Ухвала

08 травня 2023 року

м. Київ

справа № 683/2643/13-ц

провадження №61-6260ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 листопада 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 27 березня 2023 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони (стягувача),

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося до суду із заявою про заміну сторони (стягувача) у справі, в обґрунтування якої зазначало, що заочним рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19 листопада 2013 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 07 березня 2008 року № 0 у сумі 61 716,75 доларів США. За договором від 10 серпня 2020 року № 2301/К про відступлення прав вимоги, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги за договором кредиту № 0.

Тому заявник просив замінити стягувача ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Вердикт Капітал».

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 листопада 2020 року заяву задоволено. Замінено ПАТ «Дельта Банк» на правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» з правом грошової вимоги до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 27 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 листопада 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким заяву ТОВ «Вердикт Капітал» задоволено.

Замінено у справі № 683/2643/13-ц стягувача ПАТ «Дельта Банк» на правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал».

Судові рішення мотивовано тим, що відповідно до умов договору про відступлення права вимоги та у відповідності до статті 512 ЦК України ТОВ «Вердикт Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги щодо осіб, які є боржниками ПАТ «Дельта Банк», в тому числі і до ОСОБА_1 . Підставою для скасування ухвали Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 листопада 2020 року було порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема розгляд заяви про заміну сторони за відсутності боржника, що є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

У травні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 листопада 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 27 березня 2023 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати судові рішення.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що суди дійшли помилкового висновку про наявність підстав для заміну стягувача, оскільки не врахували, що на момент звернення до суду з заявою про заміну сторони не було відкритих виконавчих проваджень, не враховано висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11, від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10, від 12 жовтня 2022 року у справі № 389/4348/13-ц, від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13, від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17.

З огляду на те, що оскаржувана заявником ухвала Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 листопада 2020 рокубула скасована постановою Хмельницького апеляційного суду від 27 березня 2023 року, вказане виключає можливість касаційного оскарження цього судового рішення у касаційному порядку.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Оскільки касаційну скаргу подано на вже скасоване судове рішення, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 листопада 2020 року.

Разом з тим, в частині касаційного оскарження постанови Хмельницького апеляційного суду від 27 березня 2023 року колегія суддів зазначає наступне.

За правилом частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із оскаржуваного судового рішення, доданих до скарги матеріалів, убачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо його незаконності.

Судами встановлено, що заочним рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19 листопада 2013 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 07 березня 2008 року № 0 у сумі 61 716,75 доларів США і судові витрати.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 20 листопада 2017 року задоволено заяву ПАТ «Дельта Банк», видано дублікат виконавчого листа у справі № 683/2643/13-ц та поновлено строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Лабчука Р. М. від 03 липня 2018 року відкрито виконавче провадження № 56688620 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у сумі 61 716,75 доларів США і судових витрат, виданого 06 лютого 2018 року Старокостянтинівським районним судом у справі № 683/2643/13-ц.

10 серпня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» і ТОВ «Вердикт Капітал» укладений нотаріально посвідчений договір № 2301/К про відступлення прав вимоги, відповідно до пункту 1 якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів, зазначених у додатку № 1 до цього договору.

За цим договором новий кредитор у день укладення договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів відповідно до пункту 4 цього договору, набуває усі права кредитора за основними договорами.

Згідно з пунктом 4 договору № 2301/К за відступлення прав вимоги новий кредитор сплачує банку грошові кошти у сумі 2 121 935,00 грн до моменту набуття чинності цим договором відповідно до пункту 14 цього договору на підставі протоколу, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий кредитор.

За змістом пункту 14 договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та нотаріального посвідчення.

Сплата ТОВ «Вердикт Капітал» коштів за договором підтверджується платіжним дорученням № 2 від 24 липня 2020 року.

У додатку № 1 до договору № 2301/К зазначено позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором № 0.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що до основних засад судочинства належить обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Тому особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Водночас відповідно до статті 55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10, провадження № 14-197цс21, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що заміна будь?якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу. Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони у справі на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, а тому потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим. Ураховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони у справі (стягувача у виконавчому документі), є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва. Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Встановивши, що відбулось матеріальне правонаступництво у спірних правовідносинах, враховуючи, що ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося із заявою про заміну правонаступником в строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, апеляційний суд дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони у справі.

Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди заявника з висновками судів першої та апеляційної інстанцій та містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки апеляційного суду, який їх обґрунтовано спростував. Посилання на неврахування апеляційним судом висновків, викладених у постановах Верховного Суду, є безпідставними, оскільки правова позиція, викладена у постанові Хмельницького апеляційного суду від 27 березня 2023 року, не суперечить наведеним вище висновкам Верховного Суду.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування судами норм процесуального права не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 листопада 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 27 березня 2023 року є необґрунтованою.

Керуючись пунктом 1 частини другої, частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 листопада 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 27 березня 2023 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони (стягувача).

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян