Дата документу 14.03.2023Справа № 643/9322/20
Провадження № 4-с/554/2/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2023 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Савченко Л.І.

при секретарі Грай К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Полтава матеріали скарги ОСОБА_1 на бездіяльності старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Гук С.В., стягувач ОСОБА_2 ,-

в с т а н о в и в :

Боржник ОСОБА_1 звернувся до Московського районного суду м.Харкова суду зі скаргою на бездіяльність старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Гук С.В., стягувач ОСОБА_2 , в якій прохав:

визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Московського відділу ДВС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Гук С.В. щодо відмови у здійсненні перерахунку розміру заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні № 63289446, починаючи з 15.06.2020 року по 26.11.2021 року включно, з урахуванням сплачених ним податків та зборів (внесків),

зобов`язати старшого державного виконавця Московського відділу ДВС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Гук С.В. здійснити розрахунок заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні № 63289446, починаючи з 15.06.2020 року по 26.11.2021 року включно з вирахуванням сплачених ним податків та зборів (внесків).

В обгрунтування скарги вказав, що згідно відомостей АСВП Московським відділом ДВС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відкрито виконавче провадженні № 63289446, в якому він є боржником. Він сплачує аліменти на підставі рішення Московського районного суду м.Харкова від 03.09.2009 року (справа № 643/9322/20). 26.11.2021 року ним подано старшому державному виконавцю клопотання про перерахунок розміру заборгованості по аліментам, починаючи з 15.06.2020 року по 26.11.2021 року включно, з урахуванням сплачених ним податків та зборів (внесків) та враховуючи ці обставини в майбутньому при нарахуванні аліментів. 31.01.2021 року ним отримано відповідь державного виконавця, в якій вказано про відсутність підстав для перерахунку. Вказує, що є ФОП, працює та отримує дохід. З врахуванням положень ч.2 ст. 195 СК України, ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження», розмір відрахувань із доходів боржника вираховується із суми, що залишилася після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Так, ним сплачується щомісяця єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (ЄСВ) у розмірі 1320 грн., єдиний податок у розмірі 600 грн., а всього 1920 грн.. Тому розмір середньої заробітної плати для даної місцевості для розрахунку розміру аліментів повинен бути визначений за вирахуванням суми 1920 грн., що не було зроблено виконавцем.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 11.02.2022 року справу прийнято до провадження.

Від старшого державного виконавця Московського районного суду м.Харкова суду зі скаргою на бездіяльність старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Гук С.В. до суду надійшов відзив, в якому у задоволенні скарги прохав відмовити. Вказав, що ним 24.11.2021 року було здійснено розрахунок заборгованості, на підставі ч.2 ст. 195 СК України, а саме виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, у зв`язку з тим, що боржник ОСОБА_1 за цивільно-трудовими договорами не працює та являється ФОП і перебуває на спрощеній системі оподаткування. Аналізуючи норми ст.ст. 68, 69, 70 Закону України «Про виконавче провадження», він дійшов висновку, що під час здійснення розрахунку заборгованості по аліментах, не враховується сума сплачених податків для нарахування суми, що підлягає стягненню, а вираховується лише у випадку здійснення відрахування аліментів саме підприємством, на якому працює боржник.

На виконання розпорядження голови Верховного Суду від 08.03.2022 року № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» справу передано на розгляд Октябрському районному суду м.Полтави.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтавивід 08 грудня 2022 року скаргу прийнято до провадження.

У судове засідання боржник ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду скарги, про причини неявки суд не повідомив (а.с.78, 86, 91).

Старший державний виконавець Московського районного суду м.Харкова суду зі скаргою на бездіяльність старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Гук С.В. у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду скарги, про причини неявки суд не повідомив (а.с.79, 89).

Стягувач ОСОБА_2 належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду скарги, у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, судові повістки повернулися до суду з відміткою «За закінченнм терміну зберігання» (а.с.76-77,87-89).

Відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України, суд вирішив розглядати справу за відсутності учасників справи, оскільки вжив всіх можливих заходів для належного повідомлення про судове засідання, їхня неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні скарги, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Московського районного суду м.Харкова від 03 вересня 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 15.06.2020 року (справа № 643/9322/20) (а.с.8-9).

12 жовтня 2020 року Московським районним судом м.Харкова видано виконавчий лист у справі № 643/9322/20 (а.с.47).

Постановою Московського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 17 жовтня 2020 року відкрито виконавче провадження ВП № 63289446 (а.с.48).

05 листопада 2021 року старший державний виконавець Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Гук С.В. провів Розрахунок заборгованості по аліментам станом на 31 жовтня 2021 року, яка складала 54 334 грн. 50 коп. (а.с.50).

26 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до державного виконавця із клопотанням про проведення перерахунку заборгованості по аліментам, з урахуванням сплачених ним податків та внесків та прохав враховувати ці обставини у майбутньому (а.с.51).

31 січня 2022 року за вих. № 11164 старший державний виконавець Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Гук С.В. повідомив ОСОБА_5 про відсутність підстав для проведення перерахунку заборгованості по аліментам у ВП № 63289446, оскільки заборгованість платника аліментів, який не працює або є ФОП і перебуває на спрощеній системі оподаткування, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника даної місцевості (а.с.53).

Згідно з частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

В ч.ч. 2,3 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження»)

Згідно ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Частинами 1 та 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.

Відповідно до ч.4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником; надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи-підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до п.4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третястатті 181 СК України).

Згідно зі статтею 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою-підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Частиною 1 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Боржник ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується витягом із Реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (а.с.7).

Наведений порядок визначення розміру аліментів передбачений у разі отримання платником доходів, що сплачуються із доходу після утримання обов`язкових податків і зборів, однак ОСОБА_1 , будучи фізичною особою-підприємцем і перебуваючи на спрощеній системі оподаткування, таких платежів не здійснює, аліменти на утримання дитини нараховувалися, виходячи із розміру середнього заробітку працівника для даної місцевості.

У випадку, коли платник аліментів на час виникнення заборгованості не працює або є фізичною особою-підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, розмір щомісячних платежів встановлюється за приписами статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» та частини другої статті 195 СК України, згідно з якими не передбачено зменшення суми середньомісячного заробітку у даній місцевості на суму видатків, що зазвичай сплачуються із фактично отриманого доходу платника, як це встановлено для платників за приписами частини першої статті 70 цього Закону.

Таким чином, скарга ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця щодо здійснення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів не підлягає задоволенню, оскільки боржник був зареєстрований як фізична особа-підприємець та перебував на спрощеній системі оподаткування, тобто не являвся платником податків і зборів із показників середньомісячної номінальної заробітної плати штатного працівника, тому державний виконавець правомірно здійснив розрахунки виходячи із середньої заробітної плати для відповідної місцевості на час виникнення заборгованості.

З цих підстав, вимоги скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.255, 447-453 ЦПК України,суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльності старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Гук С.В., стягувач ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м.Полтави протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.І.Савченко