УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/4416/23

Номер провадження 2-н/495/223/2023

03 травня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області суду Одеської області Боярський О.О., розглянувши заяву Комунального підприємства «Білгород-Дністровськтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг теплопостачання із ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

02.05.2023 року заявник звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг теплопостачання у розмірі 9060,30 грн. із ОСОБА_1 .

Вивчивши заяву Комунального підприємства «Білгород-Дністровськтеплоенерго» про видачу судового наказу та додані до неї документи, приходжу до наступних висновків.

Згідно ч.3 ст.19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Пунктами 3,4 ч.3 ст.163 ЦПК України визначено, що до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як роз`яснено у пункті 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23 грудня 2011 року, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу, стягувач «Білгород-Дністровськтеплоенерго», просить суд стягнути з заборгованість за комунальні послуги на суму 9060,30 грн., при цьому додає розрахунок заборгованості (без щомісячних нарахувань) починаючи з 2002 року і по 2023 рік.

Однак суд наголошує, що станом на день звернення з заявою про видачу судового наказу, пройшов строку позовної давності.

Позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлена загальна позовна давність у три роки

У заяві про видачу судового наказу заявлені вимоги про стягнення боргу за період, який перевищує загальну позовну давність, а саме з 2002 року, що видно з наданої суду виписки.

Окрім того судом встановлено, що звертаючись з вимогами про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, заявник не додає до заяви копію договору за яким пред`явлено право вимоги, крім того у поданій заяві не вказано період з якого утворилася відповідна заборгованість, не додано до заяви документи, які підтверджують правильність та безспірність розрахунків (у тому числі й розрахунок щомісячних нарахувань), а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Отже, з урахуванням тих обставин, що вимоги за якими видаються судові накази, мають бути безспірними, і що наказне провадження не передбачає повідомлення сторін та залучення зацікавлених осіб, заборгованість може бути звернена лише з того боржника, з яким укладений договір в письмовій (в тому числі електронній) формі та сума заборгованості підтверджена відповідними доказами.

Проаналізувавши матеріали заяви, в суду виникають сумніви, щодо безспірності вимоги про стягнення заборгованості, оскільки заявник констатує про те, що в ОСОБА_1 наявна заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг в загальній сумі 9060,30 грн. без надання розрахунку на вказану суму та застосування тарифів на відповідні послуги та додає розрахунок заборгованості з 2002 року, тобто за період, який перевищує загальну позовну давність.

Відповідно до вимог ч.2 ст.167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно п.1 ч.1 ст. ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. 5 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Таким чином, оскільки з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, крім того, заявником не долучено належних доказів що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує безспірність своєї вимоги, а також не долучено договору за яким пред`явлено право вимоги та помісячного розрахунку на вказану суму та застосування тарифів на відповідні послуги, тому у видачі судового наказу необхідно відмовити на підставі п.1 ч. 1 ст.165 ЦПК України, через невиконання вимог п.п.3,4 ч.3 ст.163 ЦПК України.

Одночасно, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику його право звертатися з вимогами вказаними у заяві про видачу судового наказу в порядку позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.163,165,166,167,353 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «Білгород-Дністровськтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг із ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Роз`яснити заявнику, що згідно ч.2 ст.164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя