Справа № 201/2725/23
Провадження № 2/201/1526/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

13 квітня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Наумової О.С., за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

07.03.2023р. ОСОБА_1 через свого представника адвоката Маркової Ю.В. (діє на підставі ордеру від 11.11.2022р. а.с. 35) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою судді Наумової О.С. від 09.03.2023р. відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити правилами загального позовного провадження (а.с. 39).

У позові ОСОБА_1 посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Дніпрі померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 11.01.2022р. Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , квартиру за адресою АДРЕСА_2 та гараж № НОМЕР_2 у кооперативі по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Космос-1» за адресою АДРЕСА_3 .

Померла ОСОБА_3 усі свої майнові права та все майно заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , склавши 15.01.2014р. заповіт, зареєстрований у спадковому реєстрі за №55599041.

З метою отримання спадщини ОСОБА_1 звернулася з відповідною заявою до приватного нотаріуса. 14.11.2022р. приватним нотаріусом Дніпровського МНО Медяником В.А. заведено спадкову справу № 44/2022 після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Нотаріусом видано постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 14.11.2022р., оскільки заявницею пропущений строк на прийняття спадщини, адже на день смерті спадкодавця відсутня сумісна реєстрація заявника зі спадкодавцем та спадкоємцем не подано заяву про прийняття спадщини у десятимісячний строк після смерті спадкодавця. Останнім днем подання заяви про прийняття спадщини є 10.11.2022р. Позивачка звернулася до нотаріуса 14.11.2022р., пропустивши лише 4 дні.

На момент смерті місцем проживання ОСОБА_3 є: АДРЕСА_1 . У померлої є син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 із яким позивачка багато років перебуває у фактичних шлюбних відносинах. У зв`язку з особистою прихильністю померлої до своєї невістки та тяжкою хворобою сина, ОСОБА_3 заповіла все належне їй майно ОСОБА_1 . На момент смерті спадкодавця місцем реєстрації сина було разом із померлою, а місце проживання ОСОБА_1 було зареєстровано за іншою адресою. Хоча ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ОСОБА_2 і ОСОБА_1 не було можливості звернутися до нотаріуса за місцем проживання спадкодавця, зважаючи на те, що ОСОБА_2 є тяжко хворим на гостре порушення мозкового кровообігу по ішемічному типу в лівому катероідному басейні (24.01.2016р.), лакунарний підтип, правостороння пірамідальна недостатність на фоні гіпертонічної хвороби 3-го ступеню та аретросклерозу МАГ, ГЕРб з езофагітом, хронічний гастродуоденіт, фаза загострення з малими ерозіями шлунку, що підтверджується виписками з медичної картки хворого. Після інсульту ОСОБА_2 обмежений у русі, не може обслуговувати себе самостійно. Тому заявниця постійно знаходиться з ним, надає йому допомогу у забезпеченні життєдіяльності (харчування, гігієна, прийняття ліків тощо). ОСОБА_2 потребує постійного догляду та постійної присутності позивачки разом із ним.

У зв`язку з вторгненням рф на територію України, позивачка разом з ОСОБА_2 виїхали за кордон і проживають у Німеччині (згідно з параграфом 24 Закону про перебування). Тому позивачка не мала змоги залишити ОСОБА_2 без сторонньої допомоги, у зв`язку із чим пропустила строк на прийняття спадщини за заповітом.

Окрім цього, у зв`язку з епідемією коронавірусу на території України, враховуючи вимоги постанови КМУ №211 від 11.03.2020р. та запровадження з 25.03.2020р. Урядом режиму надзвичайної ситуації по всій території України, певний час було обмежено рух міського та міжміського транспорту, припинено авіаперевезення пасажирів, припинення роботи нотаріусів та всіх державних установ, а тому позивач не мала змоги з`явитися до нотаріуса в м. Дніпро для подачі заяви про прийняття спадщини.

Таким чином, передбачений законом строк на прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, оскільки останні були пов`язані з об`єктивними непереборними та істотними труднощами (тяжка хвороба, введення воєнного стану на території України та інші обставини, що випливають з цього).

Оскільки місце проживання відповідача було зареєстровано разом із спадкодавцем, відповідно він вважається таким, що прийняв спадщину автоматично. Однак, відповідач не має наміру приймати спадщину, він обізнаний про наявність заповіту, яким все майно його мати заповіла позивачці.

Відповідач, зважаючи на тяжку хворобу, не має змоги надати нотаріусу свою згоду на подання позивачем заяви про прийняття спадщини всупереч пропуску відповідних строків.

Позивачка просить суд визначити їй додатковий строк в 3 місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник ОСОБА_1 адвокат Маркова Ю.В. (діє на підставі ордера серії АЕ № 1185049 від 11.11.2022р. а.с. 35) подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без участі позивачки та її представника, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити (а.с. 49).

Відповідач ОСОБА_2 направив до суду заяву, в якій визнав обставини, які вказані позивачкою у позовній заяві, що мати всі свої майнові права та все майно заповіла ОСОБА_1 , про що 15.01.2014р. склала заповіт. Йому відомо, що ОСОБА_1 звернулася із заявою до приватного нотаріуса про отримання свідоцтва про право на спадщину, але нотаріусом відмовлено, у зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини. Він і ОСОБА_1 багато років перебувають у фактичних шлюбних відносинах. Він є тяжко хворим на гостре порушення мозкового кровообігу по ішемічному типу в лівому катероідному басейні (24.01.2016р.), лакунарний підтип, правостороння пірамідальна недостатність на фоні гіпертонічної хвороби 3-го ступеню та аретросклерозу МАГ, ГЕРб з езофагітом, хронічний гастродуоденіт, фаза загострення з малими ерозіями шлунку. Після інсульту обмежений у своїх рухах, не може обслуговувати себе самостійно. Зазначив, що він, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ознайомлений зі змістом позовної заяви, проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заперечує. Розгляд справи просить провести без його участі (а.с. 46 48).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Дніпрі померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 11.01.2022р. Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис № 99 (а.с. 12).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі на квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , та гараж № НОМЕР_2 у кооперативі по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів « ІНФОРМАЦІЯ_5 », що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 (а.с. 17 22).

Померла ОСОБА_3 усі свої майнові права та все її майно заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 15.01.2014р. ОСОБА_3 було складено заповіт, який посвідчено Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шевченко В.В. за номером № 128 та зареєстровано у Спадковому реєстрі за №55599041 (а.с. 15 - 16).

З метою отримання спадщини, ОСОБА_1 звернулася із заявою до приватного нотаріуса.

14.11.2022р. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Медяник В.А. заведено спадкову справу № 44/2022 після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач подала нотаріусу заяву про отримання свідоцтва про право на спадщину на майно померлої.

Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Медяником В.А. від 14.11.2022о. заявниці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно у зв`язку з пропущенням строку на прийняття спадщини, адже на день смерті спадкодавця відсутня сумісна реєстрація заявника з спадкодавцем та спадкоємцем не було подано заяву про прийняття спадщини у десятимісячний строк після смерті спадкодавця (а.с. 13 14).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

У частині 1 ст. 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . На момент смерті місце її проживання було зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Сином померлої є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Факт родинного зв`язку відповідача з померлою підтверджується матеріалами справи і визнається сторонами (а.с. 9 10, 11, 17, 18, 21).

На момент смерті спадкодавця, разом із нею було зареєстровано місце проживання сина ОСОБА_2 (а.с. 9, 11).

Встановлено, що ОСОБА_2 хворіє на гостре порушення мозкового кровообігу по ішемічному типу в лівому катероідному басейні (24.01.2016р.), лакунарний підтип, правостороння пірамідальна недостатність на фоні гіпертонічної хвороби 3-го ступеню та аретросклерозу МАГ, ГЕРб з езофагітом, хронічний гастродуоденіт, фаза загострення з малими ерозіями шлунку, що підтверджується виписками з медичної картки хворого (а.с. 31 34).

Як зазначають сторони, після інсульту ОСОБА_2 обмежений у русі, не може обслуговувати себе самостійно. Тому позивачка, як цивільна дружина, постійно знаходиться з ним, надає йому допомогу у побуті.

Після повномасштабного вторгнення рф на територію України, позивачка з ОСОБА_2 виїхали за кордон, проживають у Німеччині (а.с. 23 30).

Оскільки місце проживання відповідача було зареєстровано разом із спадкодавцем, то він вважається таким, що прийняв спадщину автоматично. Однак, відповідач не має наміру приймати спадщину, він обізнаний про наявність заповіту, яким все майно його мати заповіла позивачці, про що останній написав у поданій ним заяві про визнання позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Однак, відповідач, зважаючи на тяжку хворобу, не має змоги надати нотаріусу свою згоду на подання позивачем заяви про прийняття спадщини всупереч пропуску відповідних строків.

Отже, як зазначає позивачка, вона не мала змоги залишити ОСОБА_2 без сторонньої допомоги, у зв`язку з чим пропустила строк на прийняття спадщини за заповітом. Відповідач визнає вказані обставини справи у поданій ним заяві.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Узагальнення судової практики розгляду судами справ про надання спадкоємцеві додаткового строку для прийняття спадщини свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженням, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду розглянув справу № 315/386/19, в якій акцентував увагу на тому, що за загальним правилом, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема, з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Отже, за встановленого передбачений законом строк на прийняття спадщини позивач пропустив з поважних причин, оскільки вони були пов`язані з об`єктивними непереборними та істотними труднощами (тяжка хвороба, введення воєнного стану на території України та інші обставини, що випливають з цього).

Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у справі ВС/КЦС № 681/203/17-ц від 17 жовтня 2018 року вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Суд дійшов до висновку, що причини пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини є поважними і об`єктивними, що підтверджується матеріалами справи

У поданій до суду заяві відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с. 46 - 48).

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та визнання їх відповідачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Суд вважає за необхідне звернути увагу позивачки на висновок, викладений в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 січня 2023 року по справа № 676/47/21, відповідно до якого положення п. 3 Постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 164 суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) додатковий строк в 3 (три) місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення складений 21 квітня 2023 року.

Суддя О.С. Наумова