Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/961/23
Номер провадження: 2/511/338/23
12 травня 2023 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді: Ільяшук А. В.,
секретаря судового засідання Явдощук Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Роздільна Одеської області, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
У квітні 2023 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов вищевказаний позов.
Стислий виклад позиції позивача.
15 липня 2020 року між позивачем та відповідачкою було укладено Заяву-Договір про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» № 014/380805/82/873679, згідно умов якого позивач зобов`язався надати відповідачці кредит у розмірі 114 464,10 гривень, строком до 15 липня 2024 року, а відповідачка зобов`язалась належним чином використовувати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а токож сплатити відсотки за користування кредитними коштами у фіксованій процентній ставці у розмірі 35,3% річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Договором.
Позивач свої зобов`язання за вказаним кредитним договором виконав в повному обсязі, проте відповідачка порушили свої зобов`язання, в результаті чого виникла заборгованість у розмірі 84 721,79 гривень.
Стислий виклад заперечень відповідачки.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов у встановлений судом строк не подала.
01 травня 2023 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача (а.с. 42).
Процесуальні дії у справі.
13 квітня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 38-39).
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Встановлено, що 15 липня 2020 року між позивачем та відповідачкою було укладено Заяву-Договір про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» №014/380805/82/873679, згідно умов якого позивач зобов`язався надати відповідачці кредит у розмірі 114 464,10 гривень, строком до 15 липня 2024 року, а відповідачка зобов`язалась належним чином використовувати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а токож сплатити відсотки за користування кредитними коштами у фіксованій процентній ставці у розмірі 35,3% річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Договором.
Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, проте відповідачка порушили свої зобов`язання, в результаті чого виникла заборгованість за кредитним договором.
Так, відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, заборгованість відповідачки перед позивачем станом на 10 січня 2023 року становить 84 721,79 гривень (а.с. 6-7).
Також, позивачем направлялась на адресу відповідачки вимога про дострокове виконання грошового зобов`язання (а.с. 14-19).
Водночас, статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, та норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Дослідивши фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, суд прийшов до висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог виходячи з наступного.
Встановлено, що 18 липня 2018 року відповідачка звернулась до позивача і підписала Заявку про акцепт Публічної пропозиції/Угоди № PDV2-2504572.
Згідно цієї угоди відповідачка прийняла/акцептувала публічну пропозицію позивача про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб.
15 липня 2020 року між позивачем та відповідачкою було укладено кредитний договір.
Позивач свої зобов`язання за вказаним кредитним договором виконав в повному обсязі, проте відповідачка порушили свої зобов`язання, в результаті чого виникла заборгованість у розмірі 84 721,79 гривень, що підтверджується матеріалами справи.
Так, частина перша статті 526 ЦК України визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.
Відповідно до положень статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частина 2 статті 1050 ЦК України визначає, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно частини першої статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частина 8 статті 178 ЦПК України визначає, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Положення частини першої статті 280 ЦПК України визначають, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки відповідачка у встановлений судом строк відзив на позов не подала, належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомила, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення.
При цьому, Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Розподіл судових витрат.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Пункт перший частини другої вказаної статті ЦПК України визначає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
На підставі статей 525, 526, 530, 549, 611, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України, керуючись статтями 81, 141, 178, 259, 263-265, 280-284, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Відповідно до статті 283 ЦПК України направити відповідачу копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.
Учасники справи:
Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Суддя А. В. Ільяшук