ПОСТАНОВА

іменем України

18 травня 2023 року м. Кропивницький

справа № 383/933/22

провадження № 22-ц/4809/680/23

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Карпенка О.Л.,

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи - Бобринецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), Братський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса),

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Рижкова Вікторія Олегівна,на ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 22 березня 2023 року у складі судді Адаменко І.М.,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства. В обґрунтування заяви посилалася на те, що у січні 2013 року вона познайомилася з ОСОБА_2 , з яким у неї склалися теплі стосунки і вони вирішили проживати разом однією сім`єю, однак шлюб між ними зареєстрований не був. За час спільного проживання у них народилися діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Реєстрація народження дітей ОСОБА_3 і ОСОБА_4 відбулася відповідно до ч.1 ст.135 СК України, батька було записано зі слів матері. Вказує, що ОСОБА_2 пішов добровольцем до лав ЗСУ та з 18 липня 2022 року здійснював безпосередню участь у бойових діях в Донецькій області. За сповіщенням сім`ї, яке було адресоване їй, було повідомлено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , виконуючи бойове завдання, загинув в районі населеного пункту Новомихайлівка Донецької області. Зазначала, що встановлення факту батьківства заявниці необхідне для отримання права на матеріальну допомогу у зв`язку з втратою годувальника та іншими виплатами на утримання дітей після загибелі військовослужбовця.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 22 березня 2023 року провадження у справі закрито. Роз`яснено заявнику його право подати позов на загальних підставах в порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокатка Рижкова Вікторія Олегівна,подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм процесуального права, просила вказану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заінтересована особа - Братський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), направив до апеляційного суду пояснення, в якому просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокатка Рижкова Вікторія Олегівна,задовольнити. Відділ не заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства.

У судовому засіданні апеляційного суду адвокатка Рижкова В.О., яка діє в інтересах заявниці, підтримала доводи поданої апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Інші учасники у судове засідання апеляційного суду не з`явилися. Про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили.

Братський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) направив заяву про розгляд справи без участі свого представника (а.с.155).

Бобринецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) направив до суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с.151-153).

Колегія суддів постановила ухвалу про слухання справи у відсутності представників заінтересованих осіб на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судом встановлено, що 11 жовтня 2022 року ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Бобринецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Братський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), звернулася до суду у порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту батьківства (а.с.2-10).

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 11 жовтня 2022 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.45-46).

22 березня 2023 рокуБобринецького районного суду Кіровоградської області постановив ухвалу про закриття провадження у справі та роз`яснив заявнику його право подати позов на загальних підставах у порядку адміністративного судочинства (а.с.114-118).

Постановляючи оскаржувану ухвалу про закриття провадження у справі суд першої інстанції дійшов висновку про те, що подана заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, відноситься до юрисдикції адміністративних судів, оскільки встановлення факту батьківства заявник пов`язує із отриманням права на матеріальну допомогу у зв`язку з втратою годувальника та іншими виплатами на утримання дітей після загибелі військовослужбовця.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з такого.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

При визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Згідно з ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Згідно з ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Разом з тим, відповідно до частин 1, 3 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктами 1, 2 частини 1 статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте, сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Такий правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі №813/1076/17 та від 14 листопада 2018 року у справі №817/986/17.

У разі, якщо вимоги поданої заяви пов`язані з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за заявником певного соціально-правового статусу, не пов`язаного з будь-якими цивільними права та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням, відповідно, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами заявника з державою, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22 березня 2023 року по справі № 290/289/22-ц.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 убачається, що заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства її дітей із загиблим військовослужбовцем ОСОБА_2 у порядку окремого провадження та зазначила, що встановлення даного факту необхідне їй для отримання права на соціальну допомогу у зв`язку з втратою годувальника та іншими соціальними виплатами на утримання дітей, визначеними державою для членів родин, загиблих під час бойових дій.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимога заявника у цій справі пов`язана із доведенням наявності у неї підстав для призначення та виплати соціальних платежів і не пов`язана з будь-якими цивільними правами та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням, заявлена саме у зв`язку з виплатою відповідних коштів, як членами родин загиблих під час бойових дій, та регулюється, у тому числі, і Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

З огляду на викладені вище правові норми та фактичні обставини справи та враховуючи зміст заяви у даній справі суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вирішення спору із суб`єктом владних повноважень щодо права на отримання соціальної допомоги у зв`язку з втратою годувальника та іншими соціальними виплатами на утримання дітей членами родин загиблих під час бойових дій має розглядатися за правилами адміністративного судочинства

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Вказана норма є імперативною.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про наявність підстав для закриття провадження у даній справі відповідно до положень п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, враховуючи те, що заява ОСОБА_1 містить ознаки публічно-правового спору, тому відноситься до юрисдикції адміністративних судів і не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Рижкова Вікторія Олегівна, залишити без задоволення, а ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 22 березня 2023 рокубез змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 травня 2023 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді C.М. Єгорова

О.Л. Карпенко