Справа № 461/5414/17
Провадження № 2-зз/461/11/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2023 року м. Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Радченка В.Є.

з участю:

секретаря судового засідання Бобик Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника Львівської міської ради Шевченко Марти про скасування заходів забезпечення позову,-

в с т а н о в и в:

Представник Львівської міської ради Шевченко Марта звернулася до суду з заявою, в якій просить скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 28.09.2017.

Учаснику судового процесу в судове засідання не з`явились. Належним чином повідомленні про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши заяву та матеріали справи, судом встановленні наступні обставини справи.

У провадженні Галицького районного суду м.Львова перебувала на розгляді цивільна справа за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, ОСОБА_2 про витребування майна з незаконного володіння та скасування рішення про державну реєстрацію права власності,

Одночасно із поданням позову в.о. міського голови, заступник міського голови з фінансово-економічних питань Васьків Г. звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив: постановити ухвалу щодо вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомості нежитлове приміщення (підвал) загальною площею 74,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), боржник: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України: НОМЕР_2 , виданий 03.11.2000 Ленінським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, місце реєстрації: АДРЕСА_2 , стягувач: Львівська міська рада, , місцезнаходження: м.Львів, пл. Ринок,1.

28.09.2017 року ухвалою Галицького районного суду м.Львова заяву позивача Львівської міської ради задоволено. Накладено арешт на об`єкт нерухомості - нежитлове приміщення (підвал) загальною площею 74,2 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), боржник: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України: НОМЕР_2 , виданий 03.11.2000 Ленінським РВ УМВС України в Дніпропетровській обл., місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; стягувач: Львівська міська рада, , місцезнаходження: м.Львів, пл. Ринок, 1.

20.09.2018 року у задоволенні позовних вимог Львівської міської ради відмовлено. Арешт накладений ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 28.09.2017 року на об`єкт нерухомості - нежитлове приміщення (підвал) загальною площею 74,2 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) скасувано.

28.03.2019 року постановою Львівського апеляційного суду рішення Галицького районного суду м.Львова від 20.09.2018 року залишено без змін, апеляційні скарги Львівської міської ради та Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради залишено без задоволення.

09.11.2020 року постановою Верховного суду касаційні скарги Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради та Львівської міської ради задоволено. Рішення Галицького районного суду м.Львова від 20 вересня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 28 березня 2019 року скасувано. Позовні вимоги Львівської міської ради задоволено частково. Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь Львівської міської ради об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення (підвал) загальною площею 74,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01. Скасувано рішення про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення (підвал) загальною площею 74,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, за ОСОБА_1 . В частині позовних вимог про зобов`язання повернути нежитлове приміщення (підвал) загальною площею 74,2 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01 за актом приймання-передачі територіальній громаді м.Львова в особі Львівської міської ради відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівської міської ради судові витрати в розмірі 14400,00 грн. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Згідно з ст.41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно п.8 ч.1. ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання чи є підстави скасування заходів забезпечення позову.

Згідно ч.1, 4 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, поставляється ухвала.

Як роз`яснено у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як регламентує стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Згідно з параграфом 47 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Україна-Тюмень проти України» («Ukraine-Tyumen v. Ukraine», заява №22603/02 (щодо суті), стаття 1 Першого протоколу містить три чітких норми: «перша норма, викладена в першому реченні першого пункту, є загальною за своєю природою та закріплює принцип мирного володіння майном; друга норма, що міститься в другому реченні першого пункту, стосується позбавлення власності та містить умови такого позбавлення; третя норма, викладена в другому пункті, визнає право Договірних держав, серед іншого, здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів. Ці норми не є окремими, а є пов`язаними між собою. Друга та третя норми стосуються певних випадків, за яких допускається втручання в право на мирне володіння майном, та, отже, їх слід тлумачити в світлі загального принципу, викладеного в першій нормі» (див., наприклад, рішення у справі «Ян та інші проти Німеччини» («Jahn and Others v. Germany», заяви №46720/99, 72203/01 та 72552/01, п. 78).

Обтяження відповідного майна арештом становить втручання держави у право на мирне володіння майном у значенні другого речення першого пункту статті 1 Першого протоколу. Таке втручання має відбуватись із чітким, послідовним дотриманням вимог національного закону та забезпеченням гарантій захисту основоположних прав особи, має бути законним та пропорційним.

На цей час перестали існувати обставини які були підставою для накладення арешту на об`єкт нерухомості - нежитлове приміщення (підвал) загальною площею 74,2 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), боржник: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України: НОМЕР_2 , виданий 03.11.2000 Ленінським РВ УМВС України в Дніпропетровській обл., місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; стягувач: Львівська міська рада, , місцезнаходження: м.Львів, пл. Ринок, 1.

На підставі викладеного та керуючись ст. 158 ЦПК, суддя

у х в а л и в:

Заяву представника Львівської міської ради Шевченко Марти про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі №461/5414/17 за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, ОСОБА_2 про витребування майна з незаконного володіння та скасування рішення про державну реєстрацію права власності задовольнити.

Скасувати арешт на об`єкт нерухомості - нежитлове приміщення (підвал) загальною площею 74,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), боржник: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України: НОМЕР_2 , виданий 03.11.2000 Ленінським РВ УМВС України в Дніпропетровській обл., місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; стягувач: Львівська міська рада, , місцезнаходження: м.Львів, пл. Ринок, 1.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 15 днів з дня проголошення ухвали.

Суддя В.Є.Радченко