Справа № 204/2902/23
Провадження № 2/204/1571/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Воронько А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Третя Дніпровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 , про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

В С ТА Н О В И В:

У лютому 2023 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Третя Дніпровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 , яку представник позивача уточнив в підготовчому засіданні 08 травня 2023 року та остаточно просив визнати за ОСОБА_1 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_3 . За життя мати позивача склала заповіт, яким заповіла все своє майно позивачу та її брату - ОСОБА_2 . Після смерті матері відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала матері на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14 квітня 1994 року. У передбачений законом строк позивач та її брат звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини. Інших спадкоємців після смерті матері не залишилось. Однак, у позивача відсутні оригінали правовстановлюючих документів на квартиру, у зв`язку з чим, коли вона звернулася до державного нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено у його видачі, оскільки у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на квартиру. На підставі викладеного позивач звернулась до суду з даним позовом.

30 березня 2023 року від представника відповідача ОСОБА_4 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач Дніпровська міська рада позовні вимоги не визнає та вважає, що вони не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Проте, позивач звернулася до суду з позовною заявою, не обґрунтовуючи при цьому чим саме було порушено, не визнано або оспорено її право на володіння спірним майном саме Дніпровською міською радою. Відсутність порушеного права та невідповідність обраного позивачем способу його захисту способом, визначеним законодавством, є підставою для прийняття судового рішення про відмову у позові. Позивачем до матеріалів справи не надано жодних доказів щодо порушення Дніпровською міською радою її прав. Позивачем також не надано і доказів звернення до Дніпровської міської ради з приводу порушеного в позовній заяві питання. Предметом розгляду даної справи є визнання за позивачем в порядку спадкування за заповітом права власності на квартиру АДРЕСА_1 . В свою чергу, відповідачем за цим позовом ОСОБА_1 визначила Дніпровську міську раду. Однак, з позовної заяви вбачається, що крім ОСОБА_1 спадщину прийняв також і її брат - ОСОБА_2 , який вказаний в заповіті ОСОБА_3 , а отже є спадкоємцем першої черги. З огляду на наведене, Дніпровська міська рада є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки наявні інші спадкоємці. В свою чергу, належним відповідачем у даній справі є ОСОБА_2 .

Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, від представника відповідача ОСОБА_6 до суду надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, в якому вона також просила прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства України. У відзиві на позовну заяву представник відповідача позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити позивачу у задоволенні позову.

Представник третьої особи - Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 14 квітня 1994 року Виконкомом міської Ради народних депутатів згідно з розпорядженням (наказом) від 14 квітня 1994 року № 8/136-94, ОСОБА_3 на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_1 (а.с. 8-9), що також підтверджується відповіддю Комунального підприємства «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» № 2347 від 15 березня 2023 року, в якій зазначено, що в інвентаризаційній справі за адресою: АДРЕСА_2 , містяться відомості про право приватної власності, що належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14 квітня 1994 року, виданого Виконкомом міської Ради народних депутатів згідно з розпорядженням № 8/136-94, зареєстроване в КП «ДМБТІ» та записано в реєстрову книгу № 125п за реєстровим № 35 (а.с. 26).

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

08 серпня 2017 року ОСОБА_3 було складено заповіт, посвідчений державним нотаріусом Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Крупською Л.В., зареєстрований в реєстрі за № 4-784, згідно з яким на випадок своєї смерті вона зробила таке розпорядження: усе належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, усі майнові права та обов`язки, а також ті майнові права та обов`язки, що належатимуть їй, вона заповіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в рівних частках кожному (а.с. 36).

02 квітня 2022 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Чечелівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 735 (а.с. 6).

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У передбачений Законом шестимісячний строк, а саме 26 квітня 2022 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 30 (зворотній бік), 32 (зворотній бік)), у зв`язку з чим Третьою дніпровською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 208/2022, копія якої міститься в матеріалах справи (а.с. 30-50).

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

08 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою, в якій просила видати на її ім`я свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно - квартиру, що залишилась після смерті матері - ОСОБА_3 (а.с. 47 (зворотній бік)).

Однак, постановою державного нотаріуса Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Крупської Л.В. від 13 лютого 2023 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку квартири АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с. 50). Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину стало те, що ОСОБА_1 не надано до нотаріальної контори оригінал документу, що посвідчує право власності спадкодавця на частку спадкового майна, а саме свідоцтво про право власності на житло від 14 квітня 1994 року, видане Виконкомом міської Ради народних депутатів. Роз`яснено право звернутись до суду для вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

У зв`язку з викладеним позивач ОСОБА_1 , з метою захисту своїх спадкових прав, звернулась до суду з даною позовною заявою про визнання права власності на частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 цього ж Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У позовній заяві позивач наполягала на тому, що у неї відсутній оригінал свідоцтва про право власності на житло від 14 квітня 1994 року, виданого Виконкомом міської Ради народних депутатів, у зв`язку з чим вона позбавлена можливості надати його нотаріусу для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину квартири АДРЕСА_1 .

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як зазначено ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємицею частини майна за заповітом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та у встановлений законом строк прийняла спадщину, однак у встановленому законом порядку не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на частину спадкової квартири через те, що не має оригіналу правовстановлюючого документу на квартиру, суд приходить до переконання, що право позивача на спадкування вказаної спірної частини квартири підлягає захисту в судовому порядку.

Визнання права власності на спадкове майно в рамках даного позову є необхідним і єдиним можливим способом захисту права позивача, як законної спадкоємиці. Суд звертає увагу на те, що відсутність у позивача оригіналу правовстановлюючого документу на квартиру АДРЕСА_1 та неможливість надати його нотаріусу для отримання свідоцтва про право на спадщину не позбавляє позивача, як кінцевого спадкоємця частини майна за заповітом після смерті ОСОБА_3 , можливості в судовому порядку визнати право на це майно.

Оскільки, позивач в іншій спосіб, окрім як звернутися з позовом до суду про визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом, захистити своє порушене право не може, то суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1223, 1233, 1235, 2168, 1270, 1296, 1297 ЦК України та керуючись ст.ст. 2, 4, 76-82, 128, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Третя Дніпровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 , про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Л. Черкез