Справа № 333/3548/22
Провадження № 2-о/333/26/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя в складі: головуючого судді Михайлової А.В., за участю секретаря судового засідання Панченко К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина. До складу спадкового майна належить, зокрема, вклад в іноземній валюті у АТ КБ «ПРИВАТБАНК». За життя ОСОБА_2 заповіт складено не було, у зв`язку з чим спадкування здійснюється за законом. Дітей у ОСОБА_2 не було. Заявниця є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 . На день смерті її чоловіка ОСОБА_2 (станом на 21.05.2021 р.) його місце проживання було зареєстровано у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Місце проживання заявниці на день смерті ОСОБА_2 зареєстровано у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому, з 2013 року вона та ОСОБА_2 постійно проживали в однокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_2 , вона фактично постійно проживала разом зі своїм чоловіком у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Однокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить їй на праві приватної власності з 26.03.2014 року. Останнім часом ОСОБА_2 тяжко хворів, у зв`язку з чим потребував постійного стороннього догляду та допомоги, які здійснювала заявниця. Після смерті ОСОБА_2 , саме заявниця організувала його поховання та несла у повному обсязі витрати на його поховання, а також за власні кошти встановила пам`ятник на місці поховання чоловіка. Постійно проживаючи разом із чоловіком ОСОБА_2 по день його смерті (по ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , та не подавши протягом встановленого ч. 1 ст. 1270 ЦК України строку заяву про відмову від прийняття спадщини, заявниця у відповідності до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину. Однак у неї відсутні докази, передбачені п.п. 3.22 п. 3 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якими вона змогла би довести нотаріусу факт свого постійного проживання разом із чоловіком ОСОБА_2 по день його смерті (по ІНФОРМАЦІЯ_1 ). У зв`язку з цим 12.08.2022 р. приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Нароха О.В. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 . Просить суд встановити факт її постійного проживання разом із чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по день його смерті (по ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

У судове засідання заявниця не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги та доводи наведенні в обґрунтування заяви підтримує в повному обсязі, наполягає на задоволенні заяви.

Представник заінтересованої особи - Територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі.

Суд, вивчивши матеріали справ, заслухавши пояснення представника, допитавши свідків, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 та ОСОБА_2 28.12.2013 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 28.12.2013 р., актовий запис 278.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується актовим записом про смерть №557 від 24.05.2021 року, складеним Заводським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Згідно договору дарування квартири між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нароха О.В. 26.03.2014 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно однокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на праві приватної власності з 26.03.2014 року.

Згідно замовлення про надання ритуальних послуг при похованні ОСОБА_2 на суму 13 750,00 грн, виданого ОСОБА_1 ФОП ОСОБА_3 від 21.05.2021 р. після смерті чоловіка, саме заявниця організувала його поховання та несла у повному обсязі витрати на його поховання, а також за власні кошти встановила пам`ятник на місці поховання чоловіка.

Згідно постанови приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Нароха О.В. від 12.08.2022 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_1 відмовлено мені у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 .

Згідно рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя у справі № 333/5243/21 провадження № 2-о/333/6/22 за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Головне управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про встановлення факту перебування на утриманні чоловіка від 02.05.2022 р., яким заяву задоволено, встановлено обставинк щодо постійного проживання заявниці разом із чоловіком ОСОБА_2 .

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Тобто, суд вправі задовольняти заяви про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з п.-п., 21, 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

У рішенні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р. № 2-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних спорів про спадкування» зазначено: «Щодо визнання особи такою, що прийняла спадщину, у випадках, коли спадкоємці постійно проживали разом зі спадкодавцем, проте зареєстровані за іншою адресою, судам слід враховувати таке.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово, а відповідно до частини шостої даної статті фізична особа може мати кілька місць проживання.

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Згідно до розяснень, що надані у рішенні Вищого спеціалізованого суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» нотаріус чи державна нотаріальна контора є учасниками правовідносини із спадкування та заінтересованими особами (абзац 18 пункту 2). Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (абзац 1 пункту 9).

З огляду на вищевикладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_4 слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263-265, 268, 280-284, 293, 294, 315 Цивільного процесуального кодексу України, з урахуванням ст. ст. 1261, 1268, 1296 Цивільного кодексу України суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , разом із чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , по день його смерті, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_1 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя А.В.Михайлова