ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 369/4957/22
провадження № 2/753/4356/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року Дарницький районний суд м. Києва в складі: головуючого судді - Цимбал І.К. в приміщенні Дарницького районного суду міста Києва розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовомприватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 , про відшкодування збитків в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що під час дорожньо - транспортної пригоди (далі - ДТП) винним в якій за рішенням суду було визнано відповідача, забезпеченому позивачем транспортному засобу були спричинені механічні пошкодження. В подальшому позивач виплатив страхувальнику суму страхового відшкодування, у зв`язку з чим в останнього виникло право вимоги, про стягнення суми страхового відшкодування з відповідача, який добровільно здійснити такий розрахунок відмовився.

Ухвалою суду від 25.04.2023 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористалася своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

11.01.2020 між ПрАТ «СК «АРКС» та ОСОБА_2 , було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №00001а0кг, відповідно до якого було застраховано автомобіль «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 /а.с. 5-19/.

09.11.2020 о 08 год. 30 хв. у с. Софіївська Борщагівка по вул. Волошкова, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Audi 100» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , автомобіля марки «Skoda» д.н.з. НОМЕР_3 та автомобіля марки «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 . В результаті зазначеного ДТП, автомобіль марки «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , який застраховано позивачем, та належить ОСОБА_2 , отримав механічні пошкодження.

Відповідно до постанови Києво-Святошинського суду Київської області від 23.11.2020, відповідача визнано винною у зазначеному вище ДТП /а.с. 4/.

У відповідності з ч. 4 та ч.6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.

На момент дорожньо-транспортної пригоди відповідальність відповідача була застрахована в ТДВ «СК «Альфа-Гарант» /а.с. 37/.

Зазначене ДТП визнано страховою подією, з настанням якої виникає обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування. Для визначення розміру матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові застрахованого автомобілю, було складено акт огляду транспортного засобу від 16.11.2020, страхові акти № ARX2667178 від 25.11.2020 та №ARX2682356 від 16.12.2020, відповідно до яких вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 16 423 грн. 82 коп. /а.с. 31-34/.

Виконуючи свої зобов`язання за договором позивач виплатив страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 16 423 грн. 82 коп., що підтверджується платіжними дорученнями №725832 від 26.11.2020 та №732749 від 17.12.2020 /а.с.35-36/.

В подальшому позивач звернувся до ТДВ «СК «Альфа - Гарант» про відшкодування збитків в порядку регресу. В свою чергу, ТДВ «СК «Альфа - Гарант», здійснила виплату на суму 3 814 грн. 04 коп. Отже, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 12 609 грн. 78 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про страхування", договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується з положеннями ст. 979 ЦК України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування, розмір якого визначається умовами договору.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування при настанні страхового випадку.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування", страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як вбачається з положень ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

В силу п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Оцінюючи належність та допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про страхування», ст.ст. 2, 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274, 279, 354 ЦПК України, ст.ст. 993, 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 , про відшкодування збитків в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС», м. Київ, вул. Іллінська, 8, , п/р НОМЕР_4 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005 суму страхового відшкодування в розмірі 12 609 грн. 78 коп. та судові витрати в розмірі 2 481 грн.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення складено 31.05.2023.

Головуючий: І.К. Цимбал