Справа № 495/7045/22
Номер провадження 2/495/1217/2023
19 квітня 2023 рокум. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Боярського О.О.,
за участі секретаря судових засідань Саханова О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Білгород-Дністровської міської ради, до ОСОБА_1 , про стягнення безпідставно збережених коштів,-
Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог.
13.09.2022 року представник позивача Білгород-Дністровської міської ради, звернувся до суду з вищезазначеним позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд:
Рішенням Білгород-Дністровської міської ради від 05.03.2020 року № 1197-VII «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду із земель житлової та громадської забудови», було затверджено проект землеустрою та надано ОСОБА_1 в оренду земельну ділянку по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:002:0885 площею 0,0249 га, строком на 25 років. Цільове призначення згідно КВЦПЗ В.03.10 для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку). Вид використання земельної ділянки для обслуговування адміністративної будівлі.

Земельна ділянка площею 0,0249 га сформована, кадастровий номер :01:002:0885, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Водночас, станом на сьогоднішній день договір оренди щодо вказаної земельної ділянки між ОСОБА_1 та Білгород-Дністровською міською радою не укладено, отже, особа користується зазначеною земельною ділянкою без достатньої правової підстави.

Плата за користування земельною ділянкою відповідачем не здійснюється, що підтверджується листом фінансового управління Білгород-Дністровської міської ради від 08.07.2022 року № 01-09/22 про відсутність надходжень до бюджету.

Внаслідок використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів та несплати відповідачем орендної плати, територіальна громада міста Білгород-Дністровський в особі Білгород-Дністровської міської ради не отримала доходу від орендної плати за землю, який остання отримала б у разі оформлення відповідачем правовстановлюючих документів на земельну ділянку згідно вимог ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Земельна ділянка належить територіальній громаді м. Білгорода-Дністровського на праві комунальної власності, отже територіальна громада є власником збережених відповідачем коштів у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою.

Таким чином, відповідач зберіг кошти, не сплативши орендну плату за користування земельною ділянкою, тим самим збільшив вартість власного майна, а Білгород-Дністровська міська рада втратила належне їй майно (кошти від орендної плати). Тобто відбувся факт безпідставного збереження відповідачем коштів у розмірі орендної плати за рахунок Білгород-Дністровської міської ради.

З огляду на викладене відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Білгород-Дністровська міська рада надсилала претензію від 26.02.2021 року № 19/394 на адресу ОСОБА_1 з повідомленням про необхідність укладання договору оренди земельної ділянки та сплати коштів за фактичне використання земельної ділянки, яка була повернута на адресу міської ради.

Відтак, наміри врегулювати питання у позасудовому порядку не дали бажаних результатів, у зв`язку з чим Білгород-Дністровська міська рада змушена звернутись до суду.

Процесуальні дії

15.09.2022 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, провадження по справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання призначене на 19.04.2023 року сторони не з`явились.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. Однак представник позивачка, - ОСОБА_2 , подав до суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи провести без участі сторони, на задоволені позовних вимог сторона наполягає, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся. Судові повістки які надсилалися відповідачу за зазначено адресу його проживання, а саме: АДРЕСА_2 , повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Фактичні обставини справи.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції").

Судом встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.07.2022 року ОСОБА_1 є власником нерухомого майна, а саме адміністративної будівлі (реєстраційний номер об`єкта 103) по АДРЕСА_1 .

Рішенням Білгород-Дністровської міської ради від 05.03.2020 року № 1197-VII «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду із земель житлової та громадської забудови», було затверджено проект землеустрою та надано ОСОБА_1 в оренду земельну ділянку по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:002:0885 площею 0,0249 га, строком на 25 років. Цільове призначення згідно КВЦПЗ В.03.10 для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку). Вид використання земельної ділянки для обслуговування адміністративної будівлі.

Пунктом 3 вищевказаного рішення зобов`язано відповідача згідно цього рішення здійснити заходи щодо укладання договору оренди земельної ділянки та державної реєстрації права оренди відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», дотримуватися положень ст. 96 Земельного кодексу України.

Земельна ділянка площею 0,0249 га сформована, кадастровий номер :01:002:0885, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Таким чином, станом на сьогоднішній день договір оренди щодо вказаної земельної ділянки між ОСОБА_1 та Білгород-Дністровською міською радою не укладено, отже, особа користується зазначеною земельною ділянкою без достатньої правової підстави.

Відсутність договору оренди на вказану земельну ділянку підтверджується відсутністю зареєстрованого права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також Державному земельному кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0885.

Плата за користування земельною ділянкою відповідачем не здійснюється, що підтверджується листом фінансового управління Білгород-Дністровської міської ради від 08.07.2022 року № 01-09/22 про відсутність надходжень до бюджету.

Внаслідок використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів та несплати відповідачем орендної плати, територіальна громада міста Білгорода-Дністровського в особі Білгород-Дністровської міської ради не отримала доходу від орендної плати за землю, який остання отримала б у разі оформлення відповідачем правовстановлюючих документів на земельну ділянку згідно вимог ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Земельна ділянка належить територіальній громаді м. Білгорода-Дністровського на праві комунальної власності, отже територіальна громада є власником збережених відповідачем коштів у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою.

Таким чином, відповідач зберіг кошти, не сплативши орендну плату за користування земельною ділянкою, тим самим збільшив вартість власного майна, а Білгород-Дністровська міська рада втратила належне їй майно (кошти від орендної плати). Тобто відбувся факт безпідставного збереження відповідачем коштів у розмірі орендної плати за рахунок Білгород-Дністровської міської ради.

З огляду на викладене відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, Білгород-Дністровська міська рада надсилала претензію від 26.02.2021 року № 19/394 на адресу ОСОБА_1 з повідомленням про необхідність укладання договору оренди земельної ділянки та сплати коштів за фактичне використання земельної ділянки, яка була повернута на адресу міської ради.

Відтак, наміри врегулювати питання у позасудовому порядку не дали бажаних результатів, у зв`язку з чим Білгород-Дністровська міська рада змушена звернутись до суду.

Правове обґрунтування позовних вимог.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Згідно із частинами першою, другою статті 83 Земельного кодексу України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам, є комунальною власністю.

У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності (частина перша статті 93 Земельного кодексу України, частина перша статті 1 Закону України «Про оренду землі»).

За змістом статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Статтею 206 Земельного кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням частини першої статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Згідно із підпунктами 14.1.136,14.1.147, пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XII - орендна плата).

Відповідно до частини другої статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому, згідно з пунктом «д» частини першої статті 156 Земельного кодексу України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Згідно із пунктом 2 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом вищевказаних положень Цивільного та Земельного кодексів України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки.

Шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина 1 статті 1166 ЦК України). Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини (частина 2 статті 1166 ЦК України).

Натомість предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

За таких обставин слід звернути увагу на сталу практику Верховного Суду у подібних правовідносинах та застосування ним норм, які їх регулюють.

Аналізуючи Постанову Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі № 917/1739/17 предметом розгляду якої були аналогічні правовідносини про стягнення збитків територіальній громаді м. Кременчук внаслідок порушення земельного законодавства та постанову Верховного Суду від 02.06.2021 року у справі № 201/2956/19, слід зазначити наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

За змістом положень глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях.

Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Отже, у разі, коли особа користувалася земельною ділянкою без достатньої правової підстави, у зв`язку з чим зберегла кошти, вона зобов`язана повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України.

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18), від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18).

З урахуванням положень статей 120, 125 ЗК України та статті 1212 ЦК України Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17 та постановою Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 28.02.2020 у справі № 913/169/18 зроблено правовий висновок про те, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Також, слід врахувати висновки викладені у пунктах 63, 64, 65, 66, 67, 73 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 № 917/1739/17 де суд досліджуючи кондикційні зобов`язання також дійшов висновку, що для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України.

Оскільки, ОСОБА_1 використовує земельну ділянку, яка є комунальною власності територіальної громади м. Білгорода-Дністровського в особі Білгород-Дністровської міської ради, за відсутності належним чином оформлених і зареєстрованих речових прав на неї, без сплати орендної плати за землю, то він, як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Земельна ділянка, яка використовується відповідачем є об`єктом цивільних прав у розумінні ЦК України, ЗК України, що узгоджується з наступним.

Згідно з частинами 1-4, 9 статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах 6-7 цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі.

Таким чином, земельна ділянка комунальної власності площею 0,0249 га за адресою: АДРЕСА_1 , яка використовується відповідачем для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури з кадастровим номером :01:002:0885, сформована та є об`єктом цивільних прав у розумінні законодавства, тобто з моменту її держаної реєстрації 24.01.2020 року.

Основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту 288.5.1 статті 288 Податкового кодексу України (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 по справі № 920/739/17).

Відповідно до частини 2 статті 20 та частини 3 статті 23 Закону України "Про оцінку земель", дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц дійшла висновку, що обов`язковими для визначення орендної плати є відомості у витягах з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, про що також наголошено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17 (п. 71).

Відповідно до Витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки виданим Міськрайонним управлінням у Білгород-Дністровському районі та м. Білгороі-Дністровському Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 1534 від 28.12.2020 року нормативно грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0885 за адресою: АДРЕСА_1 , в 2020 році складає 246111,60 грн. та за період нарахування квітень-грудень 2020 року нормативно грошова оцінка складає 164074,40 грн.

Тобто, 246111,60 /12 *9 *5%= 9229,18 грн. (НГО / на 12 міс. * на 9 міс. * на 5% коефіцієнт згідно рішення міської ради № 473-V від 17.04.2008 р. = 9229,19 грн.).

Відповідно до Витягу ГУ Держгеокадастру в Одеській області № 1200 від 01.01.2022 року нормативно грошова оцінка вищевказаної земельної ділянки в 2021 році складає 278312,28 грн.

Тобто, 278312,28 грн. (НГО) х 5% (коефіцієнт згідно рішення міської ради № 473-V від 17.04.2008 р.) =13915,61 грн.

Відповідно до Витягу ГУ Держгеокадастру в Одеській області № 15205 від 27.06.2022 року нормативно грошова оцінка вищевказаної земельної ділянки в 2022 році складає 306143,01 грн.

Тобто, (306143,01 /12 * 7 *5% =8929,17 грн. (НГО /12 міс. *7 міс. *5% коефіцієнт згідно рішення міської ради № 473-V від 17.04.2008 р.=8929,17 грн.).

Отже, сума безпідставно збережених відповідачем коштів у вигляді орендної плати за землю становить:

-за 9 місяців 2020 р. 9229,19 грн.;

-за 2021 р. 13915,61 грн.;

-за 7 місяців 2022 р. 8929,17 грн.

Всього 32 073 грн. 97 коп.

Зазначаємо, що цей розрахунок є обґрунтованим і відповідає нормативно грошовій оцінці землі та коефіцієнту категорії земель за функцією використання, затвердженого рішенням Білгород-Дністровської міської ради від 17.04.2008 року № 473-V (копія додається).

Додатково розрахунок безпідставно збережених коштів викладений у службовому листі управління комунальної власності від 03.08.2022 року №331, копія якого надається до матеріалів позовної заяви.

Враховуючи вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 є власником об`єкта нерухомого майна, який знаходиться на земельній ділянці комунальної власності територіальної громади міста Білгорода-Дністровського в особі Білгород-Дністровської міської ради та фактично користується нею без достатньої правової підстави не сплачуючи орендну плату, то відповідач безпідставно зберіг кошти орендної плати у сумі 32 073, 97 грн., а Білгород-Дністровська міська рада втратила їх.

Таким чином, безпідставно збереженні відповідачем кошти у вигляді орендної плати за землю у сумі 32 073, 97 грн. підлягають стягненню на користь Білгород-Дністровської міської ради.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст. 263 ЦПК України).

Частиною 1, 2, 3 та 4 ст.12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися за засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ст. 145 Конституції України права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку.

Висновки за результатами розгляду справи

Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до переконання про те, що позивачем обрано належний спосіб захисту свого права та позовні вимоги Білгород-Дністровської міської ради підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 19, 49, 200, 206, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Білгород-Дністровської міської ради, до ОСОБА_1 , про стягнення безпідставно збережених коштів, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Білгород-Дністровської міської ради код ЄДРПОУ 26275763 (розрахунковий рахунок для сплати: отримувач ГУК в Од.обл./м. Б-Дністр./24060300, код 37607526, Банк Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код платежу 24060300, р/сч. UA0015740) 32 073 гривень 97 копійок безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за землю за користування земельною ділянкою площею 0,0249 га, кадастровий номер :01:002:0885, без правовстановлюючих документів;

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Білгород-Дністровської міської ради (Отримувач: виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради розрахунковий рахунок UA0026287, код: 04056799, МФО: 820172, банк: ГУДКСУ в Одеській області (юридична та поштова адреса: 67701, Одеська область, м. Білгород-Дністровський вул. Михайлівська, 56) сплачений судовий збір за подачу позову у сумі 2481 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.О.Боярський