Ленінський районний суд м. Полтави
Справа № 553/6199/22
Провадження № 2/553/1701/2023
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2023 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді Високих М.С., за участі секретаря судового засідання Зубань Н.Л., позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_3 , про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

17.11.2022 ОСОБА_1 звернулась до суду із згаданим позовом до відповідача, в якому прохає стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти, у зв`язку із продовженням навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дати звернення до суду до досягнення нею двадцяти трьох років.

Заявлені вимоги вмотивовані позивачем тим, що її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , після розірвання між ними шлюбу, вона залишилась проживати разом із матір`ю. Наразі позивач навчається на денному відділенні ПТУ №56, має статус особи з інвалідністю, повністю знаходиться на утриманні матері та у зв`язку із продовженням навчання, необхідністю здійснення проїзду, придбання одягу, продуктів харчування, літератури, оплати послуг інтернету, вона потребує матеріальної допомоги батька, який має можливість таку допомогу надавати.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 19.12.2022 відкрито провадження у справі, з призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

18.01.2022 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому ОСОБА_2 прохає повністю відмовити у задоволенні позову за необґрунтованістю. Заперечення проти позову обґрунтовані відповідачем відсутністю фінансової можливості сплачувати аліменти, наявністю на його утриманні неповнолітнього сина, дружини, необхідністю оплати комунальних послуг та витратами, які він несе за станом здоров`я.

За ухвалою суду від 07.03.2023 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача залучено ОСОБА_3 .

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала повністю. Зазначила, що має інвалідність з дитинства, не працює, її щомісячний дохід складає стипендія в розмірі 1200 грн та пенсійні виплати в розмірі близько 2100 грн. Вона навчається на денній основі, зараз здебільш дистанційно.

Третя особа на стороні позивача, позов підтримала та пояснила, що ОСОБА_1 є їх спільною з відповідачем донькою. Відповідач сплачував аліменти до досягнення донькою повноліття, однак зараз всі витрати вона несе самостійно. Вона офіційно працевлаштована, її заробіток на місяць складає близько 5500 грн, також вона несе витрати з оплати комунальних послуг, має проблеми зі здоров`ям, у зв`язку із дистанційним навчанням донька потребує придбання спеціальних гаджетів, оплати послуг інтернету, без яких навчання є неможливим.

Відповідач в суді позов не визнав та пояснив, що не має фінансової можливості сплачувати аліменти. В його родині працює лише він, матеріальне становище вкрай скрутне, він має неповнолітнього сина, дружину, яка була вимушена звільнитись з роботи та здійснює догляд за братом. Його син має проблеми із зором, потребує придбання окулярів, також і він і дружина мають захворювання, що потребують додаткових витрат. Відповідач офіційно працевлаштований і його заробітна плата складає близько 6000 грн, інших доходів він не має.

Допитана за клопотанням відповідача в якості свідка ОСОБА_4 показала, що є дружиною ОСОБА_2 . У зв`язку із сімейними обставинами та необхідністю догляду за братом, який є особою з інвалідністю та потребує постійного стороннього догляду, вона звільнилась з роботи і на даний час єдиним джерелом для існування їх родини є заробітна плата відповідача.

Заслухавши пояснення сторін, третьої особи, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд зазначає про наступне.

Згідно із ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках передбачених статтями 198, 199 СК України і своїх повнолітніх дочку, сина.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано, місце проживання позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , де вона проживає разом із матір`ю ОСОБА_3 (а.с.6,9,11).

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 30.01.2007 (а.с.3), відповідач був зобов`язаний до сплати аліментів на утримання ОСОБА_1 до досягнення повноліття в розмірі частини заробітку. Згідно з поясненнями сторін, наразі виконавче провадження закрито.

Згідно з копією довідки МСЕК серії 12 ААВ №473192 (а.с.7), 05.08.2022 ОСОБА_1 строком до 01.09.2023 встановлена третя група інвалідності, з причин інвалідності з дитинства.

Відповідно до довідки від 17.04.2023 №31 виданої Професійно-технічним училищем №56, ОСОБА_1 навчається в ПТУ №56 с. Яреськи за професією кухар, кондитер за денною формою навчання та знаходиться не на повному державному утриманні. Термін навчання становить з 01.09.2022 по 30.06.2024.

Згідно із поясненнями ОСОБА_1 вона отримує стипендію в розмірі 1200 грн та пенсійні виплати близько 2100 грн на місяць, розмір заробітку ОСОБА_3 становить близько 5500 грн, що відповідачем не заперечувалось.

Як убачається з приєднаних до справи матеріалів, відповідач працевлаштований на ТОВ «Діосталь», його заробіток за червень-грудень 2022 року склав 39720,00 грн, ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , вони мають спільного сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який навчається в Полтавській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів за дистанційною формою навчання.

Дружина відповідача ОСОБА_4 з 18.11.2021 була звільнена за місцем роботи за згодою сторін, є особою, яка постійно здійснює догляд за хворим ОСОБА_6 , якому встановлена І група інвалідності безтерміново та він потребує постійного догляду, що підтверджується витягом з трудової книжки, довідкою про склад сім`ї, висновком ЛКК щодо необхідності стороннього догляду, довідкою МСЕК.

Сину відповідача ОСОБА_5 було проведено курс лікування вад зору вартістю 1658 грн, призначено окуляри для постійного носіння, вартість виготовлення яких становила 2400 грн. Відповідач, згідно із наданою ним медичною документацією, має низку хронічних захворювань, неодноразово йому було проведено оперативне лікування, вартість останнього становила 14000 грн, за наслідками пройденого відповідачем 21.01.2023 дослідження останньому було діагностовано хвороби та рекомендовано пройти консультацію із лікарем.

Згідно із ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ст.12 ЦПК України).

Згідно із ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Водночас, ст.82 ЦПК України визначено підстави для звільнення від доказування. Так, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (ч.1 ст.82 ЦПК України).

Вирішуючи питання щодо застосування правових норм, суд вказує, що спірні правовідносини регулюються нормами сімейного законодавства.

Так, у відповідності до вимог ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно із ч.1, ч.2 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

За змістом ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Аналогічний висновок по застосуванню ст.199 СК України міститься у постанові Верховного Суду від 06.08.2018 у справі №748/2340/17.

При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення.

Визначаючи розмір аліментів враховується вартість навчання, підручників, проїзду, проживання тощо, разом із тим, аліменти, спрямовані на утримання мають бути співмірними і достатніми, з огляду на мету аліментного зобов`язання.

Водночас суд вказує на принцип рівності прав та обов`язків батьків брати участь у матеріальних витратах, що закріплений Сімейним Кодексом України та зазначає, що сам по собі факт отримання повнолітніми сином, донькою доходів, автоматично не свідчить, що вони не потребують матеріальної допомоги з боку батьків.

Розглянувши справу у межах заявлених вимог, оцінивши перевірені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених вимог та вважає за необхідне позов ОСОБА_1 задовольнити частково, виходячи з наступного.

Як вже наголошувалось вище якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Виходячи з встановлених обставин та досліджених доказів, поданих сторонами, суд зазначає, що відповідач є батьком повнолітньої ОСОБА_1 , яка не досягла 23 років, має статус особи з інвалідністю, продовжує навчання за денною формою навчання, не працює, проте отримує стипендію та пенсійні виплати. Відповідач має дохід, а тому може надавати допомогу на утримання дочки у виді аліментів.

Між тим, визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача, суд враховує відомості про стан здоров`я та матеріальне становище повнолітньої доньки і платника аліментів, наявність на утриманні останнього неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , інші обставини, що мають істотне значення у їх сукупності, та бере до уваги, що обов`язок з утримання повнолітніх дочки (сина) є рівним для обох батьків, за умови наявності у них можливості надавати таке утримання, тому вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача у розмірі 1/10 частини заробітку щомісячно до закінчення ОСОБА_1 навчання, але не більше як до досягнення 23 років.

Такий розмір аліментів забезпечить потреби повнолітньої доньки, відповідатиме об`єктивним можливостям відповідача та задовольнятиме правомірні очікування позивача на отримання аліментів.

При цьому суд звертає увагу, що як сам позивач так і його батьки мають доходи, позивач проживає разом із матір`ю, навчається за денною формою навчання, в тому числі з використанням технологій дистанційного навчання, що в свою чергу зменшує потребу в деяких витратах пов`язаних з освітнім процесом, проте не виключає їх взагалі. При цьому, як платник так і одержувач аліментів не позбавлені в подальшому порушувати питанням щодо зміни розміру аліментів в разі виникнення обставин, передбачених ст.192 СК України.

Питання про судові витрати вирішено на підставі ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_3 , про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на її утримання у розмірі 1/10 частини заробітку (доходу), щомісячно.

Аліменти стягувати починаючи з 17.11.2022 і до закінчення дочкою ОСОБА_1 навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ареса: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 .
Третя особа:ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ареса: АДРЕСА_2 .

Суддя

Ленінського районного суду м. Полтави М.С. Високих