РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/7106/22

провадження у справі № 2/0285/188/23

10 травня 2023 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

у складі: головуючого судді Помогаєв А.В.,

за участі секретаря судового засідання Ковальчук М.В.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "Факторінгс" про витребування нерухомого майна (квартири) з чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИВ:

23.12.2022 ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому просив витребувати з незаконного володіння відповідача ТОВ "ФК "Факторингс" на свою користь квартиру АДРЕСА_1 .

В обгрунтування позовних вимог посилався на наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер брат позивача ОСОБА_3 , який був власником вищезазначеної квартири.

За життя брата, ним було укладено договір поруки від 22.08.2008 між ВАТ «Комерційний банк «Надра», ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_4 за кредитним договором від 22.08.2008.

Крім того, 22.08.2008 між ВАТ КБ "Надра" та ОСОБА_3 був укладений договір іпотеки №8-10/МК/2008-980, за яким для забезпеченння виконання зобов`язань за кредитним договором було передано в іпотеку квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач для оформлення спадкових прав на вищезазначену квартиру звернувся до нотаріуса, від якого дізнався, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом неможливо, оскільки право власності на квартиру 10.01.2022 року перереєстровано за ТОВ "ФК "Факторінгс".

Така перереєстрація, на думку позивача, відбулась з порушенням вимог чинного законодавства.

Крім того, позивач зазначив, що на виконанні у Новоград-Волинському відділі державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області перебував виконавчий лист Новоград-Волинського міськрайонного суду № 2-478, виданий 11.06.2010 року, про стягнення на користь ВАТ «Комерційний банк «Надра» заборгованості у солідарному порядку з ОСОБА_4 за кредитним договором від 22.08.2008 року та з ОСОБА_3 за договором поруки від 22.08.2008 року. Виконавче провадження було закінчено 23.03.2018, у зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_3 .

Відповідач, як кредитор спадкодавця, не пред`явив свої вимоги до спадкоємця (позивача).

За таких обставин позивач вважає незаконним оформлення права власності на спірну квартиру за відповідачем. Посилаючись на статті 387, 388 ЦК України просив суд витребувати квартиру на свою користь.

Стороною відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому заперечували проти задоволення позову. В обгрунтування своєї позиції посилаються на наступні обставини.

ТОВ "ФК "Факторингс" набуло права вимоги за кредитним договором від 22.08.2008 до позичальника ОСОБА_4 та майнового поручителя ОСОБА_3 на підставі договору про відступлення прав вимоги від 20.07.2020, який укладено з ТОВ "ФК" Дніпрофінансгруп", яке раніше отримало права вимоги на підставі аналогічного договору від первинного кредитора ВАТ КБ "Надра".

Сума заборгованості за кредитом становить 78642,58 грн.

Правочини заміни кредитора у зобов`язанні посвідчені нотаріально.

28.07.2020 та 30.07.2020 у зв`язку з набуттям прав нового кредитора за Кредитним договором, Договором іпотеки, Договором поруки, з боку ТОВ "ФК "Факторингс" було направлено на адреси ОСОБА_4 , ОСОБА_3 повідомлення про відступлення, а також вимоги/іпотечні повідомлення про дострокове погашення заборгованості.

16.09.2020 такі ж повідомлення направлені повторно.

Поштові відправлення були повернуті без вручення.

Повідомлення кредитора про смерть спадкодавця є обов`язком спадкоємця. Обов`язок кредитора пред`явити вимоги до спадкоємця виникає лише за умови його обізнаності про смерть боржника.

ТОВ "ФК "Факторингс" набуло право власності на предмет іпотеки (спірну квартиру) в порядку, визначеному ст. 37 Закону України "Про іпотеку" та умовами договору іпотеки №8-10/МК/2008-980 від 22.08.2008.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала з підстав, викладених у відзові на позовну заяву.

З`ясувавши обставини справи, перевіривши їх наданими доказами, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом ст. 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інщих правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Предметом спору в даній справі є захист права власності шляхом витребування нерухомого майна (квартири) з чужого незаконного володіння.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 79 ЦПК встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Судом встановлено, що 22.08.2008 між ВАТ «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_4 укладено Кредитний договір №8-10/МК/2008-980, за яким остання отримала грошові кошти в сумі 150 000 грн на строк до 20.08.2018 включно, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 20,9% річних (а.с. 9).

На забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_4 за кредитним договором від 22.08.2008 між ВАТ «Комерційний банк «Надра», ОСОБА_3 та ОСОБА_4 того ж дня укладено договір поруки, за яким ОСОБА_3 взяв на себе обов`язки поручителя (а.с. 10).

Крім того, 22.08.2008 між ВАТ «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_3 був укладений договір іпотеки №8-10/МК/2008-980, за яким для забезпеченння виконання зобов`язань за кредитним договором було передано в іпотеку квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 11-13).

Строк дії договору іпотеки встановлено п. 6.3 статті 3, а саме - до повного виконання зобов`язання за кредитним договором (а.с. 13).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 14)

За договором про відступлення прав вимоги від 15.07.2020 ВАТ «Комерційний банк «Надра» передало ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» належні банку права вимоги до позичальників, іпотекодавців та поручителів, серед яких були права вимоги до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на суму 78642,58 грн. (а.с. 81-84)

За договором про відступлення прав вимоги від 15.07.2020 ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» передали ТОВ «ФК «Факторінгс» раніше отримані від ВАТ «Комерційний банк «Надра» права вимоги до до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 85-88)

Правові підстави набуття відповідачем вищезазначених прав вимоги позивачем у даній справі не оспорюються.

Наданими суду доказами підтверджується направлення ТОВ «ФК «Факторінгс» на адресу ОСОБА_4 та ОСОБА_3 повідомлень про відступлення прав вимоги та письмових вимог про погашення заборгованості за кредитом (а.с. 89-134).

Сторона відповідача посилається на те, що про смерть ОСОБА_3 вони дізнались лише з позовної заяви по даній справі.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 10.01.2022 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано за ТОВ «ФК «Факторінгс» (а.с. 24).

Поняття іпотеки, підстави винекнення, права та обов`язки іпотекодавця, іпотекодержателя а також інших осіб визначено Законом України "Про іпотеку".

Відповідно до ст. 24 зазначеного Закону відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Іпотекодержатель зобов`язаний письмово у п`ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням.

Судом встановлено, що відповідач у порядку, визначеним чинним законодавством, набув право вимоги до іпотекодавця ОСОБА_3 та права іпотекодержателя за договором іпотеки №8-10/МК/2008-980 від 22.08.2008.

Статтею 23 Закону України "Про іпотеку" визначено, що у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна навіть у випадку, якщо до відома набувача не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права та несе всі його обов`язки за іпотечним договором в обсязі та на умовах, що існували до набуття такою особою права власності на предмет іпотеки.

Позивач стверджує, що він набув право власності на спірну квартиру в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , але позбавлений можливості оформити свої спадкові права внаслідок реєстрації права власності за відповідачем.

Суду не надано матеріалів спадкової справи, з яких можливо встановити час та підстави її заведення, а також коло спадкоємців на момент розгляду даного спору.

Долучена до позовної заяви копія листа приватного нотаріуса Лінкевича Б.А. щодо заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_3 датована 01.02.2022 та не містить повної інформації про стан такої справи (а.с. 16).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Під час укладання договору іпотеки №8-10/МК/2008-980 від 22.08.2008 ОСОБА_3 взяв на себе зобов`язання щодо сплати заборгованості за кредитним договором та погодився передати належне йому нерухоме майно в іпотеку на умовах, визначених даним договором.

Порядок передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки для задоволення його вимог визначено статтями 36, 37 Закону України "Про іпотеку".

На виконання зазначених норм Закону сторони договору іпотеки №8-10/МК/2008-980 від 22.08.2008 передбачили право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі йому права власності на предмет іпотеки (стаття 5 Договору).

Позовні вимоги ОСОБА_2 обгрунтовує положеннями статей 387, 388 ЦК України, що визначають право власника на витребування майна із чужого незаконного володіння.

При розгляді спорів про витребування власником свого майна із чужого незаконного володіння необхідно враховувати, що позивачем за таким позовом може бути лише власник майна, який на момент подання позову не володіє цим майном, а також особа, яка хоча і не є власником, але в якої майно перебувало у володінні за законом або договором, зокрема на підставі цивільно-правових договорів (зберігання, майнового найму тощо), в оперативному управлінні, на праві повного господарського відання, а також на інших підставах, встановлених законом (Постанова Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 766/4410/17).

Таким чином, право на витребування майна у добросовісного набувача має саме власник або інший титульний володілець майна і в тому випадку, коли майно перебувало безпосередньо у його володінні або особи, якій він передав майно у володіння, та вибуло з такого їх володіння не з їхньої волі.

Предмет доказування у справах за віндикаційним позовом становлять обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння, як-то факти, що підтверджують його право власності або інше суб`єктивне право титульного володільця на витребуване майно, факт вибуття майна з володіння позивача, наявність майна в натурі у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном.

Отже, на підтвердження наявності у нього суб`єктивного матеріального права на витребування майна з чужого незаконного володіння, позивач за віндикаційним позовом повинен надати суду відповідні докази, що підтверджують його права титульного володільця на зазначене майно, факт вибуття такого майна з його володіння, наявність майна в натурі у володінні відповідача та відсутність у відповідача правових підстав для володіння цим майном.

У даній справі суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження права власності позивача на спірне майно або права володіння ним.

В обгрунтування відсутності правовстановлюючих документов ОСОБА_2 посилається на перешкоду в оформленні правав власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 . Проте будь-яких доказів на підтвердження родинного зв`язку позивача зі спадкодавцем суду не надано.

Таким чином, обставини, на які посилається позивач у своїй заяві, за відсутності належних доказів є припущеннями, що мають певний ступень ймовірності. А відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно статей 317 і 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Статтею 330 ЦК України встановлено, що в разі, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 ЦК України майно не може бути витребуване у нього.

Разом з тим, на думку суду, зазначені норми не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Як зазначено вище, судом встановлено, що ТОВ "ФК "Факторінгс" набуло право власності на спірне майно на виконання положень Закону України "Про іпотеку" та договору іпотеки №8-10/МК/2008-980 від 22.08.2008.

Таким чином, спірна квартира перейшла у власність відповідача за умовами іпотечного договору, який виражав волю власника (іпотекодавця) саме на такий порядок переходу права власності у випадку неналежного виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання.

Встановлені судом обставини свідчать, що у відповідача були правові підстави для набуття права власності на предмет іпотеки. Отже, посилання позивача на своє право витребувати таке майно у відповідача, є необгрунтованими.

Перелік підстав для припинення іпотеки прямо передбачені законом та не підлягають розширеному тлумаченню. Так, відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: 1) припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; 2) реалізації предмета іпотеки відповідно Закону України «Про іпотеку»; 3) набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; 4) визнання іпотечного договору недійсним; 5) знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її; 6) з інших підстав, передбачених Законом України «Про іпотеку».

Позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про припинення іпотеки станом на день реалізації відповідачем свого права на набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки.

Суд визнає помилковими посилання позивача на правові позиції Верховного суду щодо припинення майнової поруки та іпотеки під час процедури спадкування, оскільки у даній справі не відбулось факту зміни основного боржника, як це встановлено у навединих позивачем судових рішеннях.

Разом з тим, позовна заява містить інформацію про те, що на виконанні у Новоград-Волинському відділі державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області перебував виконавчий лист Новоград-Волинського міськрайонного суду № 2-478, виданий 11.06.2010 року, про стягнення на користь ВАТ «Комерційний банк «Надра» заборгованості у солідарному порядку з ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором від 22.08.2008 року та з ОСОБА_3 за договором поруки від 22.08.2008 року.

За таких обставин, факт задоволення вимог кредитора до позичальника та поручителя шляхом звернення до суду з вимогою про солідарне стягнення заборгованості змінив правовідносини поруки за кредитним договором. Поручитель ОСОБА_3 набув статусу боржника.

Статтею 41 Конституції України установлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною першою статті 316 ЦК України визначено, що право власності - це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із частиною першою статті 317 ЦК України власнику майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності на нерухоме майно набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 є необгрунтованими та не підлягають задоволенню.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, згідно ст. 158 ЦПК України суд скасовує заходи забезпечення позову в даній справі, встановлені ухвалою від 23.12.2022, а саме заборону на відчуження спірної квартири.

Керуючись статтями 3, 12, 13, 76-83, 158, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23.12.2022, а саме: заборону на відчуження нерухомого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 17.05.2023.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК "ФАКТОРІНГС", , поштова адреса: 49044, Крутогірний узвіз, буд. 15-а, м. Дніпро, Дніпропетровська область.

Суддя А.В. Помогаєв