р.І. подано клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовну заяву прохав задовольнити з урахуванням зменшених позовних вимог та проводити розгляд справи за їх відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, повідомлялась належним чином про дату та час судового засідання шляхом направлення повісток, правом на подачу відзиву не скористалася.
У судове засідання сторони не з`явилися.
На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суддя дійшла висновку про задоволення позову з наступних підстав.
Суддею встановлено, що в період часу з 20.05.2015 р. по 23.09.2020 р. ОСОБА_1 , перебували у шлюбі із ОСОБА_4 , від якого мають сина ОСОБА_3 , який мешкає разом із батьком та знаходиться на його утриманні.
28.01.2021 р. рішенням Московського районного суду м.Харкова з матері на користь батька було стягнуто аліменти на утримання сина, у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.06.2021 р. до досягнення ним повноліття.
Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно із частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Станом на 10.02.2022 року за період часу з 01.06.2021 по 01.11.2021 заборгованість по аліментах складає 18 4030, 75 грн.
Розмір заборгованості по аліментах, визначений державним виконавцем, відповідачем ОСОБА_2 у судовому порядку не оскаржувався.
Відповідно до правової позиції висловленої в постанові Великої Палати ВС від 25.04.2018 року по справі №572/1762/15-ц правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день простроченян означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість прострочених днів. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто. Пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем у якому не проводилося стягнення.
Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Так, відповідно до довідки з КЗ «Комплексна дитячо-юнацька спортивна школа №2 Харківської міської ради» ОСОБА_5 , відвідує заняття на відділення дзюдо. За вказані заняття батьком сплачено 5 505,05 грн., що підтверджується квитанціями наявними у матеріалах справи.
Відповідно до декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , лікар- педіатр КНП «Міська дитяча поліклініка №23» харківської міської ради ОСОБА_6 здійснює його лікування.
В період часу з жовтня 2019 батько витратив на лікування сина 8 291, 64 грн., що підтверджується квитанціями в кількості 18 штук.
Крім цього, батько ОСОБА_7 водив до дельфінарію, на атракціони, океанаріум, аквапарк, що підтверджується квитанціями в кількості 14 штук на суму 2400 грн.
На одяг сина та його іграшки, канцтовари до школи, меблі і його кімнату для навчання та відпочинку, батько витратив 50 114, 65 грн., що підтверджується квитанціями в кількості 93 штуки.
Відповідач в добровільному порядку не бере участі в вихованні сина та не компенсує витрати батьку на сина.
Таким чином, батьком витрачено 85 056,96 грн., враховуючи, що батьки несуть рівні обовязки у додаткових витратах на дитину, стягненню з відповідача підлягає сума у розмірі 42 528. 48 грн.
Відповідно до статті 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей (стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції).
Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.
Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Це положення відбите і в національному законодавстві. Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Таким чином, системний аналіз норм законодавства дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися свого обов`язку щодо утримання та виховання дитини. Відповідно, невиконання зазначеного обов`язку тягне за собою встановлену законом відповідальність.
Ураховуючи взаємний обов`язок батьків утримувати дитину, реальні і розумні потреби дитини в її матеріальному забезпеченні на рівні, необхідному для її розвитку, а також те, що відповідач є працездатним, не обтяженим аліментними зобов`язаннями, має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, яка, проживаючи з батьком потребує такої допомоги, суддя вважає справедливим стягнути з відповідача додаткові витрати понесені позивачем на утримання сина ОСОБА_7 в сумі 42 528,48 грн.
Питання судових витрат суддя вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягнувши судовий збір з відповідача на користь держави.
Керуючись ст.ст. 180, 196 СК України, ст.ст. 4-10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 89, 133, 141, 178, 223, 229, 247, 259, 263-265, 268, 272-273, 280-284, 289, 354-355, 430 ЦПК України, суддя
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах та додаткових витрат на утримання дитини, - задовольнити
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за несплату аліментів на сина ОСОБА_3 в період з 01.06.2021 по 01.11.2021 р. у розмірі 18 403,75 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 половину понесених ним витрат додаткових витрат на утримання сина ОСОБА_3 , а саме 42 528,48 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1073, 60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про сторін:

1.Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

2.Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП : НОМЕР_2 .

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.І.Шевська