Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 641/9870/21
Провадження № 2/553/1029/2023
У Х В А Л А

Іменем України

12.01.2023 року м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Парахіна Є.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Харківводоканал", старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харкова) СЛАЩОВА М.М. про визнання бездіяльності державного виконавця незаконною, визнання неправомірною, скасування постанов державного виконавця, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, повернення коштів, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2021 року до Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_2 до КП "Харківводоканал", старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харкова) Слащова М.М. про визнання бездіяльності державного виконавця незаконною, визнання неправомірною, скасування постанов державного виконавця, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, повернення коштів, зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що у травні 2017 року у неї виникла заборгованість надані послуги централізованого водовідведення та водопостачання, яку 19.07.2017 року Комінтернівський районний суд м. Харкова зобов`язав виплатити за в загальному розмірі 8847 грн. 85 коп. та судовий збір в розмірі 800 грн. 00 коп., а всього 9647 грн. 85 коп. Про розгляд справи в суді не знала, заборгованість перед КП "Харківводоканал", включаючи судовий збір і поточні комунальні платежі, виплатила за півтора місяця 07.09.2017 року та почала отримувати субсидію.

У травні 2019 року КП "Харківводоканал" ввів в оману органи соціального забезпечення, подавши недостовірні дані про начебто наявність в неї боргу за послуги водовідведення й водопостачання, внаслідок чого на півроку залишилася без субсидії, чим понесла матеріальну шкоду у розмірі 6100 грн.

Також, у липні 2020 року, КП "Харківводоканал" ввів в оману органи юстиції й звернувся до виконавчої служби з вимогою стягнути з неї начебто несплачений у 2017 році борг у сумі 9647 грн. 85 коп. Старший державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Слащова М.М., не перевіривши інформацію й порушуючи гарантовані Конституцією та Законом України принципи верховенства та права позивача, відкрила провадження № 62510683, 26.10.2021 року арештувала рахунки, а 03.12.2021 списала суму, зазначену в рішенні суду у справі № 641/3390/17, з соціальної карти, на яку вона отримувала соціальні виплати по догляду за дитиною з інвалідністю та субсидію, які були єдиним джерелом доходу для неї та її двох дітей.

27.10.2021 року зверталась до виконавчої служби, надавши квитанції про сплату боргу, просила виконавче провадження ВП № 62510683 закрити. Державний виконавець жодним чином не відреагував на цей її лист, як і на наступний, з яким вона надіслала банківську довідку про те, що заблокована карта є соціальною. Таким чином, державний виконавець Слащова М.М. позбавила її дитину гарантованих Законом України "Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям- інвалідам" прав на матеріальне забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України та соціальну захищеність. Свідомо порушивши норми Конституції і Закону України, ОСОБА_3 прирекла її дітей на більше ніж 50-денний голод, що вважає замахом на здоров`я і життя дітей і просить кваліфікувати дії державного виконавця відповідно.

Вона вимушена весь час принижуватися й позичати в усіх гроші, аби хоч якось прогодувати себе й дочок. Залишившись без грошей у міжсезоння, не мала змоги купити дітям новий одяг і взуття, бо зі старого вони виросли. Це завдає дітям фізичних і душевних страждань, а молодша дитини через вроджену хворобу потребує підгузків, які вона також майже два місяці не мала змоги купувати, а також пропустила два курси реабілітації через неможливість купити квитки до реабілітаційного центру.

Через вимушену зміну у способі життя, стрес, викликаний арештом рахунків, й нездорове харчування, викликане браком коштів, а також неможливість вчасно купувати й міняти медичні маски наприкінці листопада захворіла на Covid-19, у зв`язку з чим були понесені витрати на КТ вартістю 900 грн., на оплату послуг медичної сестри для догляду за донькою. Також не мала змоги вчасно розрахуватися по кредиту.

Просить визнати бездіяльність старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Слащової М.М. незаконною, зобов`язати керівників Слащової М.М. провести службове розслідування й перевірити її компетенцію і профпридатність держслужбовця; зобов`язати старшого державного виконавця Слащову М.М. вжити заходів щодо закриття виконавчого провадження; визнати неправомірною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 62510683, винесену 13.07.2020 року, та постанову про арешт рахунків від 26.10.2021 року, винесену старшим державним виконавцем Слащовою М.М.; дії державного виконавця кваліфікувати як замах на вбивство; дії керівництва КП "Харківводоканал" кваліфікувати як умисне введення в оману органів юстиції та за статтею статті 19 частина 4 Закону України "Про виконавче провадження"; примусити відповідачів виплатити ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 25000 грн.; примусити відповідачів виплатити ОСОБА_2 моральну шкодих виконавчою службою; вилучити ім`я ОСОБА_2 з Єдиного реєстру боржників.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.12.2021 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків. Дані про виконання позивачем ухвали суду в матеріалах справи відсутні.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан. Строк воєнного стану продовжувався згідно з Указами Президента України№ 133/2022 від 14.03.2022 року, № 133/2022 від 14.03.2022 року, № 341/2022 від 17.05.2022 року, № 573/2022 від 12.08.2022 року, № 757/2022 від 07.11.2022 року, № 58/2023 від 06.02.2023 року та востаннє Указом Президента № 254/2023 від 01.05.2023 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" з 05 год. 30 хв. 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 року "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова та Комінтернівського районного суду м. Харкова, визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.09.2022 року справу передано на розгляд судді Парахіній Є.В.

Ухвалою судді від 30.09.2022 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Підставою для залишення без руху стало те, що позовна заява ОСОБА_2 оформлена без додержання вимог ст. 175, 177 ЦПК України, а саме: позивачем зазначено у вступній частині позовної заяви неповні власні дані та дані відповідача, в тому числі, не вказано власний реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, не вказано місцезнаходження (для юридичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомі номери засобів зв`язку, офіційні електронні адреси та адреси електронної пошти відповідачів, як і ім`я та по батькові відповідача старшого державного виконавця; в порушення вимог ст. 83 ЦПК України позивачем не надано суду доказів, що підтверджують кожну обставину, на яку вона посилається в обґрунтування позовних вимог, зокрема, доказів того, що заяви позивача від 04.11.2021 року та від 09.11.2021 року, адресовані відповідачам, були надіслані нею адресатам або врученні в інший спосіб; не викладено обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги в частині кваліфікації дій державного виконавця як замах на вбивство, неконкретизовано які саме дії та якого саме державного виконавця (з зазначенням анкетних даних, органу державної виконавчої служби) вона просить кваліфікувати як умисне вбивство, та не наведено правових підстав обраного в цій частині позивачем способу захисту порушеного права, не викладено обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги в частині кваліфікації дій керівництва КП "Харківводоканал" - як умисне введення в оману органів юстиції та за статтею статті 19 частина 4 Закону України "Про виконавче провадження", та не наведено правових підстав обраного в цій частині позивачем способу захисту порушеного права та не наведено правових підстав обраного в цій частині позивачем способу захисту порушеного права, як не зазначено та не надано суду доказів на підтвердження обґрунтованості вказаних позовних вимог, не наведеного обґрунтованого розрахунку матеріальної та моральної шкоди; не наведено зміст позовних вимог про відшкодування моральної шкоди та вимог про відшкодування матеріальної шкоди до кожного з відповідачів (з зазначенням конкретної суми коштів, яку вона просить стягнути на відшкодування моральної шкоди та суми, яку просить сягнути на відшкодування матеріальної шкоди з КП "Харківводоканал", а яку - зі старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харкова) Слащової М.М.), як не наведено обґрунтований розрахунок сум матеріальної та моральної шкоди, яку вона просить стягнути з кожного з відповідачів, не викладено обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги до кожного з відповідачів в частині відшкодування матеріальної шкоди та відшкодування моральної шкоди, не зазначено, доказів, що підтверджують вказані обставини та існування спору з відповідачами з предмету позову; не зазначено доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи та підтвердження позивача про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; у позові не наведено перелік документів, що додаються до нього.

Як встановлено в ч.ч. 2, 5 ст. 95 ЦК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Разом з тим, приєднані до позову докази не оформлені у відповідності з вимогами ст. 95 ЦПК України.

В ч. 1 ст. 177 ЦК України визначено, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

При цьому, позивачем вимоги вищенаведеної норми не виконано, не подано суду відповідної кількості копій позовної заяви для відповідачів з копіями усіх документів, що додаються до позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

У позові позивач ставить питання про скасування стягнення з неї судового збору на підставі п. 9 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Як встановлено в ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" № 3674-УІ від 08.07.2011 року, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_2 вбачається, що предметом позовних вимог є 3 позовні вимоги майнового характеру - про стягнення матеріальної шкоди, про стягнення моральної шкоди, про повернення коштів, а також 6 позовних вимог немайнового характеру про визнання бездіяльності державного виконавця незаконною, про зобов`язання старшого державного виконавця вчинити дії, про визнання незаконною та скасування постанови про відкриття провадження у справі та постанови про арешт рахунків, про кваліфікування дій держвиконавця як замах на вбивство, про визнання дій керівництва КП "ХАРКІВВОДОКАНАЛ" як умисне введення в оману органів юстиції, про вилучення відомостей з реєстру.

Разом з тим, всупереч ч. 4 ст. 177 ЦПК України позивачем до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору з позовних вимог немайнового характеру, розміри ставок якого встановлені Законом України "Про судовий збір" № 3674-УІ від 08.07.2011 року для фізичних осіб в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з урахуванням положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" складає 908 грн. 00 коп., за кожну вимогу, в загальному розмірі 5448 грн. 00 коп., а також судового збору з позовних вимог майнового характеру, що Законом України "Про судовий збір" для фізичних осіб встановлюється в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не може бути меншим за 908 грн. 00 коп., а з урахування ціни позову має становити 1358 грн. 82 коп.

Поряд з цим, не надано позвачем суду документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Відповідно до ч. 5 ст. 175 ЦПК України у разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Враховуючи вище викладене, виходячи з підстав та предмету позову, суд не вбачає підстав для застосування вказаної норми, оскільки позивачем не надано документів на підтвердження того, що вона є інвалідом I чи II групи, а посилання позивача на те, що вона є матір`ю дитини з інвалідністю, не може стати в даному випадку підставою для застосування цієї норми, оскільки позовна заява не містить позовних вимог, заявлених позивачем в інтересах дитини з інвалідністю.

Доказів на підтвердження існування обставин, які відповідно до положень ст.ст. 5, 8 Закону України "Про судовий збір" є підставою для звільнення від сплати судового збору, позивач суду не надала, у зв`язку з чим підстав для задоволення її відповідного клопотання суд не вбачає.

Копія ухвали від 30.09.2022 року неодноразово направлялась на адресу позивача за адресою, вказаною нею у позовній заяві, повернута до суду без вручення 22.05.2023 року та 05.06.2023 року у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою, станом на 12.06.2023 року документи на виконання ухвали суду подані позивачем не були, недоліки позовної заяви не усунуто.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Харківводоканал", старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харкова) СЛАЩОВА М.М. про визнання бездіяльності державного виконавця незаконною, визнання неправомірною, скасування постанов державного виконавця, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, повернення коштів, зобов`язання вчинити дії визнати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду з аналогічною позовною заявою.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції - до Полтавського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 12.06.2023 року.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Є. В. Парахіна