Справа № 931/193/23
Провадження № 2/931/76/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

23 березня 2023 року смт Локачі

Локачинський районний суд Волинської області

у складі: головуючого судді Безп`ятко О.І.,

з участю секретаря судового засідання Левчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

22 лютого 2023 року позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01 жовтня 2005 року між ним та відповідачем зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Марковичівської сільські ради Локачинського району Волинської області, актовий запис № 4. Від спільного шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що відразу після одруження сімейні відносини склалися непогано, однак згодом виявилися розбіжності в поглядах на життя, сім`ю, сімейні обов`язки. За час перебування в шлюбі між сторонами не склалися міцні надійні сімейні стосунки. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, не цікавиться інтересами позивача, зловживає спиртними напоями, також, не розуміє сутності відносин, не здатна підгримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про створення обстановки побудованої на почуттях взаємної любові і поваги, не бажає змінювати свою поведінку та спосіб життя. Після чергових сварок і образ ОСОБА_2 переїхала проживати до своїх батьків. За цей тривалий час ніхто із сторін не приймав міри для примирення та поновлення сімейних відносин. Вказує на те, що вони фактично втратили почуття любові та поваги один до одного, а тому шлюб існує формально і збереження його не можливе. Позивач на даний час проживає з іншою жінкою, з якою має спільну дитину та має намір одружитися.

Просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 01 жовтня 2005 року виконавчим комітетом Марковичівської сільської ради Локачинського району Волинської області, актовий запис № 4.

Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 28 лютого 2023 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач у судове засідання не з`явився. 23 березня 2023 року через канцелярію суду подав письмову заяву, у якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення, судові витрати просить залишити за ним (а.с. 19).

Відповідач у судове засідання не з`явилася також, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на веб-сайті суду, у зв`язку з відсутністю даних про її зареєстроване місце проживання (перебування) та направленням судової повістки на адресу, зазначену в позовній заяві, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 18). Про причини неявки суд не повідомила, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов від неї не надійшло.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Зі згоди позивача, а також за одночасного існування вищевказаних умов, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 01 жовтня 2005 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уклали шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Марковичівської сільської ради Локачинського району Волинської області, актовий запис № 4, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 02 серпня 2017 року. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилося на « ОСОБА_5 » (а.с. 4).

Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно ч. 2 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини.

За час шлюбу у сторін народилися дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 02 серпня 2017 року (а.с. 5).

Подружнє життя сторін не склалося, позивач стверджує, що збереження шлюбу є неможливим, просить його розірвати.

Як вбачається зі ст. ст. 111, 112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, відзиву на позов та будь-яких клопотань, в тому числі про примирення з позивачем, від неї не надійшло.

Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через втрату любові та поваги один до одного.

За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позов підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ч.2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Судові витрати залишити за позивачем згідно його заяви.

На підставі ст. ст. 24, 56, 110-112 СК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 27, 77-81, 223, 247, 263-265, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 01 жовтня 2005 року виконавчим комітетом Марковичівської сільської ради Локачинського району Волинської області, актовий запис № 4, розірвати.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Рішення після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23.03.2023 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.

Суддя Локачинського районного суду О.І. Безп`ятко