Ухвала

11 травня 2023 року

м. Київ

справа № 365/8752/18

провадження № 61-4264ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 12 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Циркунівської сільської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання недійсним та скасування рішення органу місцевого самоврядування,

ВСТАНОВИВ:

22 березня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить постанову Полтавського апеляційного суду від 12 жовтня 2022 рокуі залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження.

Разом із касаційною скаргою подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що заявник отримала копію постанови апеляційного суду від 12 жовтня 2022 року засобами поштового зв`язку 28 лютого 2023 року.

Згідно із частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Повний текст постанови Львівського апеляційного суду від 12 жовтня 2022 року було складено 13 жовтня 2022 року, тобто останнім днем подання касаційної скарги на судове рішення було 14 листопада 2022 року (з урахуванням положень частини третьої статті 124 ЦПК України).

З Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - Реєстр) убачається, що повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду було надіслано судом до Реєстру 13 жовтня 2022 року та оприлюднено - 17 жовтня 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду від 31 березня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків, який не міг перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали, а саме: заявник мала надати докази, що підтверджують порушення Полтавським апеляційним судом порядку вручення постанови від 12 жовтня 2022 року та отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови вперше лише 28 лютого 2023 року, а також доплатити судовий збір у розмірі 1 409,60 грн.

25 квітня 2023 року, виконуючи вимоги вказаної ухвали, ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги разом із квитанцією про сплату судового збору від 21 квітня 2023 року № 0.0..1 на суму 1 409,60 грн.

Касаційна скарга підлягає поверненню з таких мотивів.

У заяві про усунення недоліків касаційної скарги зазначено, що копію оскаржуваної постанови було отримано ОСОБА_1 01 березня 2023 року. На підтвердження надано лист Харківського районного суду Харківської області від 21 квітня 2023 року, у якому зазначено, що відповідно до розписки, яка міститься в матеріалах цивільної справи, 01 березня 2023 року копію рішення Харківського районного суду Харківської області від 14 травня 2019 року, копію ухвали про виправлення описки Харківського районного суду Харківської області від 22 травня 2019 року та копію постанови Полтавського апеляційного суду від 12 жовтня 2022 року було отримано позивачем по справі ОСОБА_1 особисто.

Також ОСОБА_1 у заяві про усунення недоліків касаційної скарги зазначила, що у зв`язку з воєнним станом в Україні та постійними обстрілами м. Харкова та Харківської області, відключеннями світла тощо, вона була позбавлена можливості своєчасно отримати постанову Полтавського апеляційного суду від 12 жовтня 2022 року.

ОСОБА_1 вважає, що зазначені причини пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення свідчать про пропуск процесуального строку з поважних причин.

Однак, наведені ОСОБА_1 доводи та надані докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження не підтверджують недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень, а саме того, що заявником копії оскаржуваної постанови раніше (до 01 березня 2023 року) отримано не було (враховуючи значний термін, а саме із дня постановлення оскаржуваної постанови - 12 жовтня 2022 року і до дня отримання копії оскаржуваного судового рішення, зазначеної ОСОБА_1 в заяві про усунення недоліків касаційної скарги -01 березня 2023 року).

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2022 року в справі № 990/115/22 (провадження № 11-107заі22) викладено такі правові висновки: «введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку».

Особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги, в тому числі щодо строку на оскарження.

Тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Посилання ОСОБА_1 на постійні обстріли м. Харкова та Харківської області, вимкнення електропостачання є досить загальними та не є тими непереборними обставинами, що перешкоджали їй здійснити усі необхідні процесуальні дії для своєчасного звернення до суду з касаційною скаргою.

Зважаючи на викладене, ОСОБА_1 не усунула в повному обсязі недоліки, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 31 березня 2023 року.

На стадії відкриття касаційного провадження Верховний Суд не має можливості перевірити наявність чи відсутність доказів на підтвердження надсилання/вручення судом апеляційної інстанції копії рішення заявнику, оскільки за правилом частини сьомої статті 394 ЦПК України питання про витребування матеріалів справи вирішується під час відкриття касаційного провадження.

За таких обставин, суд позбавлений можливості вирішити питання щодо поважності причин пропуску заявником строку на касаційне оскарження з наведених підстав.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.

Одночасно суд має роз`яснити, що повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

На підставі наведеного, керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 12 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Циркунівської сільської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання недійсним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнати неподаною та повернути.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Коротенко