РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/269/23

2/609/127/2023

11 травня 2023 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Харлана М.В.

за участю:

секретаря судового засідання Семенюк О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за позовом: ОСОБА_1

до

відповідача: Шумської об`єднаної територіальної громади в особі Шумської міської ради

вимоги позивача: про визнання права власності на спадкове майно учасники справи не з`явились,

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. 13 квітня 2023 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду із позовом до Шумської об`єднаної територіальної громади в особі Шумської міської ради (далі відповідач) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно.

2. Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, що складається із частки житлового будинку з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 .

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 зробив заповітне розпорядження, посвідчивши 22 лютого 2010 року в Угорській сільській раді заповіт, згідно якого призначив позивача спадкоємцем усього належного йому майна.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла баба позивача ОСОБА_3 .

Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, що складається із частки житлового будинку з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 .

Вказує, що дане будинковолодіння належить до суспільної категорії - колгоспний двір, станом на 18.01.1989 року, згідно погосподарської книги № 2, особовий рахунок № НОМЕР_1 , в колгоспному дворі АДРЕСА_1 проживали: ОСОБА_2 (голова колгоспного двору) та його дружина ОСОБА_3 (член колгоспного двору).

Зазначає, що вона є спадкоємцем за законом після смерті баби ОСОБА_3 , а також спадкоємцем за заповітом після смерті діда ОСОБА_2 , проте при зверненні до нотаріальної контори їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після їх смерті. Таким чином, оскільки позивач позбавлена можливості реалізувати свої права у позасудовому порядку, просила позов задовольнити.

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 13 квітня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 27 квітня 2023 року.

4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 27 квітня 2023 року справу призначено до судового розгляду на 11 травня 2023 року.

5. В судове засідання позивач ОСОБА_4 не з`явилась, однак в матеріалах справи наявна заява від 18 квітня 2023 року, згідно якої остання просить здійснювати розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

6. Представник відповідача Шумської міської ради у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. Проти задоволення позовних вимог позивача не заперечував.

7. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

8. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , про що в Книзі реєстрації смертей 09 березня 2010 року зроблено відповідний актовий запис № 3, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 09 березня 2010 року Угорською сільською радою Шумського району Тернопільської області.

9. Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом, у тому числі на належну йому 1/2 частину житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 .

10. За життя ОСОБА_2 склав заповіт, який 22 лютого 2010 року посвідчено секретарем Угорської сільської ради Шумського району Тернопільської області Дмитрук Н.П., зареєстрований у реєстрі за №4, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, і все те, що йому буде належати на день смерті і на що він згідно з законом буде мати право, заповів ОСОБА_1 .

11. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , про що в Книзі реєстрації смертей 01 липня 2010 року зроблено відповідний актовий запис № 8, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого 01 липня 2010 року Угорською сільською радою Шумського району Тернопільської області.

12. На день смерті ОСОБА_3 належала частина житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , як члену колгоспного двору.

13. Із свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 10 лютого 1989 року, що видане на підставі рішення виконкому Шумської районної Ради народних депутатів №18 від 18 січня 1989 року вбачається, що жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами у АДРЕСА_1 , належить колгоспному двору, головою якого є померлий ОСОБА_2 .

14. Із довідки №03-01/2/175 від 17 лютого 2023 року виданої архівним відділом №2 Кременецької районної військової адміністрації Тернопільської області вбачається, що станом на 18.01.1989 р., згідно погосподарської книги №2, особовий рахунок № НОМЕР_1 , в колгоспному дворі АДРЕСА_1 проживали: ОСОБА_2 (голова колгоспного двору) та його дружина ОСОБА_3 (член колгоспного двору).

15. Із довідки про технічні показники об`єкта нерухомого майна № 55 виданої 08 березня 2023 року КП «Шумське БТІ» вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться у АДРЕСА_1 , зареєстрований за померлим ОСОБА_2 на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок з господарськими будівлями, виданого на підставі рішення виконкому Шумської районної Ради народних депутатів № 18 від 19.01.1989 р.

16. Судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться у АДРЕСА_1 .

17. Як стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 16 грудня 1975 року Підгірською сільською Радою Шумського району Тернопільської області, позивач ОСОБА_5 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Підгірськ Шумського району Тернопільської області та в графі батьки вказано ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

18. Як стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого повторно 10 травня 2017 року Шумським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, матір позивача ОСОБА_8 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Угорськ Шумського району Тернопільської області та в графі батьки вказано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

19. Мати позивача, дошлюбне прізвище якої « ОСОБА_9 », 01 лютого 1975 року зареєструвала шлюбі із гр. ОСОБА_6 в Угорській сільській Раді Шумського району Тернопільської області та їй присвоєно прізвище « ОСОБА_10 », що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 , виданого повторно 10 травня 2017 року Шумським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

20. Згідно копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 3 від 09 березня 2023 року, вбачається, що 19 листопада 1994 року позивач ОСОБА_5 зареєструвала шлюб із гр. ОСОБА_11 та після реєстрації шлюбу останній присвоєно прізвище « ОСОБА_12 ».

21. Із довідки № 32 від 24 січня 2023 року виданої Шумською міською радою Кременецького району Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ним проживали та були зареєстровані його дружина ОСОБА_3 , позивач ОСОБА_1 .

22. Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 29 червня 2017 року визнано за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно по заповіту, яке залишилось після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Угорськ Шумського району Тернопільської області, яке складається із земельної ділянки, площею 1.60 га. у межах згідно з планом, яка розташована на території Угорської сільської Ради Шумського району Тернопільської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту серії ЯГ № 020180, виданого 11 квітня 2006 року Шумською районною державною адміністрацією Тернопільської області, кадастровий номер 010010237, земельної ділянки, площею 0.46 га. у межах згідно з планом, яка розташована на території Стіжоцької сільської Ради Шумського району Тернопільської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту серії ЯГ № 020558, виданого 11 квітня 2006 року Шумською районною державною адміністрацією Тернопільської області, кадастровий номер 010010326.

23. Із довідки № 67 виданої Шумською міською радою Кременецького району Тернопільської області 21 березня 2023 року вбачається, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті постійно проживала та була зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , разом із нею проживала та була зареєстрована позивач ОСОБА_1 , що дає підставу вважати позивача такою, що прийняла спадщину в силу ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини проживала із спадкодавцем.

24. Постановою приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу Тернопільської області Хаблюк Т.В. від 09 березня 2023 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з тим, що на день смерті ОСОБА_2 з ним проживала та була зареєстрована дружина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка у встановленому законом порядку не відмовилась від обов`язкової частки. Спадкова справа не заведена.

ІV. Оцінка Суду.

25. Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 р. Про утворення та ліквідацію районів, що набрала чинності 19.07.2020 р., змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

26. Зокрема, відповідно до підпункту 19 пункту 3 та абзацу 1 підпункту 19 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Шумський район Тернопільської області та утворений Кременецький район Тернопільської області (з адміністративним центром у місті Кременець) у складі територій Борсуківської сільської, Великодедеркальської сільської, Вишнівецької селищної, Кременецької міської, Лановецької міської, Лопушненської сільської, Почаївської міської, Шумської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

27. Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 18 березня 1991 року №848-XII відновлено населим пунктам Тернопільської області колишні їх найменування, зокрема у Шумському районі селу Підгірське село Угорськ.

28. Правовий статус майна колгоспного двору був врегульований ст. ст. 120 - 126 Цивільного кодексу УРСР 1963 року. Частиною 1 статті 112 Цивільного кодексу УРСР було передбачено, що колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

29. Згідно зі ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, майно колгоспного двору належить всім членам двору на праві спільної сумісної власності.

30. За змістом ст. 123 Цивільного кодексу УРСР 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено у зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору.

31. Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» судам роз`яснено, що положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 14.01.2014 року у справі №6-14 5цс 13 та від 18 листопада 2015 року № 6-350цс15.

Таким чином, право на частку у колгоспному дворі, яке було набуто до 15 квітня 1991 року мають всі члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили право на таку частку.

Оскільки вищевказаний житловий будинок збудовано в 1958 році, тобто в період до 15.04.1991 р., до введення в дію Закону України «Про власність», всі члени колгоспного двору набули права спільної сумісної власності на вказаний будинок. Це право збереглося за ними і після припинення колгоспного двору після введення в дію вищезазначеного Закону.

32. Із довідки №03-01/2/175 від 17.02.2023 р. виданої архівним відділом № 2 Кременецької районної військової адміністрації Тернопільської області вбачається, що станом на 18.01.1989 р., згідно погосподарської книги № 2, особовий рахунок № НОМЕР_1 , в колгоспному дворі АДРЕСА_1 проживали: ОСОБА_2 (голова колгоспного двору) та його дружина ОСОБА_3 (член колгоспного двору).

Таким чином, право власності на житловий будинок з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 мали ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках, тобто по .

33. Згідно із ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

34. У відповідності до cт. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України).

35. Частинами 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

36. Згідно ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

37. У відповідності до ст. 1235 ЦК України Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кількох фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

38. У відповідності до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

39. Відповідно до ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно.

40. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

41. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

42. З приписів ч. 1 ст. 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

43. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, досліджені у судовому засіданні письмові докази, суд приходить до висновку, що спадкові права позивача ОСОБА_1 , як спадкоємця майна померлих членів колишнього колгоспного двору, підлягають захисту в судовому порядку, шляхом визнання за нею права власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також на частину житлового будинку з господарськими будівлями розташованого в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

44. Позивачем при подачі позову було сплачено 1073 грн. 60 коп. судового збору.

З цих підстав,

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13 , 76-78 ,258-268, 273, 352-355 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1217, 1233, 1265, 1268, 1276 Цивільного кодексу України, ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, Постановою Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Шумської об`єднаної територіальної громади в особі Шумської міської ради про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

2. Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3. Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями у АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення складено 11 травня 2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт гр. України з безконтактним носієм № НОМЕР_7 , РНОКПП: НОМЕР_8 .

Відповідач: Шумська об`єднана територіальна громада в особі Шумської міської ради, місце знаходження: м. Шумськ, вул. Українська, 59, .

Суддя: М. В. Харлан