Справа № 369/1451/20
Провадження № 2/369/184/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2023 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

при секретарі Магеррамовій Н.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Києво-Святошинська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Києво-Святошинська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що з липня 2007 року він проживав з ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 . За час спільного проживання вони були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали взаємні права та обв`язки. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер. В серпні 2018 року позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини до Києво-Святошинської державної нотаріальної контори, після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до відповіді Києво-Святошинської державної нотаріальної контори від 21.09.2018 р за № 2637/02-14 на його заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом зазначено, що: «З документів, приєднаних до Вашої заяви про відкриття спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 вересня 2018 року, ви, ОСОБА_7 , як брат дружини спадкодавця не є спадкоємцем жодної черг». Позивач вважає, що відповідно до приписів статті 1264 Цивільного кодексу України він має право на спадкування за законом як спадкоємець четвертої черги.

Посилаючись на наведене, просив встановити факт проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 разом зі спадкодавцем ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю з липня 2007 р. до 27.03.2018 р.

Ухвалою суду від 30.04.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання та витребувано у Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області належним чином засвідчену копію спадкової справи № 62558435 (номер у нотаріуса 317/2018) відносно майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ).

31.06.2020 року на виконання ухвали суду від 20.04.2020 року надійшла копія спадкової справи № 62558435 (номер у нотаріуса 317/2018) відносно майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ).

08.09.2022 року від відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідачі заперечують проти позову в повному обсязі, вважають його не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Ухвалою суду від 08.09.2020 року витребувано у приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Давидової Тетяни Миколаївни належним чином завірену копію спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Ухвалою суду від 08.09.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті.

22.09.2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив.

01.10.2020 року на виконання ухвали суду від 08.09.2020 року надійшла копія спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

08.10.2020 року від відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надійшли заперечення на відповідь на відзив.

05.11.2020 року від позивача надійшли письмові пояснення на заперечення на відповідь на відзив.

Відповідно до розпорядження керівника апарату суду від 29.12.2020 року № 1048 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ, справу передано судді Ковальчук Л.М.

Ухвалою суду від 31.12.2020 року справу прийнято до провадження та розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Протокольною ухвалою суду від 24.03.2021 року залучено до участі справи в якості відповідача ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 15.09.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі просив суд про його задоволення.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала, просила його задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та представник відповідачів в судовому засіданні проти позову заперечували в повному обсязі, просили відмовити у його задоволенні.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник Києво-Святошинської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду та покази свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі наявні у справі докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно встановивши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть видане Виконавчим комітетом Музичанської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області серії НОМЕР_1 від 27.04.2018 року.

Після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилась спадщина.

За змістом витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі після смерті ОСОБА_6 , Києво-Святошинською районною державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу за № 62558435.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 є його мати ОСОБА_8 , донька ОСОБА_4 та донька ОСОБА_5 .

В серпні 2018 року позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини до Києво-Святошинської державної нотаріальної контори, після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до відповіді Києво-Святошинської державної нотаріальної контори від 21.09.2018 р за № 2637/02-14 на його заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом зазначено, що: «З документів, приєднаних до Вашої заяви про відкриття спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 вересня 2018 року, ви, ОСОБА_7 , як брат дружини спадкодавця не є спадкоємцем жодної черг».

На підтвердження факту проживання однією сім`єю стороною позивача додано до позовної заяви довідку про реєстрацію місця проживання особи, від 13.12.2018 р за № 705, видана Виконавчим комітетом Музичанської сільської ради, Києво-Святошинського району Київської області та завірена сільським головою М.В. Масовець та копія будинкової книги для прописки громадян, що проживають за адресою: АДРЕСА_1 ; Акт обстеження житлово-побутових умов за адресою: АДРЕСА_1 від 03.12.2018 р., копії квитанцій про оплату житлово-комунальних послуг, боргову розписку від 07.11.2016 року укладену між ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_9 , будучи попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, в судовому засіданні пояснив, що коли ОСОБА_1 заїздив в будинок АДРЕСА_1 , не було ремонту, електроенергії. ОСОБА_2 з померлим в будинку не жили, а жили в гуртожитку. ОСОБА_1 не забороняв ОСОБА_6 приходити в будинок. До моменту смерті він бачив ОСОБА_6 один раз в тиждень, один раз в місяць або один раз в пів року. Померлий розповідав, що ОСОБА_1 купив йому автомобіль ВАЗ 2107. Щодо існування між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 спільних обов`язків, свідку нічого не відомо.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_10 , будучи попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, в судовому засіданні пояснив, що з 2007 року по 2018 рік ОСОБА_6 та ОСОБА_2 проживали в гуртожитку, а потім, за чотири місяці до смерті ОСОБА_6 , переїхали жити в будинок АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 і ОСОБА_6 ходили до своєї матері за продуктами і до ОСОБА_1 заходили проходом.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_11 , будучи попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, в судовому засіданні пояснив, що з ОСОБА_6 був знайомий, були сусідами, завжди знали один одного. Пару місяців до смерті ОСОБА_6 жив по АДРЕСА_1 , а до цього постійно жив з ОСОБА_2 у гуртожитку. Щодо існування між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 спільних обов`язків, свідку нічого не відомо. Хто організовував поховання ОСОБА_6 , йому не відомо.

Відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до положень ст. 1215 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ст. 1258 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1259 ЦК України визначено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України).

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.

Із матеріалів справи та встановлених судом обставин не вбачається жодних даних та доказів на підтвердження наявності будь-яких обставин передбачених ч. 2 ст. 1259 ЦК України для зміни черговості спадкування, а саме, що позивач протягом тривалого часу опікувався, матеріально забезпечував, надавав іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

У частині першій статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).

Крім власне факту спільного проживання, обов`язковою умовою для визнання факту проживання однією сім`єю, є несення спільних витрат, ведення спільного бюджету, спільне харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин та наявність прав і обов`язків притаманних подружжю.

Незалежно від того, в якому порядку розглядається справа про встановлення факту, що має юридичне значення, у заяві чи позовній заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити, з якою метою і причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт.

Саме мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

За умови відсутності підстав для зміни черговості спадкування, встановлення факту проживання однією сім`єю не досягає юридичної мети його встановлення, тобто такий факт не є юридичним і не тягне відповідних правових наслідків, по скільки спадщина прийнята спадкоємцем першої черги, що виключає можливість спадкування спадкоємцем четвертої черги.

Крім того, на підставі вище наведеного обґрунтування стосовно відсутності належного підтвердження факту проживання однією сім`єю, суд не вбачає і дійсного належного підтвердження факту проживання позивача зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 141, 158, 258, 259, 263-265, 268, 273, 353, 354 ЦПК України, ст.ст. 3, 60, 74 СК України, ст.ст. 368, 1215, 1217, 1223, 1258, 1259, 1261, 1264 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Києво-Святошинська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем, -відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ковальчук Л.М