Справа № 127/8871/23
Провадження № 2/127/1050/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Бойко В.М.,

при секретарі Поперечній А.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниця в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, суд, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за вищевказаним позовом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивачки разом з відповідачем народився син ОСОБА_3 . Однак, після припинення шлюбних відносин з відповідачем, син проживає разом з позивачкою. При цьому, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не дає, чим ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. Вищевикладене й стало підставою для звернення позивачки до суду з вимогами про стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини від всіх доходів, щомісячно.

Ухвалою суду від 11.04.2023 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.

10.05.2023 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що із зазначеним розміром аліментів він не погоджується. Вказав, що після розірвання шлюбу вони з позивачкою домовилися про добровільну сплату аліментів на двох їхніх дітей. В середньому розмір аліментів дорівнював 10 000,00 грн. на місяць. Крім того, він не заперечує проти стягнення аліментів, однак категорично заперечує щодо їх розміру, оскільки аліменти у частці його доходу у розмірір буде надмірно великою сумою. Відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі та на утриманні у нього є ще один неповнолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дружина яка перебуває у відпустці до досягнення дитиною 6 років та 2 повнолітніх дітей від першого шлюбу дружини. Зазначив, що він подарував дітям 2 земельні ділянки. Враховуючи вищевикладене, відповідач не заперечував щодо стягнення аліментів на користь позивачки на утримання сина у розмірі 1/10 від всіх його доходів.

У свою чергу, 12.06.2023 року на адресу суду від позивачки надійшла відповідь на відзив, в якій вона зазначила, що дійсно між колишнім подружжям була домовленість про добровільну сплату відповідачем аліментів, однак вже понад рік відповідач порушує домовленості, що відповідно і стало підставою для звернення до суду із позовом. Твердження відповідача про допомогу повнолітньому сину є неправдивими, оскільки відповідач жодним чином не допомогає матеріально сину, який навчається у Харкові. Крім того, відповідачем не надано доказів того, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі, та він матеріально утримує двох повнолітніх дітей теперішньої дружини. Наголосила, що факт передання в дарунок синам земельних ділянок жодним чином не покращили матеріальне ставище дітей, оскільки передача даного нерухомого майна у власність в рахунок сплати аліментів умовами договорів не передбачена. За даних обставин позивачка підтримала свій позов та просила задовольнити.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі.

В судове засідання відповідач та його представник ОСОБА_5 не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. На адресу суду від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи та продовження процесуального строку для подачі заперечення на відповідь на відзив. Суд розглянувши заяву про відкладення розгляду справи, ухвалив продовжити розгляд справи у відсутність відповідача з метою непорушення строків розгляду справи, оскільки відповідач та його представник повторно не з`явився в судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідним Свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1 (а.с.7).

З Довідок про реєстрацію місця проживання №15294 та №15293 вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8-9).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. (ч. 1 ст. 181 СК України).

Абзацом 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року постановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері батька або у твердій грошовій сумі.

Стаття 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно із ч. 2 ст. 184 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи те, що позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у частці від доходу відповідача, з урахуванням положень статті 181 СК України, розмір аліментів слід визначити у частці від доходу відповідача.

Відповідно до частини першої статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При винисені рішення суд звертає увагу на наступне.

Відповідач зазначив, що на його утриманні перебуває 1 неповнолітня дитини від нинішнього шлюбу та ще 2 повнолітніх дітей від попереднього шлюбу дружини, та просив суд врахувати той факт, що він подарував синам ОСОБА_3 та ОСОБА_6 земельні ділянки.

Відповідно до Довідки №SHK00000062 від 04.05.2023 року ОСОБА_2 працює директором елеватора з 03.09.2013 року на ТОВ «СХК «Вінницька промислова група» та його дохід за період з 01.01.2023 року по 31.03.2023 року складає 285 478,03 грн. (а.с.33).

Крім того, відповідно до Довідки № SHK00000063 від 04.05.2023 ОСОБА_2 працює директором елеватора з 13.09.2017 року на ТОВ «СХК «Вінницька промислова група» та його дохід за період з 01.01.2023 року по 31.03.2023 року складає 45 701,20 грн. (а.с.34).

Разом з тим, відповідно до Свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.39).

Відповідно до Договору дарування земельної ділянки від 25.03.2021 року ОСОБА_2 подарував ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0364 га, що розташована за адресою: Вінницька область, Вінницький район,с/рада Вінницько-Хутірська, кадастровий номер :01:004:0344, яка надана для індивідуального садівництва (а.с.35-36).

Також, відповідно до Договору дарування від 25.03.2021 року ОСОБА_2 подарував ОСОБА_6 земельну ділянку площею 0,0364 га, що розташована за адресою: Вінницька область, Вінницький район, с/рада Вінницько-Хутірська, кадастровий номер :01:004:0345, яка надана для індивідуального садівництва (а.с.37-38).

Відповідно до наданих Свідоцтв про народження Серія НОМЕР_3 та Серія НОМЕР_4 батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_9 (а.с.40).

Враховуючи надані докази відповідачем суд не приймає до уваги твердження відповідача щодо утримання ним повнолітніх дітей його нинішньої дружини, оскільки діти є повнолітніми. Також, суд погоджується з твердженням позивачки стосовно того факту, що передача нерухомого майна в рахунок сплати аліментів не відбулася, оскільки вказаними договорами такого не передбачалося та матеріальне становище дітей не покращилося.

Тому, враховуючи вікову категорію дитини та звичайні її потреби, суд вважає, що розмір аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, є необхідним та достатнім для утримання неповнолітнього сина від одного з батьків, враховуючи матераіальне становище відповідача, який офіційно працевлаштований, має високий рівень заробітної плати, що підтверджується наданими доказами та має змогу сплачувати визначений судом розмір аліментів.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, а також враховуючи що відповідно до ч.2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору, згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача в сумі 1 073,60 грн. на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 81, 141, 279, 263-265 ЦПК України ст.ст. 150, 181, 182, 183, 184, 191, Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_6 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх доходів ОСОБА_2 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 29.03.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок на користь держави.

В частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити рішення до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущенного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1

Повний текст судового рішення складено 26.06.2023 року.

Суддя: