Справа №293/1593/19
Провадження № 2/293/24/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Мудрик В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхів цивільну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про відшкодування матеріальної шкоди

ВСТАНОВИВ:

13.09.2019 ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , відповідно до змісту якого просить:

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальний збиток на суму 7554 грн 98 коп. (сім тисяч п`ятсот п`ятдесят чотири грн дев`яносто вісім коп.);

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір та витрати, пов`язані з проведенням автотоварознавчого дослідження в сумі 800 грн 00 коп. (вісімсот грн 00 коп.).

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.04.2023, матеріали цивільної справи № 293/1593/19 передано для розгляду судді Лось Л.В.

03.05.2023 суд ухвалою прийняв цивільну справу №293/1593/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди до свого провадження та постановив повторно розпочати розгляд справи по суті за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди. Судове засідання з розгляду справи по суті призначивна 21 червня 2023 року об 14:00 год.

Ухвалою від 21.06.2023, яка у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання, суд відклав розгляд справи по суті на 13.07.2022 у зв`язку з неявкою сторін. Явку позивача до суду визнав обов`язковою.

13.07.2023 сторони в судове засідання не з`явились.

Позивач ОСОБА_1 був своєчасно та належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи, однак повторно не з`явився у судове засідання, про причини неявки суд не повідомив, у той час як явка позивача у судове засідання судом визнана обов`язковою.

Своєчасне та належне повідомлення позивача про розгляд справи підтверджується довідками про доставку смс-повідомлення за вказаним позивачем номером телефону від 04.05.2023 про виклик до суду на 14:00 год. 21.06.2023 та від 21.06.2023 про виклик до суду на 14:00 год. 13.07.2023 (а.с.61,67).

Крім того, позивачу за його зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_1 , направлялась судову повістку про виклик до суду. Однак на адресу суду повернулась судова повістка з відміткоб поштового відділення про неможливість вручення поштового відправлення у зв"язку з тим, що "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Отже позивач про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, оскільки довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду та, зокрема, свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Зазначене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18, провадження № 12-109гс19; від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, провадження № 14-507цс18 ; та правовою позицією Верховного Суду у постанові від 10.05.2023 року у справі № 755/17944/18.

За вказаних фактичних обставин, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду, виходячи з наступного.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина першастатті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свободта практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно із ч. 1ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання правами не допускається.

За приписами ст.58, ч.ч. 3, 5 ст. 223 ЦПК України позивач може забезпечити свою участь в судовому засіданні особисто або шляхом участі повноважного представника, при цьому особиста участь позивача не позбавляє його права мати при розгляді справі й представника, неявка ж представника за умови участі позивача не є перешкодою в розгляді справи, відкладення розгляду справи у такому випадку є правом, а не обов`язком суду, коли з урахуванням обставин суд дійде поважності причин та підстав відкладення справи, в той час у разі одночасної повторної неявки позивача та його представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від цих учасників процесу надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, та не з`явлення безпосередньо позивача не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно положень п. 3 ч. 1ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України, суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Наведений правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду у справі № 522/22303/14-ц від 27.03.2020 та у справі№ 658/1141/18 від 21.09.2020 .

З матеріалів справи убачається, що позивач на стадії розгляду справи по суті, явка якого до суду визнана обов`язковою, повторно не з`явився у судове засідання, що вказує на зловживання позивачем своїми прецесуальними правами.

При цьому позивач про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Неявка позивача у судове засідання позбавляє суд можливості встановити всі обставини справи, необхідні для вирішення спору.

Відповідно до положень ст.223 ЦПК України в даному випадку відсутні правові підстави для відкладення судового засідання, оскільки позивач повторно не з`явився у судове засідання для розгляду справи по суті.

Таким чином, відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, суд визнає, що позивач повторно не з`явився до суду без поважних причин.

Відтак, враховуючи принцип розумності строків розгляду справи та те, що позивач повторно не з`явився у судове засідання для розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 46, 47, 55, 84,223,247,257,258, 260, 261,268, 353,354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди залишити без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

2.Роз`яснити позивачу, що в силу положень ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Інформацію щодо справи учасники справи можуть отримати на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки: https://cr.zt.court.gov.ua/sud0624/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений та підписаний: 13.07.2023

Суддя Людмила ЛОСЬ