ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/196/22 Провадження № 2/636/583/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2023 року місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Гуменного З.І.,

секретаря судового засідання Шикової К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим будинком, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 14.02.2022 позовна заява прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Сторони у судове засідання не з`явилися, позивач надав заяву про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у ст. 175 ЦПК України, з огляду на наступне.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї матеріали, вважаю, що вона подана до суду без дотримання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою оплаті підлягає судовий збір 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, тобто 992,40 грн.

Проте, позивачем квитанція про сплату судового збору не надана. У позовній заяві позивач посилається на Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», але конкретно не вказано на норму цього закону.

При цьому, позивач не звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду за вимогами про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 369/10046/18, в ухвалі Верховного Суду від 29 грудня 2020 року у справі № 431/891/20, провадження № 61-18402ск20.

Згідно із п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19) зазначено, що відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19) та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 490/8128/17 (провадження № К/9901/166/18, К/9901/30220/18)».

Позивач звернувся до суду з позовом, предметом якого є визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком, власником якого є позивач.

Отже, позов у цій справі не стосується соціального і правового захисту учасників бойових дій.

Таким чином, позивач слід сплатити судовий збір у порядку та розмірі, визначених Законом України «Про судовий збір».

Зазначене відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним в ухвалі від 20 квітня 2021 року у справі № 2-5151/09, провадження № 61-6249ск21.

Також, позивачем не надано доказів, що підтверджують вказані обставини, оскільки відсутні будь-які докази щодо непроживання відповідача у будинку. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, при цьому саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести по-перше факт відсутності відповідача понад встановлені строки у жилому приміщенні і по-друге - без поважних причин.

Зазначені обставини мають істотне значення для вирішення спору за даним позовом.

Враховуючи викладене, необхідно застосувати вимоги ч. 11 ст. 187 ЦПК України та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У зв`язку з наведеним залишення позову без руху з підстав, передбачених Законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист, оскільки після усунення недоліків у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 49 ЦПК України, у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи.

Керуючись ст. ст. 175-177, 185, 258-260 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, залишити без руху.

Встановити позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На виконання вимог ч. 5 ст. 49 ЦПК України позивачу надати суду докази направлення уточненою позовної заяви іншим учасникам справи.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно направити на адресу позивача.

Роз`яснити позивачу, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя