ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/447/23 Справа № 662/1537/17 Суддя у 1-й інстанції - Решетов В.В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

секретар судового засідання Гладиш К.І.

сторони справи:

позивач - Новотроїцька селищна рада

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

третя особа - державний реєстратор відділу економічного, регіонального розвитку та торгівлі Новотроїцької РДА

розглянувши у відкритому судовому засіданні,відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 27 вересня 2018 року, ухваленого суддею Решетовим В.В. в смт.Новотроїцьке Херсонської області, (відомості про дату складення повного тексту судового рішення відсутні), -

ВСТАНОВИВ

У серпні 2017 року позивач Новотроїцька селищна рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , третя особа державний реєстратор відділу економічного, регіонального розвитку та торгівлі Новотроїцької РДА про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом знесення самочинно збудованого нерухомого майна та скасування реєстрації.

В обґрунтування позову Новотроїцька селищна рада зазначила, що, Новотроїцькою селищною радою, відповідно до договору оренди від 25.05.2000 року, ОСОБА_1 у користування, строком на 3 роки, під тимчасове кафе та майданчик, було надано земельну ділянку площею 42 кв.м., яка відноситься до паркової зони.

Рішенням Новотроїцької селищної ради №626 від 06.12.2005 року, строк дії вищевказаного договору оренди був продовжений, та у користування ОСОБА_1 була надана земельна ділянка площею 229 кв.м, для розміщення на ній тимчасового кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та літнього майданчика.

10.07.2007 року рішенням Новотроїцької селищної ради №296, був затверджений проект землеустрою щодо відведення в оренду ОСОБА_1 земельної ділянки площею 347 кв.м., по АДРЕСА_1 , для розміщення та обслуговування тимчасового кафе та літнього майданчика.

На підставі зазначеного рішення між Новотроїцькою селищною радою та ОСОБА_1 , 01.08.2007 року, був укладений договір оренди вищевказаної земельної ділянки, строком на 49 років, для розміщення та обслуговування тимчасового кафе та літнього майданчика.

Рішенням Новотроїцької селищної ради №359 від 22.12.2016 року «Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення - відновлення меж земельних ділянок, що передаються в оренду» вищевказана земельна ділянка була передана ОСОБА_2 для розміщення та обслуговування тимчасового кафе та літнього майданчика, а дія договору оренди із ОСОБА_1 цього ж дня була припинена.

Передача земельної ділянки у користування для розміщення та обслуговування саме тимчасової будівлі, що виключає ознаку об`єкту нерухомого майна обумовлена тим, що вказана земельна ділянка розташована у парковій зоні, будівництво на якій капітальних об`єктів нерухомості забороняється, оскільки б це порушувало права територіальної громади, як власника цієї земельної ділянки.

Разом з тим, у березні 2017 року, Новотроїцькій селищній раді стало відомо, що відповідно до рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області №2-933/08 від 23.06.2008 року, за ОСОБА_1 було визнано право власності на будівлю кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » площею 108 кв.м., літній майданчик біля кафе, а саме: залізобетонну огорожу площею 568 кв.м. та мощення тротуарної плитки площею 192,3 кв.м., розташовані по АДРЕСА_2 .

У 2011 році, вказане кафе з літнім майданчиком, за договором купівлі-продажу від 22.12.2011 року, було продане ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься відповідний запис.

07.03.2017 року був складений акт, яким було встановлено, що кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та літній майданчик біля нього, не є тимчасовою будівлею (як передбачалось за рішенням органу місцево самоврядування та договору оренди), а фактично є повноцінним об`єктом нерухомого майна, з відповідними ознаками нерухомого майна. Вказане також вбачається і з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, де в розділі «технічний опис майна» зазначено що спірний об`єкт побудований із цегли. Також із даної довідки вбачається, що цей об`єкт піддавався переобладнанню, шляхом встановлення опалювального пристрою, димоходу, навісу.

Тобто, ОСОБА_1 , фактично були порушені умови, укладеного з позивачем договору оренди земельної ділянки, та незаконно без відповідного документа про право виконання будівельних робіт, на земельній ділянці, що для цього ні відведена, було самовільно зведено об`єкт нерухомості.

Просив суд усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, зобов`язати знести незаконно збудований об`єкт та скасувати державну реєстрацію.

Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 27 вересня 2018 року позовні вимоги задовілені частково.

Усунуто Новотроїцькій селищній раді перешкоди у користуванні земельною ділянкою, загальною площею 347 кв. м, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом знесення за рахунок ОСОБА_1 самочинно збудованої будівлі кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », площею 114,5 кв.м. та літнього майданчика біля кафе, а саме: залізобетонної огорожі площею 568 кв.м. та мощення тротуарної плитки площею 192,3 кв.м., розташованих на цій земельній ділянці.

Скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », площею 114,5 кв.м., літній майданчик біля кафе, а саме: залізобетонну огорожу площею 568 кв.м. та мощення тротуарної плитки площею 192,3 кв.м.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3200 грн на користь позивача Новотроїцької селищної ради Херсонської області.

В апеляційній скарзі відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_1 просять скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначають, що судом не повно встановлено обставини справи, також матеріали справи не містять жодного доказу, що зазначене кафе розташоване саме у парковій зоні. Просять призначити по справі судову будівельно-технічну експертизу.

Відповідачі зазначають, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про наявність перешкод у користуванні майном (земельною ділянкою) власником - Новотроїцькою селищною радою відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (акти, рішення сесії чи виконавчого комітету тощо). Такі порушення не зафіксовані. Також суду не надані й інші докази, які б свідчили про порушення відповідачами норм ст.376 ЦК України. В матеріалах справи немає належних доказів, що кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » збудовано в порушення цільового використання земельної ділянки або з порушенням будівельних норм та правил. Вказують, що суд першої інстанції не звернув уваги та не надав оцінки тому факту, що земельна ділянка виділялась для будівництва тимчасового кафе та літнього майданчику, які є окремими об`єктами будівництва. Зазначають, що знаходження несущих конструкції на цементі не може розцінюватись як неможливість віднесення об`єкта до тимчасових споруд.

Відповідачі наголошують на тому, що ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_2 позивачем не направлялось жодної вимоги щодо порушень, пов`язаних з будівництвом та обслуговуванням спірного майна та їх усунення, більш того, селищною радою прийняті рішення про надання в оренду земельної ділянки обом відповідачам.

Вважають позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні майном, заявлені до ОСОБА_1 надуманими, оскільки останній не має у власності нерухомого майна на спірній земельній ділянці, відповідно не може чинити перешкоди позивачу у користуванні земельною ділянкою.

Вказують, що ОСОБА_2 також не чинить перешкоди у користуванні земельною ділянкою, з огляду на те, що на час подачі позову до суду, як і на час розгляду справи в суді, остання є законним власником нерухомого майна - кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », набутого правомірно, відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 22.12.2011 та позивачем не наведено жодних доказів наявності вчинення дій ОСОБА_2 щодо перешкоджання користування земельною ділянкою, яка належить Новотроїцькій селищній раді.

Відповідачі зазначають, що з рішення суду невідомо на якій підставі було скасовано право власності ОСОБА_2 на нерухоме майно кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Вважають, що суд можливо керувався рішенням Апеляційного суду Херсонської області, яким було скасовано рішення Новотроїцького районного суду від 23.06.2008 про визнання права власності ОСОБА_1 на вказаний об`єкт нерухомості. Проте рішення суду апеляційної інстанції скасовує набуття права власності на кафе саме ОСОБА_1 та не скасовує право власності на нерухоме майно за ОСОБА_2 . Право власності ОСОБА_2 набуте на підставі договору купівлі-продажу, який ніким не скасований, не оспорений та на сьогоднішній день є дійсним. Вважають, що позивачем неправильно обраний спосіб захисту порушеного права.

Відповідачі вказують на те, що ОСОБА_2 подала касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду Херсонської області від 18.07.2017 і ухвалою суду касаційної інстанції від 25 червня 2018 року призначено розгляд справи, тому, зважаючи на вірогідність скасування рішення апеляційного суду Херсонської області, яким було скасовано рішення Новотроїцького районного суду від 23.06.2008 про набуття ОСОБА_1 права власності на спірне майно, знесення цього майна приведе до незаконного позбавлення права власності ОСОБА_2 , тому неможливо ухвалити рішення по даній справі до винесення Верховним Судом рішення за скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Херсонської області від 18.07.2017, яким скасовано право власності на спірний об`єкт за ОСОБА_1 .

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачів, позивач Новотроїцька селищна рада, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без задоволення та відмовити відповідачам в задоволенні клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

В Дніпровському апеляційному суді дана цивільна справа перебуває в провадженні з 25 липня 2022 року, відповідно до розпорядження Верховного Суду від 06.03.2022 №1/0/9-22 "Про зміну територільної підсудності судових справ в умовах воєнного стану", яким була змінена територільна підсудність справ Херсонського апеляційного суду на Дніпровський апеляційний суд.

Судові засідання призначались судом апеляційної інстанції на 25.10.2022 на 15:00 год.; на10.01.2023 на 14:30 год.; на 28.02.2023 на 09:00 год.; на 04.04.2023 на 15:00 год. та 16.05.2023 на 12:00 год. Учасники справи повідомлялись належним чином, зокрема матеріали справи містять довідки про доставку електронного листа Новотроїцькій селищній раді на її електронну адресу про дату, час та місце судового розгляду справи.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 представник відповідача ОСОБА_3 про дати судових засідань повідомлялись судом апеляційної інстанції шляхом надіслання повідомлень засобами поштового зв`язку, доставкою СМС - повідомлень, а також, відповідно до положень ч.11 ст.128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, що підтверджено матеріалами справи, тобто належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи, зокрема на 16 травня 2023 року

Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктами 10, 11 частини 2 цієї статті визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно ч.1 ст.371 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Згідно статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами ст.17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст.17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Вищенаведені положення закону направлені на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які беруть участь у справі.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, №11681/85, §35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Оскільки, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний розгляд за відсутності сторон по справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, відзиву на апеляційну скаргу колегія суддів вважає, що апеляційна скарга сторони відповідачів підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, та матеріалами справи, підтверджено, що згідно договору оренди землі укладеного між Новотроїцькою селищною радою та ОСОБА_1 від 01.08.2007 року (а.с.10-12) на території вказаної земельної ділянки мало бути розміщено тимчасове кафе та літній майданчик. Аналогічні дані про розміщення на земельній ділянці тимчасового кафе та літнього майданчику знаходять своє підтвердження в рішенні Новотроїцької селищної ради від 2007 року №296 (а.с.12), рішенні селищної ради від 22.12.2016 року №359 (а.с.13).

Позивач вказав, що у березні 2017 року Новотроїцькій селищній раді стало відомо, що відповідно до рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області №2-933/08 від 23.06.2008 року, за ОСОБА_1 було визнано право власності на будівлю кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » площею 108 кв. м., літній майданчик біля кафе, а саме: залізобетонну огорожу площею 568 кв. м. та мощення тротуарної плитки площею 192.3 кв. м., розташовані по АДРЕСА_1 .

Як встановлено матеріалами справи, у попереднього землекористувача ОСОБА_1 спірна земельна ділянка перебувала в оренді на підставі договору оренди від 01.08.2007 року на умовах, що земельна ділянка передається в оренду для розміщення та обслуговування тимчасового кафе та літньої площадки і це право користування земельною ділянкою перейшло до нового власника - ОСОБА_2 .

Право власності ОСОБА_2 набуте на підставі договору купівлі продажу від 22.12.2011 року.

Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 18.07.2017 року рішення районного суду про визнання за ОСОБА_1 права власності на кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та літнього майданчика від 23.06.2008 року було скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким ОСОБА_1 у задоволенні позову про визнання за ним права власності на будівлю кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », літнього майданчика (залізобетонної огорожі тротуарної плитки ) відмовлено і вказано, що оскільки у рішенні селищної ради та договорі оренди визначено про розміщення тимчасового кафе та літнього майданчика, то це виключає ознаку нерухомого майна.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що будівля кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та літній майданчик до нього, розташоване у парковій зоні, де здійснювати будівництво об`єктів нерухомості фактично заборонено. Зазначений об`єкт нерухомості був зведений ОСОБА_1 незаконно, без наявності на це відповідних документів (дозволів). Крім того, зазначена земельна ділянка, відповідно до Рішень Новотроїцької селищної ради від 10.07.2007 року року та 22.07.2016 року та договору оренди від 01.08.2007 року, для зведення на ній об`єкту нерухомості не призначалась, тому розташуванням цієї будівлі на даній території порушуються права територіальної громади, в тому числі на повноцінне та безперешкодне користування нею.

Окрім того, суд першої інстанції взяв до уваги, факт скасування апеляційним судом Херсонської області рішення Новотроїцького районного суду Херсона 2-933/08 від 23.06.2008 року, яким за відповідачем ОСОБА_1 було визнано право власності на будівлю кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », літнього майданчика (залізобетони огорожі, тротуарної плитки) та дійшов висновку про доцільність скасування в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про право власності на кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та літній майданчик до нього за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Проте колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідачі, обґрунтовуючи апеляційну скаргу вказували на те, що вони оскаржили у касаційному порядку рішення апеляційного суду Херсонської області від 18.07.2017 року, яким було скасовано рішення Новотроїцького районного суду Херсона 2-933/08 від 23.06.2008 року, яким за відповідачем ОСОБА_1 було визнано право власності на спірне кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та літній майданчик та ухвалою Верховного суду від 25 червня 2018 року справу призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, однак на час подачі апеляційної скарги результати касаційного перегляду відповідачам не були відомі.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що 16 січня 2019 року Верховний Суд розглянув касаційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Херсонської області від 18 липня 2017 року у справі №2-933/08 за позовом ОСОБА_1 до Новотроїцької селищної ради Херсонської області про визнання права власності на нерухоме майно та ухвалив рішення, яким частково задовольнив касаційні скарги відповідачів.

Ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 19 квітня 2017 року (про поновлення Новотроїцькій селищній раді строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції), ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 26 квітня 2017 року (про відкриття апеляційного провадження у справі) та рішення Апеляційного суду Херсонської області від 18 липня 2017 року скасував, справу направив для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

При цьому, суд касаційної інстанції, скасовуючи ухвали суду апеляційної інстанції та ухвалене судове рішення виходив з встановлених обставин справи.

Так, суд касаційної інстанції встановив, що 23 червня 2008 року Новотроїцьким районним судом Херсонської області ухвалено рішення у цій справі, під час проголошення якого був присутній представник Новотроїцької селищної ради Херсонської області - Козачок М. О., яка діяла на підставі довіреності від 21 квітня 2006 року (а. с. 26, 32).

У липні 2017 року Новотроїцька селищна рада Херсонської області подала апеляційну скаргу на вищевказане рішення та заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження. Посилаючись на поважність причин пропуску строку, вказувала на те, що відповідач дізнався про існування оскаржуваного судового рішення 30 березня 2017 року.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 19 квітня 2017 року поновлено Новотроїцькій селищній раді Херсонської області строк апеляційного оскарження рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 23 червня 2008 року. Апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 26 квітня 2017 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Новотроїцької селищної ради Херсонської області.

Суд апеляційної інстанції поновив Новотроїцькій селищній раді Херсонської області строк на апеляційне оскарження з тих підстав, що відповідач не знав про існування оскаржуваного судового рішення до 30 березня 2017 року, однак таке твердження суду не ґрунтується на матеріалах справи.

Так, представник Новотроїцької селищної ради Херсонської області - Козачок М. О., повноваження якої підтверджуються довіреністю від 21 квітня 2006 року (а. с. 26), була присутня в судовому засіданні під час проголошення рішення суду першої інстанції (а. с. 32), подала заяву про визнання позову (а.с. 29), була ознайомлена з правами та обов`язками сторони (а. с. 27-28).

Суд апеляційної інстанції не врахував, що незалежно від поважності причини пропуску строку апеляційного оскарження апеляційний суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга органу місцевого самоврядування подана після спливу одного року з моменту оголошення оскаржуваного судового рішення, а тому апеляційний суд, установивши, що апеляційна скарга органу місцевого самоврядування подана після спливу одного року, не мав процесуальної можливості для відкриття апеляційного провадження та помилково відкрив апеляційне провадження.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що після повернення справи №2-933/08 за позовом ОСОБА_1 до Новотроїцької селищної ради Херсонської області про визнання права власності на нерухоме майно з суду касаційної інстанції до Херсонського апеляційного суду, ухвалою цього суду від 11 лютого 2019 року Новотроїцькій селищній раді Херсонської області було відмовлено у відкритті апеляційного провадження за її апеляційною скаргою на рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 23 червня 2008 року.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень ухвала Херсонського апеляційного суду від 11 лютого 2019 року про відмову у відкритті апеляційного провадження Новотроїцькою селищною радою Херсонської області в касаційному порядку оскаржена не була, а відтак рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 23 червня 2008 року, яким визнано за відповідачем ОСОБА_1 право власності на кафе на час апеляційного перегляду є чинним.

За змістом положень ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на підставі договору оренди землі від 1 серпня 2007 року, укладеного Новотроїцькою селищною радою та ОСОБА_1 , останньому на 49 років надано в оренду земельну ділянку на АДРЕСА_1 для розміщення та обслуговування тимчасового кафе та літнього майданчику на території центрального парку.

Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 23 червня

2008 року у справі № 2-933/08, яке на час апеляційного перегляду справи є чинним, за ОСОБА_1 визнано право власності на будівлю кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » площею 108 кв.м та літній майданчик біля кафе (залізобетонну огорожу площею 568 кв.м і мощення тротуарної плитки площею 192,3 кв.м), розташовані на АДРЕСА_2 .

У подальшому право власності на будівлю кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » площею 108 кв.м і літній майданчик біля кафе (залізобетонну огорожу площею 568 кв.м та мощення тротуарної плитки площею 192,3 кв.м) , розташовані на АДРЕСА_2 , набула ОСОБА_2 на підставі укладеного з ОСОБА_1 договору купівлі-продажу від 22 грудня 2011 року.

Звертаючись із вказаним позовом, Новотроїцька селищна рада вказувала, що ОСОБА_1 здійснив самочинне будівництво на земельній ділянці, не відведеній для цієї мети, та в порушення умов укладеного договору оренди землі, оскільки земельна ділянка передавалась йому для розміщення та обслуговування тимчасового кафе та літньої площадки, а фактично на земельній ділянці зведено об`єкт нерухомого майна.

Звертаючись з вказаним позовом, Новотроїцька селищна рада вказувала, що спірна земельна ділянка відноситься до земель рекреаційного призначення, про що зазначено у договорі оренди землі.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції зазначив, що вказане кафе є нерухомим майном відповідно до акта, складеного представниками Новотроїцької селищної ради Херсонської області від 7 березня 2017 року.

За даними публічної кадастрової карти України на офіційному веб-сайті Держгеокадастру (https://map.land.gov.ua/) земельна ділянка 0,0347 га з кадастровим номером :01:017:0001 має цільове призначення - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі для обслуговування кафе та літнього майданчика.

Відповідно до положень ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно норм ч.1 та 2 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№ 1, 2, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Колегія суддів на підставі встановлених апеляційним переглядом обставин справи дійшла висновку про те, що відповідачі по справі набули право власності на спірний об`єкт нерухомого майна у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 на підставі рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 23 червня 2008 року, яке є чинним, а відповідач ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу

від 22 грудня 2011 року, який у встановленому законом порядку не визнаний недійсним та не оспорюється позивачем.

Постановою Верховного Суду від 16 січня 2019 року під час розгляду касаційних скарг ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Херсонської області від 18 липня 2017 року у справі №2-933/08 за позовом ОСОБА_1 до Новотроїцької селищної ради Херсонської області про визнання права власності на нерухоме майно було встановлено про обізнаність Новотроїцької селищної ради Херсонської області на час розгляду справи- 23 червня 2008 року, що орендар земельної ділянки ОСОБА_1 визнавав право власності на нерухоме майно, при цьому представник селищної ради Козачок М. О., яка діяла на підставі довіреності від 21 квітня 2006 була присутня під час ухвалення судового рішення, була ознайомлена з правами та обов`язками сторони, подала суду заяву про визнання позову ОСОБА_1 , заяв або клопотань про те, що будівля кафе розташоване у парковій зоні (є землею рекреаційного призначення), що перешкоджає використанню селищною радою земельної ділянки за її цільовим призначенням, що заборонено частиною третьою статті 52 ЗК України не заявляла.

Колегія суддів вважає, що позивач не надав документів, які б підтверджували факт розташування будівлі кафе саме у парковій зоні та належними і допустимими доказами не доведено порушення прав територіальної громади (акти, рішення сесії чи виконавчого комітету надіслані відповідачам для усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою).

Окрім, того, колегія суддів також вважає, що позовні вимоги щодо знесення самовільно побудованого нерухомого майна можливо заявляти лише до особи, яка самовільно збудувала зазначене майно, відповідач ОСОБА_2 не здійснювала самочинне будівництво, а набула право власності на підставі договору купівлі-продажу, тому скасування запису про її право у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є незаконним.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Новотроїцької селищної ради Херсонської області через їх недоведеність, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Згідно ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Оскільки судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову, понесені відповідачем ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення суду в розмірі 4 800 грн. підлягають стягненню на її користь з Новотроїцької селищної ради Херсонської області.

Керуючисьст.ст.367, 374, 376, 381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 27 вересня 2018 року скасувати, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволені позовних вимог Новотроїцької селищної ради до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , третя особа державний реєстратор відділу економічного регіонального розвитку та торгівлі Новотроїцької РДА про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом знесення самочинно збудованого нерухомого майна та скасування реєстрації.

Стягнути з Новотроїцької селищної ради на користь відповідача ОСОБА_2 , сплачений судовий збір за подачу апеляційної скарги на рішення суду в розмірі 4 800 грн.

Постанова набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 16 травня 2023 року.

Головуючий:

Судді: