ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року м.Суми

Справа №551/2250/22

Номер провадження 22-ц/816/867/23, 22-ц/816/868/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Рунова В. Ю.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.

присутності :

позивача - ОСОБА_1 та її представника - адвоката Кутового Ярослава Адольфовича,

представника відповідача - адвоката Огреба Михайла Анатолійовича, Шевчук Людмили Олександрівни ,

представника 3-ї особи Первинної профспілкової організації Нафтогазовидобувного управління «Охтирканафтогаз» Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» - Білєнка Ігора Івановича ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06 квітня 2023 року у складі судді Сидоренка Р.В., ухваленого в м. Охтирка Сумської області,

та додаткове рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18 квітня 2023 року у складі судді Сидоренка Р.В., ухваленого в м. Охтирка Сумської області,

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в особі відокремленого структурного підрозділу юридичної особи Нафтогазовидобувне управління «Охтирканафтогаз» Публічного акціонерного товариства «Укрнафта», третя особа - Первинна профспілкова організація Нафтогазовидобувного управління «Охтирканафтогаз» Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА», про скасування розпорядження № 57Р від 01 липня 2022 року, скасування розпорядження № 72Р від 16 серпня 2022 року, скасування наказу № 12-к/тм від 01 серпня 2022 року, скасування наказу № 1418-к від 13 вересня 2022 року, поновлення на роботі, стягнення невиплаченої заробітної плати та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з 25 травня 1998 року працює в НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта», а 22 грудня 2006 року вона була переведена на посаду економіста із збуту 2 категорії фінансового відділу. 19 вересня 2022 року вона отримала наказ від 13 вересня 2022 року за підписом заступника голови правління - виконавчий віце-президент по роботі з персоналом ПАТ «Укрнафта» ОСОБА_2 , про її звільнення за систематичне невиконання працівником без поважних причин трудових обов`язків (п. 3 ст. 40 КЗпП України). Підставою для видачі цього наказу зазначено, що вона не виконала розпорядження ПАТ «Укрнафта» № 57Р від 01 липня 2022 року «Про проходження медичного огляду», яким її було зобов`язано пройти медичний огляд протягом чотирьох робочих днів з дня ознайомлення з цим розпорядженням, у зв`язку з чим наказом НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта» «Про застосування заходів стягнення за порушення трудової дисципліни» № 12-к/тм від 01 серпня 2022 року їй було оголошено догану. Розпорядженням по ПАТ «Укрнафта» «Про проходження медичного огляду» № 72Р від 16 серпня 2022 року її повторно зобов`язано пройти медичний огляд протягом чотирьох робочих днів з дня ознайомлення з цим розпорядженням, проте після вказано терміну вона не надала результати медичного огляду, чим порушила дане розпорядження.

Вказує на те, що вона не погоджується з наказами № 1418-к від 13 вересня 2022 року «Про звільнення працівника» та № 12-к/тм від 01 серпня 2022 року «Про застосування заходів стягнення за порушення трудової дисципліни», а також із розпорядженнями № 57-Р від 01 липня 2022 року «Про проходження медичного огляду» та № 72-Р від 16 серпня 2022 року «Про проходження медичного огляду», вважає їх незаконними, необґрунтованими і такими, що підлягають скасуванню, з наступних підстав.

Так, вказані розпорядження роботодавця вона не отримувала, вони її до відому не доводилися, про що свідчить відсутність її підпису. Вона перебуває на посаді економіста зі збуту 2 категорії фінансового відділу НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта», а тому вимога про проходження медичного огляду для подальшого виконання працівником робіт не передбачених її трудовою угодою за професією прибиральник приміщень іншого підприємства (Качанівського ГПЗ) є незаконним. З Качанівським ГПЗ вона в трудових обов`язках не перебуває, трудового договору, як прибиральник виробничих приміщень у цьому підприємстві, вона не укладала. Відповідно до посадової інструкції, вона не зобов`язана виконувати розпорядження заступника голови правління - виконавчий віце-президент по роботі з персоналом ПАТ «Укрнафта».

З наказом про оголошення їй догани від 01 серпня 2022 року її також не знайомили, його копія їй не надсилалася, письмові пояснення не відбиралися. Крім того, в її діях відсутній дисциплінарний проступок, так як розпорядження їй до відома теж не доводилися, та є незаконними.

У зв`язку з незаконністю наказу про її звільнення, вона має бути поновлена на роботі, а з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу, а саме з 16 вересня 2022 року по день ухвалення рішення.

Також, внаслідок порушення її трудових прав, їй було спричинено моральну шкоду, яку вона оцінює в 200000 грн 00 коп.

Посилаючись на викладене, просила суд ухвалити рішення, яким: визнати незаконним та скасувати розпорядження заступника голови правління, виконавчого віце-президента по роботі з персоналом ПАТ «Укрнафта» ОСОБА_9 № 57Р від 01 липня 2022 року в частині зобов`язання економіста із збуту 2 категорії НГВУ «Охтирканафтогаз» ОСОБА_1 пройти медичний огляд за направленням ПАТ «Укрнафта»; визнати незаконним та скасувати розпорядження заступника голови правління, виконавчого віце-президента по роботі з персоналом ОСОБА_9 ПАТ «Укрнафта» № 72 Р від 16 серпня 2022 року про зобов`язання економіста із збуту 2 категорії НГВУ «Охтирканафтогаз» ОСОБА_1 пройти медичний огляд за направленням ПАТ «Укрнафта»; визнати незаконним та скасувати наказ в.о. начальника НГВУ «Охтирканафтогаз» Сергія Наслєднікова № 12-к/тм від 01 серпня 2022 року про застосування до економіста зі збуту 2 категорії фінансового відділу ОСОБА_1 стягнення у вигляді догани; визнати незаконним та скасувати наказ заступника голови правління, виконавчого віце - президента по роботі з персоналом ОСОБА_9 № 1418-к від 13 вересня 2022 року про застосування до економіста зі збуту 2 категорії ОСОБА_1 заходу стягнення у вигляді звільнення, згідно з пунктом 3 ст. 40 КЗпП України; стягнути з відповідача ПАТ «Укрнафта», в особі структурного підрозділу НГВУ «Охтирканафтогаз», на користь позивача ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату за час вимушеного прогулу з 16 вересня 2022 року по день прийняття судового рішення по даній справі; стягнути з відповідача ПАТ «Укрнафта», в особі структурного підрозділу НГВУ «Охтирканафтогаз», на користь позивача ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 200000 грн; стягнути з відповідача по цій справі ПАТ «Укрнафта», в особі структурного підрозділу НГВУ «Охтирканафтогаз», на користь позивача понесені судові витрати по даній справі.

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила поновити її на посаді економіста із збуту 2 категорії НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта».

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23 березня 2023 року об`єднано цивільну справу № 551/2250/22 (провадження № 2/583/158/23) за позовом ОСОБА_1 про скасування розпоряджень та наказів, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди зі справою № 583/849/23 (провадження № 2/583/353/23) за позовом ОСОБА_1 про поновлення на роботі.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06 квітня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ в.о. начальника НГВУ «Охтирканафтогаз» Сергія Наслєднікова № 12-к/тм від 01 серпня 2022 року про застосування до економіста зі збуту 2 категорії фінансового відділу ОСОБА_1 стягнення у вигляді догани.

Визнано незаконним та скасовано наказ заступника голови правління, виконавчого віце - президента по роботі з персоналом ОСОБА_2 № 1418-к від 13 вересня 2022 року про застосування до економіста зі збуту 2 категорії ОСОБА_1 заходу стягнення у вигляді звільнення, згідно з пунктом 3 ст. 40 КЗпП України.

Стягнуто з відповідача ПАТ «Укрнафта», в особі структурного підрозділу НГВУ «Охтирканафтогаз», на користь позивача ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату за час вимушеного прогулу з 16 вересня 2022 року по 06 квітня 2023 року в сумі 69478 гривень 18 копійок, з відрахуванням всіх належних зборів, податків та обов`язкових платежів.

Стягнуто з відповідача ПАТ «Укрнафта», в особі структурного підрозділу НГВУ «Охтирканафтогаз», на користь позивача ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі - 5000 гривень.

В іншій частині позову відмовлено.

Допущено негайне виконання в частині поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за один місяць.

Додатковим рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18 квітня 2023 року поновлено ОСОБА_1 на посаді економіста зі збуту 2 категорії НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта» із 15 вересня 2022 року.

Стягнуто з відповідача ПАТ «Укрнафта», в особі структурного підрозділу НГВУ «Охтирканафтогаз», на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати в сумі 5075 грн 00 коп.

Не погоджуючись із рішенням суду та додатковим рішенням суду ОСОБА_1 та ПАТ «Укрнафта» подали апеляційні карги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм матеріального права та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просить скасувати рішення суду та додаткове рішення суду в частині відмови у задоволенні позову та ухвалити в цій частині нове рішення, яким визнати незаконними та скасувати розпорядження заступника голови правління, виконавчого віце-президента по роботі з персоналу ПАТ «Укрнафта» ОСОБА_9 №57Р від 01 липня 2022 року та від 16 серпня 2022 року, стягнути з ПАТ «Укрнафта», в особі структурного підрозділу на її користь моральну шкоду в сумі 200000 грн 00 коп., та понесені нею судові витрати.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що зміст оспорюваних нею розпоряджень стосувалися лише осіб, які перебували у довготривалих простоях та не були задіяні у виробничо-господарській діяльності структурної одиниці - НГВУ «Охтирканафтогаз», тоді як вона, відповідно до висновків Верховного Суду викладених у постанові від 22 лютого 2023 року, у простої не перебувала, а тому не може бути залучена до розбирання завалів та ліквідації наслідків бойових дій.

Вважає, що дії відповідача направлені на приниження її ділової репутації, незаконне виокремлення з трудового колективу, її ізоляції від колективу, чому не була надана належна оцінка судом першої інстанції. Звертає увагу на те, що з скріншотів з оголошених відповідачем конкурсів на заняття вакантних посад вбачається, що відповідач має можливість забезпечити її роботою, проте, посилаючись на воєнний стан створює умови для її звільнення, незаконно утримуючи на простої та примушуючи до розбирання завалів та ліквідації наслідків бойових дій.

Зазначає, що суд першої інстанції неправильно застосував положення ст. 32 КЗпП України, та не звернув уваги на положення ч. 3 цієї статті, яка містить вказівки про те, що переведення можливе лише за умови якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено. Натомість, наявність вакантних посад бухгалтера на підприємстві, про що свідчать оголошені конкурси, свідчать про те, що умови її роботи можуть бути збереженими.

Вказує на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги, що нею 03 листопада 2020 року була подана до прокуратури заява про вчинення злочину, передбаченого ст. 172 КК України керівником НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта» Наслєдніковим С.В.

Стверджує, що направлення на розбирання завалів від ракетно-бомбового удару відбулося через два місяці після фактичного відновлення пошкодженої інфраструктури силами спеціальних органів та установ, та фактичного поновлення роботи Качанівським ГПЗ.

Крім того, наголошує на тому, що оспорювані розпорядження видані не уповноваженою особою, а тому вони не є обов`язковими для виконання нею.

Наголошує на тому, що начальником НГВУ «Охтирканафтогаз» рішень щодо способів доведення до відома наказів та розпоряджень під час воєнного стану засобами електронного зв`язку не приймалося. Вона неодноразово повідомляла роботодавця, що для неї комфортним є поштове листування, адже в населеному пункті де вона постійно перебуває під час воєнних дій відсутній стабільний Інтернет та якісний телефонний зв`язок.

Позивач не погоджується також і з присудженим до стягнення судом першої інстанції розміром моральної шкоди, так як в повній мірі не оцінено, що в наслідок тривалої протиправної поведінки відповідача щодо неї (мобінгу, цькування) застосування психологічного та економічного тиску, приниження її честі і гідності, внесення до трудової книжки негативного та надуманого запису про звільнення, погіршився стан її здоров`я, відбулися вимушені зміни в її житті та вона втратила можливість професійно себе реалізувати. Вважає, що визначений нею розмір моральної шкоди - 200000 грн повністю є адекватним розміром та буде стримувати відповідача від майбутніх аналогічних порушень.

Також, на думку позивача, суд першої інстанції помилково та непропорційно зменшив відшкодування понесених нею витрат на професійну правничу допомогу з 40000 грн до 5000 грн.

ПАТ «Укрнафта» в апеляційній скарзі, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду та додаткового рішення суду в частині задоволення позовних вимог, які були ухвалені з порушенням норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, просить їх в цій частині скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги мотивує помилковістю висновків суду першої інстанції, що доведення до відома позивача розпорядчих документів не відповідає вимогам ч. 3 ст. 29 КЗпП України та ч. 2 ст. 7 Закону України «Про організацію трудових обов`язків в умовах воєнного стану». Зокрема, позивач була ознайомлена з наказом №1021/1-к від 27 червня 2022 року «Про застосування спрощеного обміну кадровими документами через засоби електронного та/або телекомунікаційного зв`язку», виданого ПАТ «Укрнафта», яким з 01 липня 2022 року визначено порядок здійснення обміну між працівниками кадровими документами на час дії воєнного стану засобами електронного зв`язку. У матеріалах справи наявні належним чином засвідчені копії документів (роздруківки з мобільного застосунку Viber), якими підтверджується належне ознайомлення позивача із оспорюваними розпорядженнями та наказами. Наголошує на тому, що спосіб комунікації, шляхом обміну інформації через мобільний застосунок Viber обрала і сама позивач, яка повідомила співробітника служби кадрових сервісів про своє перебування в іншому населеному пункті. Зазначає, що відсутні підстави для погодження наказу №1021/к від 27 червня 2022 року з працівниками, у тому числі позивачем, та профспілковою організацією.

Наголошує на тому, в діях товариства по відношенню до ОСОБА_1 відсутні порушення процедури накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани, так як вона була належним чином повідомлена про винесення оскаржуваних розпоряджень та наказів.

Вказує на те, що ОСОБА_1 безпідставно відмовилася від виконання законних розпоряджень, у зв`язку з чим до неї були застосовані дисциплінарні стягнення у виді догани, а за повторне невиконання - звільнення.

Вважає, що відсутні правові підстави для стягнення на користь позивача невиплаченої заробітної плати, адже заборгованість по нарахованій та не виплаченій заробітній платі відсутня, остаточний розрахунок при звільненні з нею було проведено. Розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу здійснений відповідно до вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати , затвердженого постановою КМУ №100 від 08 лютого 1995 року.

Відповідач не погоджується також і з рішенням суду в частині стягнення моральної шкоди, так як позивач не конкретизувала в чому саме полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її було завдано, з яких міркувань вона виходила, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. Судом також не було враховано, що права позивачем жодним чином не були порушені.

Також, посилається на відсутність підстав для стягнення на користь позивача судових витрат, а надані нею документи для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу не відповідають вимогам ст.ст. 134, 137 ЦПК України. У чеках на оплату зазначено призначення платежу - юридичні послуги, тоді як ст. 137 ЦПК України таких послуг не містить. Тому кошти перераховані позивачем Кутовому Я.А. на суму 45215 грн 83 коп. не мають відношення до даної справи, і не підтверджують понесенні витрати позивачем в даній справі. Детального опису робіт (наданих послуг) позивачем надано не було.

ПАТ «Укрнафта» у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , вказує на те, що підстави для визнання незаконними та скасування оспорюваних розпоряджень та наказів відсутні, так як вони були видані уповноваженими на те особами та з дотриманням норм чинного трудового законодавства. ОСОБА_1 безпідставно відмовилася виконувати законні розпорядження роботодавця, у зв`язку з чим її було притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення суду та додаткове рішення суду в частині відмови у задоволені позову залишити без змін.

ОСОБА_1 подано відзив на апеляційну скаргу ПАТ «Укрнафта», в якому посилаючись на безпідставність доводів відповідача, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та її представника, які підтримали доводи апеляційної скарги та заперечили проти апеляційної скарги відповідача, думку представників відповідача, які підтримали доводи апеляційної скарги та заперечили проти апеляційної скарги позивача, думку представника 3-ї особи, який підтримав доводи апеляційної скарги позивача та заперечив проти апеляційної скарги відповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 працює в НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта» з 25 травня 1998 року, а з 22 грудня 2006 року вона переведена на посаду економіста із збуту 2 категорії фінансового відділу НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта».

Наказом від 27 червня 2022 року №1021/1-к «Про застосування спрощеного обміну кадровими документами через засоби електронного та/або телекомунікаційного зв`язку» заступника голови правління, виконавчого віце-президента по роботі з персоналом ПАТ «Укрнафта» ОСОБА_2, керуючись ст. 7 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», управлінню по роботі з персоналом з 01 липня 2022 року на час дії воєнного стану наказано: обмінюватися з працівниками кадровими документами (наказами, повідомленнями, заявами, пояснювальними та доповідними записками тощо) через засоби електронного зв`язку; документи або повідомлення надсилати працівнику на його адресу електронної пошти та/або телефонний мобільний номер чи іншими засобами зв`язку, про які він повідомив управління по роботі з персоналом та які зазначені в його особовій картці П-2 або системі ERP; факт ознайомлення працівника з документами або повідомленнями фіксувати актом у довільній формі в одному примірнику (т.1, а.с. 85).

29 червня 2022 року заступником голови правління, виконавчим віце-президентом по роботі з персоналом ПАТ «Укрнафта» ОСОБА_2 видано розпорядження «Про організаційні заходи щодо ліквідації наслідків бойових дій на Качанівському ГПЗ ПАТ «Укрнафта», за яким, з метою ліквідації наслідків бойових дій, відновлення пошкоджених об`єктів, приміщень, інфраструктури, розчищення завалів на території парку цеху переробки газу та конденсату Качанівського ГПЗ, завданих в наслідок військової агресії РФ проти України , для відновлення виробничих процесів газопереробки в повному об`ємі, з метою забезпечення держави України газом, зобов`язано: керівників структурних одиниць товариства провести аналіз працівників, які перебувають у довготривалих простоях та не задіяні у виробничо-господарській діяльності структурної одиниці; управління по роботі з персоналом товариства підготувати розпорядження про направлення працівників на медичний огляд з метою визначення їх придатності до проведення робіт з ліквідації наслідків бойових дій; керівників груп кадрових сервісів товариства підготувати накази на переведення працівників, які за результатами медичного висновку можуть виконувати роботу за відповідними професіями, на Качанівський ГПЗ (т.1, а.с. 84).

01 липня 2022 року заступником голови правління, виконавчим віце-президентом по роботі з персоналом ПАТ «Укрнафта» ОСОБА_2 видано розпорядження №57Р «Про проходження медичного огляду», яким на підставі розпорядження від 29 червня 2022 року «Про організаційні заходи щодо ліквідації наслідків бойових дій на Качанівському ГПЗ ПАТ «Укрнафта», зобов`язано пройти протягом чотирьох робочих днів з дня ознайомлення з цим розпорядженням медичний огляд за направленням ПАТ «Укрнафта», за професією прибиральник виробничих приміщень, в тому числі ОСОБА_1 - економіста із збуту 2 категорії, НГВУ «Охтирканафтогаз» (т.1, а.с. 23-24).

06 липня 2022 року фахівцями групи кадрових сервісів Охтирського регіону ОСОБА_5, ОСОБА_4 та керівником групи кадрових сервісів Охтирського регіону ОСОБА_7, складено акт про те, що 06 липня 2022 року об 11 год. 49 хв. керівником групи кадрових сервісів Охтирського регіону ОСОБА_7 з телефону НОМЕР_1 економісту із збуту 2-ї категорії фінансового відділу НГВУ «Охтирканафтогаз» ОСОБА_1 , були направлені фотозображення розпорядження №57Р від 01 липня 2022 року «Про проходження медичного огляду» та направлення на попередній медичний огляд через та з застосуванням мобільного застосунку Viber на телефонний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 . Крім того, того ж дня о 12 год. 35 хв. керівником групи кадрових сервісів Охтирського регіону ОСОБА_7 з телефону НОМЕР_1 був здійснений телефонний дзвінок ОСОБА_1 та фахівцем групи кадрових сервісів Охтирського регіону ОСОБА_5 зачитано в голос тест вказаного розпорядження (т.1, а.с. 86).

15 липня 2022 року в.о. начальника НГВУ «Охтирканафтогаз» Наслєдніковим С.В. видано розпорядження «Про надання письмового пояснення» яким зобов`язано економіста із збуту 2-ї категорії фінансового відділу ОСОБА_1 надати йому письмові пояснення про причини невиконання розпорядження №57-Р від 01 липня 2022 року «Про проходження медичного огляду» (т.1, а.с. 22).

18 липня 2022 року фахівцями групи кадрових сервісів Охтирського регіону ОСОБА_5, ОСОБА_4 та керівником групи кадрових сервісів Охтирського регіону ОСОБА_7, складено акт про те, що 18 липня 2022 року об 11 год. 35 хв. керівником групи кадрових сервісів Охтирського регіону ОСОБА_7 з телефону НОМЕР_1 економісту із збуту 2-ї категорії фінансового відділу НГВУ «Охтирканафтогаз» ОСОБА_1 , були направлені фотозображення розпорядження №1-Р від 15 липня 2022 року «Про надання письмового пояснення» через та з застосуванням мобільного застосунку Viber на телефонний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 . Крім того, того ж дня о 11 год. 37 хв. керівником групи кадрових сервісів Охтирського регіону ОСОБА_7 з телефону НОМЕР_1 був здійснений телефонний дзвінок ОСОБА_1 та зачитано в голос тест вказаного розпорядження (т.1, а.с. 88).

Наказом від 01 серпня 2022 року №12к/тм «Про застосування заходів стягнення за порушення трудової дисципліни» в.о. начальника управління ОСОБА_6 , за порушення трудової дисципліни, а саме: не виконання розпорядження №57-Р від 01 липня 2022 року «Про проходження медичного огляду» до ОСОБА_1 було застосоване стягнення у вигляді догани. Підстава: службова записка керівника ГКС ОР ОСОБА_7 , копія розпорядження №57-Р від 01 липня 2022 року «Про проходження медичного огляду», копія акту від 06 липня 2022 року, копія розпорядження №1-Р від 15 липня 2022 року «Про надання письмового пояснення», копія акту від 18 липня 2022 року (т.1, а.с. 18). Надана копія цього наказу підпису ОСОБА_1 про її ознайомлення зі змістом наказу не містить.

01 серпня 2022 року фахівцями групи кадрових сервісів Охтирського регіону ОСОБА_5, ОСОБА_4 та керівником групи кадрових сервісів Охтирського регіону ОСОБА_7, складено акт про те, що 01 серпня 2022 року об 11 год. 37 хв. керівником групи кадрових сервісів Охтирського регіону ОСОБА_7 з телефону НОМЕР_1 економісту із збуту 2-ї категорії фінансового відділу НГВУ «Охтирканафтогаз» ОСОБА_1 , були направлені фотозображення наказу від 01 серпня 222 року №12-к/тм «Про застосування заходів стягнення за порушення трудової дисципліни» через та з застосуванням мобільного застосунку Viber на телефонний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 . Крім того, того ж дня о 11 год. 45 хв. керівником групи кадрових сервісів Охтирського регіону ОСОБА_7 з телефону НОМЕР_1 був здійснений телефонний дзвінок ОСОБА_1 та фахівцем групи кадрових сервісів Охтирського регіону ОСОБА_5 зачитано в голос тест вказаного наказу (т.1, а.с. 94).

16 серпня 2022 року заступником голови правління, виконавчим віце-президентом по роботі з персоналом ПАТ «Укрнафта» ОСОБА_2 видано розпорядження №72Р «Про проходження медичного огляду», яким на підставі розпорядження від 29 червня 2022 року «Про організаційні заходи щодо ліквідації наслідків бойових дій на Качанівському ГПЗ ПАТ «Укрнафта» та у зв`язку з невиконанням працівниками розпорядження ПАТ «Укрнафта» віл 01 липня 2022 року №57-Р, зобов`язано пройти протягом чотирьох робочих днів з дня ознайомлення з цим розпорядженням медичний огляд за направленням ПАТ «Укрнафта», за професією прибиральник виробничих приміщень ОСОБА_1 - економіста із збуту 2 категорії, НГВУ «Охтирканафтогаз» (т.1, а.с. 21).

29 серпня 2022 року в.о. начальника НГВУ «Охтирканафтогаз» Наслєдніковим С.В. видано розпорядження «Про надання письмового пояснення» яким зобов`язано економіста із збуту 2-ї категорії фінансового відділу ОСОБА_1 надати йому письмові пояснення про причини невиконання розпорядження №72-Р від 16 серпня 2022 року «Про проходження медичного огляду» (т.1, а.с. 97).

05 вересня 2022 року ОСОБА_1 в.о. начальника НГВУ «Охтирканафтогаз» Наслєднікову С.В. подані письмові пояснення, в яких вона зазначила, що розпорядження від 01 липня 2022 року за №57-Р вона не отримувала, її посада-економіста зі збуту 2-ї категорії фінансового відділу не відноситься до працівників професій певних категорій, які мають проходити обов`язковий (періодичний) медичний огляд. Дозволу на переведення її на посаду прибиральника приміщень вона не давала (т.1, а.с. 29-31).

Наказом ПАТ «Укрнафта» №1418-к від 13 вересня 2022 року «Про застосування заходів стягнення за порушення трудової дисципліни» заступника голови правління, виконавчого віце-президента по роботі з персоналом ПАТ «Укрнафта» ОСОБА_2, п. 1, за систематичне невиконання економістом зі збуту II категорії фінансового відділу НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта» ОСОБА_1 звільнено з роботи 15 вересня 2022 року згідно п. 3 ст. 40 КЗпП України т.1. Підстава: розпорядження ПАТ «Укрнафта» №72-Р від 16 серпня 2022 року; письмове пояснення ОСОБА_1 від 05 вересня 2022 року, службова записка керівника кадрових сервісів Охтирського регіону ОСОБА_7 від 12 вересня 2022 року; наказ від 01 серпня 2022 року №12-к/тм «Про застосування стягнення за порушення трудової дисципліни» (а.с. 15). Підпис ОСОБА_1 про її ознайомлення наказ не містить.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції посилаючись на наявність у період дії воєнного стану у роботодавця права перевести працівника на іншу роботу, не обумовлену трудовим договором, без його згоди (крім переведення на роботу в іншу місцевість, на території якої тривають активні бойові дії), якщо така робота не протипоказана працівникові за станом здоров`я, дійшов до висновку, що спірні розпорядження прийняті законно, тому скасуванню не підлягають.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання незаконними та скасування наказів від 01 серпня 2022 року та від 13 вересня 2022 року, суд першої інстанції вказував на те, що доведення до ОСОБА_1 вказаних розпоряджень у спосіб визначений роботодавцем згідно вказаного наказу не відповідає вимогам ч. 3 ст. 29 КЗпП України та ч. 2 ст. 7 Закону України від 15.03.2022 p. № 2136-ІХ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», оскільки він не погоджувався ані з працівником, ані з профспілковою організацією підприємства, як про це в судовому засіданні повідомили позивач ОСОБА_1 та голова профспілки ОСОБА_8 .

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 була необізнана із вищезазначеним наказом про проходження медичного огляду та розпорядженням про надання письмового пояснення, що також призвело до порушення процедури накладення дисциплінарного стягнення, наказ № 12-к/тм від 01 серпня 2022 року про застосування до економіста зі збуту 2 категорії фінансового відділу ОСОБА_1 стягнення у вигляді доган, суд першої інстанції дійшов до висновку, що є підстави для визнання цього наказу незаконним та його скасування.

Суд першої інстанції визнав, що позивач дійсно допустила порушення трудової дисципліни відмовившись від проходження медичного огляду та безпідставно вважаючи про неможливість її переведення на іншу роботу, не обумовлену трудовим договором, без її згоди в умовах воєнного стану, проте з огляду на незаконність попередньо застосованого до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани, відсутня систематичність дисциплінарних порушень, а тому наказ від 13 вересня 2022 року слід визнати незаконним та скасувати.

Проте, з таким висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, з огляду на таке.

Зокрема, статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до положень ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Згідно з ч. 1 ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пiзнiше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника вiд роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у вiдпустцi.

Статтею 149 КЗПП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (зі змінами та доповненнями), за передбаченими пунктом 3 статті 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (стаття 151 КЗпП України).

У пункті 22 вищевказаної постанови роз`яснено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 статті 40, пункту 1 статті 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця.

Систематичним невиконанням обов`язків вважається таке, що вчинене працівником, який раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до дисциплінарної відповідальності, проте застосовані заходи дисциплінарного чи громадського стягнення не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

У справах, в яких оспорюється незаконність звільнення, саме відповідач повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю, натомість судами встановлено, що останній не надав доказів на підтвердження вказаного, зокрема доказів систематичності невиконання позивачем без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором, правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Встановлено, що ОСОБА_1 , яка обіймала посаду економіста 2-ї категорії фінансового відділу НГВУ «Охтирканафотогаз», ставиться у вину невиконання без поважних причин розпоряджень, виданих заступником голови правління, виконавчим віце-президентом по роботі з персоналом ПАТ «Укрнафта» ОСОБА_2 від 01 липня 2022 року та від 16 серпня 2022 року, якими її зобов`язано пройти медичний огляд.

За змістом до пунктів 1.3 та 2.14 посадової інструкції економіста із збуту ІІ категорії фінансового відділу НГВУ «Охтирконафтогаз», затвердженого в.о. начальника НГВУ «Охтирканафтогаз» (т.1, а.с. 217-218), економіст із збуту 2-ї категорії здійснює свої діяльність у відповідності з наказами та розпорядженнями керівництва НГВУ, начальника відділу, методичними, відомчими нормативними актами, постановами, інструкціями, правилами внутрішнього трудового розпорядку, іншими керівними матеріалами з організації збуту готової продукції (нафти та газового конденсату), Положеннями про відділ, посадовою інструкцією, Законами України «Про охорону праці», «Про пожежну безпеку», вимогами «Настанови щодо інтегрованої системи управління» Н-ІСУ-Укрнафта-2009, та документованими процедурами до цієї системи. До функціональних обов`язків економіста із збуту 2-ї категорії, в тому числі віднесено виконання розпоряджень, наказів та інших доручень керівника.

Економіст із збуту ІІ категорії несе відповідальність за якість і своєчасність виконання свої обов`язків, покладених на нього посадовою інструкцією, в тому числі за невиконання розпоряджень, наказів та інших доручень керівництва.

Тобто, ОСОБА_1 зобов`язана виконувати накази та розпорядження керівництва НГВУ, а оспорювані розпорядження від 01 липня 2022 року за №57Р та 16 серпня 2022 року №72Р, що стосувалися працівників НГВУ «Охтирканафотогаз» були видані заступником голови правління, виконавчим віце-президентом по роботі з персоналом ПАТ «Укрнафта» ОСОБА_2, чого не було взято до уваги судом першої інстанції, визнаючи ці розпорядження обов`язковими до виконання позивачем.

Статтею 169 КЗпП України визначено, що роботодавець зобов`язаний за свої кошти організувати проведення попереднього (при прийнятті на роботу) і періодичних (протягом трудової діяльності) медичних оглядів працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, а також щорічного обов`язкового медичного огляду осіб віком до 21 року.

Перелік професій, працівники яких підлягають медичному оглядові, термін і порядок його проведення встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони праці.

Основним нормативним актом, який регулює проведення медичних оглядів, є Порядок проведення медичних оглядів працівників певних категорій, затверджений наказом Міністерства охорони здоров`я України від 21 травня 2007 р. N 246.

Однак, професія економіста зі збуту у сфері нафтогазовидобування не відноситься до категорії працівників, які підлягають проходженню медичного огляду.

Таким чином, з огляду на те, що обов`язок проходити медичний огляд економістом зі збуту 2 категорії фінансового відділу ОСОБА_1 не передбачено ані умовами укладеного з нею трудового договору, ані нормами чинного трудового законодавства, тому видані заступником голови правління, виконавчим віце-президентом по роботі з персоналом ПАТ «Укрнафта» ОСОБА_2 розпорядження від 01 липня 2022 року №57Р щодо ОСОБА_1 та від 16 серпня 2022 року №72Р є незаконними та підлягають скасуванню.

У зв`язку з недоведеністю невиконання ОСОБА_1 без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором, правилами внутрішнього трудового розпорядку, підстави для застосування дисциплінарного стягнення у виді догани та її звільнення за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України відсутні, а видані накази від 01 серпня 2022 року та 13 вересня 2022 року є незаконними та підлягають скасуванню.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що за змістом розділу 6 Положення про нафтогазовидобувне управління «Охтирканафтогаз» Публічного акціонерного товариства «Укрнафта», затвердженого наглядовою радою ПАТ «Укрнафта» протокол №12/2011 від 28 грудня 2011 року, НГВУ очолює начальник, до повноважень якого входить в тому числі, прийняття на роботу та звільнення працівників НГВУ.

Проте, наказ про застосування заходів стягнення за порушення трудової дисципліни від 13 вересня 2022 року за №1418-К видано заступником голови правління, виконавчим віце-президентом по роботі з персоналом ПАТ «Укрнафта» ОСОБА_2, доказів на підтвердження наявності у цієї посадової особи ПАТ «Укрнафта» повноважень на прийняття рішень щодо звільнення працівників НГВУ «Охтирканафтогаз» матеріали справи не містять.

Видача наказу про звільнення позивача не уповноваженою на те особою, також спростовує доводи апеляційної скарги відповідача про правомірність цього оспорюваного наказу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Враховуючи, що звільнення ОСОБА_1 є незаконним, то відповідно до вимог ст. 235 КЗпП України, остання має право на виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до вимог ст. 27 Закону України «Про оплату праці», п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Згідно з ст. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Проте, на вказані норми не звернув уваги суд першої інстанції, погоджуючись із наведеним представником позивача розрахунком середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який було обраховано виходячи з посадового окладу позивача, а не середньоденної заробітної плати.

При визначенні розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідачем під час розгляду справи інстанційними судами не було надано довідки щодо розміру середньоденної заробітної плати позивача.

Згідно довідки про доходи ОСОБА_1 №6644 від 16 січня 2023 року, розмір нарахованої заробітної плати позивача за період з січня 2022 року по вересень 2022 року становить 51606 грн 04 коп., з яких вересень - 370 грн 03 коп., серпень та липень - 0 грн, червень - 6500 грн 0 коп., травень - 6866 грн 67 коп., квітень - 6866 грн 67 коп., березень -3433 грн 33 коп., лютий - 30522 грн 34 коп., січень - 3913 грн 66 коп. (т.1, а.с. 133).

З довідки від 11 листопада 2021 року слідує, що економісту 2 категорії фінансового відділу НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта» ОСОБА_1 встановлений посадовий оклад з 01 квітня 2018 року 10300 грн (т.1, а.с. 172).

За ствердженням відповідача, ОСОБА_1 перебуває в простої з 01 червня 2018 року, та відповідно до наказу №120-к/тр від 31 травня 2018 року «Про затвердження актів про простій» їй виплачується дві третини від її посадового окладу.

Проте, постановою Сумського апеляційного суду від 05 січня 2021 року, яка постановою Верховного Суду від 22 лютого 2021 року залишена без змін, у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Укрнафта» в особі Нафтовидобувного управління «Охтирканафтогаз» про визнання незаконним та скасування наказу було встановлено, що відповідачем порушено процедуру щодо оголошення позивачу простою, так як були відсутні передбачені ст. 34 КЗпП України умови для оголошення простою після її поновлення на роботі виконання рішення суду - 05 лютого 2020 року.

Доказів, на підтвердження того, що позивачу в останні два місяці роботи - серпень та липень 2022 року позивачу у вставленому законом порядку було оголошено простій матеріали справи не містять.

Таким чином, беручи до уваги розмір посадового окладу позивача - 10300 грн та кількість робочих днів у липні та серпні 2022 року - 43 робочих дні, середньоденна заробітна плата позивача становить 479 грн 07 коп. (10300 грн * 2 / 43 робочих дні), а тому розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 16 вересня 202 року по 06 квітня 2023 року (день ухвалення судового рішення), що підлягає стягненню з ПАТ «Укрнафта» в особі відокремленого структурного підрозділу НГВУ «Охтирканафтогаз» на користь ОСОБА_1 становить 67069 грн 80 коп. (140 робочих дні * 479 грн 07 коп.), з послідуючим утриманням з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав, у тому числі внаслідок дискримінації, мобінгу (цькування), факт якого підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 роз`яснено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суди, зокрема, повинні з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

У зв`язку з незаконним звільненням та позбавленням ОСОБА_1 роботи, засобів до існування, їй була завдана моральна шкода, яка полягає у моральних стражданнях, пов`язаних з порушенням гарантованого Конституцією України права на працю та необхідністю його відновлення в судовому порядку.

У супереч доводів апеляційних скарг, визначений судом першої інстанції розмір моральної шкоди, що підлягає до стягнення з відповідача - 5000 грн, в повній мірі відповідає ступеню та характеру перенесених позивачем моральних страждань, що були викликані порушенням її трудових прав, характеру та способу заподіяння моральної шкоди, а також засадам розумності, виваженості та справедливості.

З урахуванням викладеного, у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, на підставі п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Крім того, відповідно до положень ч. 13 ст. 141 ЦПК України належить змінити і додаткове рішення в частині розподілу між сторонами понесених позивачем судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (пункти 1, 4 частини 3 статті 133 ЦПК України).

Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141 - 142 ЦПК України.

Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з правилами пунктів 1-3 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява N 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Встановлено, що ОСОБА_1 професійна правнича допомога в суді першої інстанції була надана адвокатом Кутовим Я.А., відповідно до укладеного між ними договору від 05 серпня 2022 року (т.1, а.с. 136-138). Сторони договору погодили, що вартість наданих адвокатом послуг становить 2000 грн 00 коп. за годину його роботи.

Відповідно до актів від 01 вересня 2022 року, 01 листопада 2022 року, 30 січня 2023 року, 02 лютого 2023 року, 13 лютого 2023 року, 23 березня 2023 року 27 березня 2023 року та 06 квітня 2023 року, адвокатом Кутовим Я.А. на виконання договору про надання правової допомоги №05/08/22 від 05 серпня 2022 року були надані такі послуги: надання консультації (30 хв.) - 1000 грн; складання заяви працівника до роботодавця про отримання копії наказів (30хв.) -1000 грн; складання адвокатського запиту (1год.) -2000 грн; підготовка та складання позовної заяви (6 год.) - 12000 грн; підготовка та складання відповіді (заперечення) на відзив відповідача (3 год.) - 6000 грн; представлення інтересів ОСОБА_1 в судовому засіданні 02 лютого 202 року (1год.) - 2000 грн; підготовка та складання розрахунку середнього заробітку працівника ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу та клопотання про приєднання доказів (1год.) - 2000 грн; представлення інтересів ОСОБА_1 23 березня 2023 року у судовому засіданні (4 год.) - 80000 грн; підготовка та складання відповіді (заперечення) на відзив на позовну заяву про поновлення на роботі (3 год.) - 6000 грн; представлення інтересів ОСОБА_1 в судовому засіданні 06 квітня 2023 року (1год.) - 2000 грн (т.2, а.с. 149-156).

У супереч доводам апеляційної скарги відповідача, факт сплати ОСОБА_1 коштів адвокату Кутовому Я.А. за надану ним правничу допомогу підтверджуються дублікатами чеків АТ КБ «ПриватБанк» від 06 квітня 2023 року на суму 2000 грн, від 29 березня 2023 року - 8000 грн; 29 березня 2023 року на суму 6000 грн, 23 листопада 2022 року - 12000 грн, 28 лютого 2023 року - 2000 грн, 30 січня 2023 року в сумі 6000 грн, 02 вересня 2022 року - 2000 грн, 28 лютого 2022 року - 2000 грн (т.2, а.с. 148), всього на загальну суму 40000 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що заявлений до стягнення розмір витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу є завищеним та не відповідає ступінь складності справи.

При визначенні розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу, що підлягає розподілу між сторонами, колегія суддів бере до уваги положення ч.ч. 1, 3 ст. 134 ЦПК України, якими визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 вказала, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, який вона планувала понести у зв`язку з розглядом цієї справи становить 12000 грн.

Враховуючи те, що позивачем та її представником не було обґрунтовано підстави збільшення фактично понесених витрат на професійну правничу допомого до 40000 грн, а відповідачем дії щодо затягування розгляду справи не вчинялися, колегія суддів вважає, що між сторонами підлягає розподілу 12000 грн 00 коп. понесених під час розгляду справи в суді першої інстанції витрат на професійну правничу допомогу, який відповідає принципам співмірності та розумності судових втрат, а також критеріям розумності розміру адвокатських витрат, зважаючи на ступінь складності справи та часу витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт.

Також позивачем було сплачено 3000 грн судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції (т.1, а.с. 1-2) та понесено витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій (оплата поштової кореспонденції у зв`язку з направленням позовної заяви з додатками до суду) в сумі 58 грн 50 коп. (т.2, а.с. 148).

Однак, беручи до уваги те, що позивачем заявлено чотири вимоги немайнового характеру та одна майнова вимога, з яких ОСОБА_1 , відповідно до п. 1 ч. ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору за вимогами про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а тому розмір судового збору за подання позову до суду, що підлягав сплаті позивачем становив 4977 грн 20 коп. (992,40 грн * 3 (вимоги немайнового характеру)) + 200000 грн * 1%).

Таким чином, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, з ПАТ «Укрнафта», в особі структурного підрозділу НГВУ «Охтирканафтогаз», на користь ОСОБА_1 належить стягнути 1050 грн 00 коп. судового збору, 10241 грн 86 коп. витрат на професійну правничу допомогу та 49 грн 93 коп. інших судових витрат, а разом 11341 грн 79 коп. понесений нею судових витрат.

Також, з ПАТ «Укрнафта», в особі структурного підрозділу НГВУ «Охтирканафтогаз», на користь держави належить стягнути 1663 грн 10 коп. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції, за задоволеними позовними вимогами ОСОБА_1 за якими, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вона звільнена від сплати цих витрат.

Крім того, пропорційно до частки задоволених вимог апеляційної скарги позивача, з ПАТ «Укрнафта», в особі структурного підрозділу НГВУ «Охтирканафтогаз» на користь ОСОБА_1 належить стягнути 2977 грн 20 коп. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» та ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06 квітня 2023 року та додаткове рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18 квітня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження заступника голови правління, виконавчого віце-президента по роботі з персоналом ПАТ «Укрнафта» ОСОБА_2 № 57Р від 01 липня 2022 року в частині зобов`язання економіста із збуту 2 категорії НГВУ «Охтирканафтогаз» ОСОБА_1 пройти медичний огляд за направленням ПАТ «Укрнафта».

Визнати незаконним та скасувати розпорядження заступника голови правління, виконавчого віце-президента по роботі з персоналом ПАТ «Укрнафта» ОСОБА_2 № 72 Р від 16 серпня 2022 року про зобов`язання економіста із збуту 2 категорії НГВУ «Охтирканафтогаз» ОСОБА_1 пройти медичний огляду за направленням ПАТ «Укрнафта».

Визнати незаконним та скасувати наказ в.о. начальника НГВУ «Охтирканафтогаз» Сергія Наслєднікова № 12-к/тм від 01 серпня 2022 року про застосування до економіста зі збуту 2 категорії фінансового відділу ОСОБА_1 стягнення у вигляді догани.

Визнати незаконним та скасувати наказ заступника голови правління, виконавчого віце - президента по роботі з персоналом ПАТ «Укрнафта» ОСОБА_2 № 1418-к від 13 вересня 2022 року про застосування до економіста зі збуту 2 категорії ОСОБА_1 заходу стягнення у вигляді звільнення, згідно з пунктом 3 ст. 40 КЗпП України.

Поновити ОСОБА_1 на посаді економіста зі збуту 2 категорії Нафтогазовидобувне управління «Охтирканафтогаз» Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» із 15 вересня 2022 року.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта», в особі структурного підрозділу НГВУ «Охтирканафтогаз», на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16 вересня 2022 року по 06 квітня 2023 року в сумі 67069 гривень 80 копійок, з послідуючим утриманням з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта», в особі структурного підрозділу НГВУ «Охтирканафтогаз», на користь ОСОБА_1 5000 гривень 00 копійок моральної шкоди.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта», в особі структурного підрозділу НГВУ «Охтирканафтогаз», на користь ОСОБА_1 НОМЕР_3 гривню 79 копійок, понесений нею під час розгляду справи в суді першої інстанції судових витрат.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта», в особі структурного підрозділу НГВУ «Охтирканафтогаз», на користь держави 1663 гривні 10 копійок судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

В іншій частині вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта», в особі структурного підрозділу НГВУ «Охтирканафтогаз», на користь ОСОБА_1 2977 гривень 20 копійок за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 27 червня 2023 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

В. Ю. Рунов