ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3635/23 Справа № 211/4853/21 Суддя у 1-й інстанції - Сарат Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Хейло Я. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року м.Кривий Ріг

Справа № 211/4853/21

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Хейло Я.В.,

суддів Мірути О.А., Тимченко О.О.,

секретар судового засідання: Тимофєєва В.О.,

сторони:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 січня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю та стягнення аліментів на утримання дитини, яке постановлено суддею Сарат Н.О. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 18 січня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю та стягнення аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що вона з 12.12.2003 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, мають малолітню доньку: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Донька проживала разом з нею та перебувала на її утриманні, однак 20.08.2021 року відповідач дізнавшись, що позивачем подано до суду позовну заяву про розірвання шлюбу та поділ майна, яке є об`єктом прав спільної сумісної власності подружжя, про стягнення аліментів на дитину, без її відома та згоди забрав доньку з будинку та відмовляється її повертати.

Відповідач до 20.08.2021 року взагалі не цікавився життям та вихованням доньки, постійно пізно повертався додому, паркував машину у гаражі, де зловживав спиртними напоями.

Вказує, що її ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків більш відповідальне, вона має самостійний дохід, не зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, не чинить аморальну поведінку, яка може зашкодити розвиткові дитини, тобто, відсутні будь-які виключні обставини, які б викликали необхідність розлучення малолітньої дитини з її матір`ю та необхідність її проживання з батьком, оскільки позивач весь час з моменту народження дитини належно виконувала батьківські обов`язки, займалась її вихованням, навчанням, матеріальним утриманням, турбувалась про її розвиток та здоров`я.

У зв`язку з вищевикладеним просила суд визначити місце проживання дитини разом з нею.

Крім того, вказує, що дитина навчається у школі, дитина росте, щодня потреби дитини збільшуються, річні витрати на утримання дитини щодо забезпечення належним харчуванням, навчанням, шкільними приладами, одягом, розвагами, відпочинком та оздоровленням тощо, складають приблизно 300 000 грн., тобто, виходячи з середньомісячних витрат на доньку, у разі задоволення позовних вимог про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю, з відповідача підлягають стягненню аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 15 000 грн. шомісячно, що буде належним розміром аліментів для забезпечення 1/2 частини потреб дитини.

20.09.2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , третя особа Виконавчий комітет Металургійної районної в місті Кривому Розі ради про визначення місця проживання дитини разом з батьком.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 січня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог Служба у справах дітей виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини разом з матір`ю та стягнення аліментів на утримання дитини - задоволено частково.

Визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок, з подальшою індексацією відповідно до закону, щомісяця, на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення дитиною повноліття на користь матері дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , починаючи стягнення з 02.08.2021 року.

Стягнуто ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 коп.

Стягнуто ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 коп.

Рішення у частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.

В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 січня 2023 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Виконавчий комітет Металургійної районної в місті Кривому Розі ради про визначення місця проживання дитини разом з батьком - залишено без розгляду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить рішення суду змінити в частині розміру стягнутих аліментів.

Узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить рішення суду змінити в частині розміру стягнутих аліментів, стягнувши у розмір, якому вона заявляла у позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Рішення в частині задоволених позовних вимог щодо визначення місця проживання дитини разом з матір`ю не оскаржує.

Вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дитини аліментів у розмір 15 000, 00 грн. може призвести до надмірного фінансово навантаження на відповідача, оскілки суперечить матеріалам справи, з яких вбачається, що відповідач в змозі сплачувати аліменти у зазначеному розмірі.

Наголошує, що відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає.

У зв`язку зі складнощами в дистанційному навчанні позивач залучає репетиторів для отримання дитиною повноцінної освіти, крім того, дитина навчається у музичній школі, що також тягне додаткових витрат.

Узагальнення доводів та заперечень інших учасників справи

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Відзив на апеляційну скаргу не надано.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Максимов Р.І. у судовому засіданні апеляційного суду доводи апеляційної скарги повністю підтримав та просив її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Солод Р.Г. у судовому засіданні апеляційного суду проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили її відхилити, рішення суду залишити без змін.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони з 12.12.2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбу ( а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_4 у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилась донька: ОСОБА_3 ( а.с. 11).

Відповідно до характеристики ОСОБА_3 учениці 6-Б класу Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №94 Криворізької міської ради Дніпропетровської області, батьки приділяють належну увагу вихованню доньки, мати ОСОБА_1 відвідувала батьківські збори, здійснювала періодичний контроль під час дистанційного навчання в телефонному режимі. З батьком ОСОБА_2 , знайомство відбулося в серпні 2021 року ( а.с. 94, а.с. 95).

Згідно з характеристикою ОСОБА_3 учениці 3 класу художнього відділу Комунальний заклад спеціалізованої мистецької освіти Музична школа №11 Криворізької міської ради Дніпропетровської області, творчому росту дитини завжди сприяла мати ОСОБА_1 (супроводжувала дитину на виставки, брала участь в житті художнього відділу, де навчалась донька, відвідувала батьківські збори). Батька ОСОБА_3 жодного разу в стінах школи не було, класний керівник з ним не знайома.

Відповідно до довідки та характеристики ТОВ ДЕЛЬТА М ЮКРЕЙН з 01.09.2021 року ОСОБА_1 працює в зазначеному товаристві, у колективі користується повагою, у спілкуванні скромна і привітна, в скрутних ситуаціях завжди знаходить компромісне рішення ( а.с. 96,97).

Згідно з побутовою характеристикою вуличного комітету №18 Довгинцівського району міста Кривий Ріг, ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_2 з 2011 року, зарекомендувала себе, як громадянин з активною життєвою позицією, яка поважає своїх сусідів, у побуті працелюбна, добре виховує свою доньку, в зловживанні алкоголю і наркотиків не помічена ( а.с. 98).

Відповідно до довідок з Комунального підприємства Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги Дніпропетровської обласної ради за медичною допомогою до лікаря-нарколога не зверталась, на момент огляду лікарем-психіатром 08.10.2021 року даних про наявність психічного розладу не виявлено ( а.с. 99,100).

Згідно висновку виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради від 02.11.2022 року про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , Розглянувши ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу про надання висновку виконкому Довгинцівської районної в місті ради щодо розв`язання спору з приводу визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та надані матеріали, виконком районної в місті ради з`ясував.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2003 року. На цей час подружжя разом не проживає. Малолітня донька мешкає разом з матір`ю, ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Домоволодіння належить ОСОБА_2 , батькові дитини. Будинок перебуває в стадії ремонту, однак за місцем проживання виділено місце для відпочинку та занять малолітньої доньки.

ОСОБА_1 працює в товаристві з обмеженою відповідальністю «ДЕЛЬТА М ЮКРЕЙН» на посаді фахівець у відділі Криворізька філія. За місцем роботи та проживання характеризується позитивно.

Батько дитини, ОСОБА_2 , фізична особа- підприємець, за місцем проживання характеризується позитивно. ОСОБА_2 до служби у справах дітей ніякої іншої інформації не надав, на комісію з питань захисту прав дитини не з`явився, на телефонні дзвінки не відповідає

Малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається в КЗШ № 94. За характеристикою школи батьки приділяють належну увагу вихованню доньки, на даний час батьки в рівній мірі цікавляться поведінкою, проблемами та успіхами доньки.

ОСОБА_3 виявила бажання проживати разом з матір`ю. ОСОБА_1 .

Позиція апеляційного суду

Апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 на рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 січня 2023 року підлягає задоволенню.

Рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 січня 2023 року слід змінити виходячи з наступного.

Мотиви з яких виходив апеляційний суд та застосовані норми права

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимогі заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає не в повній мірі.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходив з того, що, на теперішній час визначення місця проживання дитини разом з матір`ю не суперечитиме інтересам дитини, враховуючи ставлення обох батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до матері, вік дитини, а також те, що в даному випадку відповідач не надав доказів, що визначення місця проживання дитини з матір`ю буде суперечити інтересам дитини, суд дійшов висновку про визначення місця проживання дитини на даний час разом з матір`ю.

Вирішуючи позовні вимоги позивача в частині визначення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, які підлягають стягненню з відповідача врахував те, що позивачем в ході судового розгляду жодним чином не доведено, що позивач, будучи матір`ю неповнолітньої дитини та маючи відповідно до вимог ст. 141 СК України рівний з батьком обов`язок утримувати дитину, не має можливості приймати участь у витратах на неповнолітню дитину, жодних доказів на підтвердження відсутності у позивача доходу, відомості щодо наявності на її утриманні інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, або ж інших обставин, які б виключали можливість позивача приймати участь у матеріальному забезпеченні дитини, в матеріалах справи також відсутні. Позивачем жодним чином не обґрунтована та не доведена необхідність стягнення аліментів саме у розмірі 15000 гривень, не надано жодних відомостей щодо несення витрат на утримання дитини, розмір яких відповідав би можливості покладення на відповідача обов`язку сплачувати аліменти у зазначеному розмірі та що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у визначеному нею розмірі. Таким чином, суд вважав, що стягнення з відповідача на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 15000,00 гривень може призвести до надмірного фінансового навантаження на відповідача. Вважав необхідним встановити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5000,00 гривень щомісячно, що на думку суду є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Позивач в апеляційній скарзі зазначає, що він погоджується з рішенням суду в частині визначення місця проживання дитини з матір`ю, у зв`язку з чим колегією суддів не перевіряється законність та обґрунтованість рішення суду в цій частині, адже, згідно ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України, і зважаючи на роз`яснення, викладені в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 року, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та заявлених позовних вимог у суді першої інстанції.

Що стосується питання визначення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, апеляційний суд вважає необхідним заначити наступне.

Так, забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року за №3477-IV застосовуються судами при розгляді справ, як джерело права.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України).

Статтею 51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину найважливіший обов`язок матері і батька.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олссон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року за № 2402-ІІІ, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Отже, закон покладає на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям у розмірі, необхідному для забезпечення належного та достатнього рівня життя дитини та її всебічного розвитку. Водночас, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Положенням ст.182 СК України передбачено, що суд при визначенні аліментів враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

3. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Частиною 1 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Звертаючись до суду з позовом позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 15000 гривень щомісячно.

Заперечуючи проти позовних вимог , відповідач зазначав , що не має матеріальної можливості сплачувати аліменти у зазначеному позивачем розміру.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Належних доказів на підтвердження своїх заперечень щодо неможливості сплачувати аліменти в зазначеному позивачем розміру відповідач не надав, про наявність обставин, передбачених ст.182 СК України, які враховуються при визначенні розміру аліментів не зазначив.

У справі, яка переглядається, установлено, що відповідач, згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців зареєстрований як фізична особа-підприємець.

Згідно з довідкою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області , відповідно до податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця за 2020 рік обсяг його доходу складає 2 979 070,00 грн. (а.с.30).

У судовому засіданні відповідач зазначав , що цей розмір доходу не є «чистим прибутком» , оскільки з нього не відраховані його витрати, пов`язані із здійсненням підприємницької діяльності.

Відповідно до ст.142 Господарського кодексу України прибуток (доход ) суб`єкта господарювання є показником фінансових результатів його господарської діяльності та визначається шляхом зменшення суми валового доходу суб`єкта господарювання за певний період на суму валових витрат, тобто фактично це різниця між доходом і витратами, які підприємство понесло щоб отримати доход.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, сприяє учасникам судового процесу у реалізації їх прав.

У судовому засіданні відповідачу було запропоновано надати апеляційному суду дані про його витрати, які він зазнав у 2020 році ,що пов`язані із здійсненням підприємницької діяльності, щоб визначити розмір його середнього щорічного (щомісячного) прибутку, проте відповідач таких відомостей суду не надав та не спростував іншими належними доказами неможливість сплачувати аліменти у зазначеному позивачем розмірі, а тому колегія суддів приходить до висновку, що відповідач має матеріальну можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 15000 гривень щомісячно.

Відповідно до статті 18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Отже, на батьків покладається обов`язок утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення повноліття, при цьому, при визначенні розміру аліментів у першу чергу слід акцентувати увагу на захисті прав дитини, забезпеченні належних умов проживання та її гармонійному розвитку.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що законодавство України дає право батькам згодом змінити встановлений розмір аліментів в сторону його збільшення або зменшення у зв`язку зі зміною матеріального становища, сімейного стану, стану здоров`я платника або одержувача аліментів чи за наявності інших життєвих ситуацій.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення або зміни судового рішення у певній частині є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає рішення суду першої інстанції змінити в частині визначення розміру аліментів, збільшивши їх до 15000 гривень.

Розподіл судових витрат

Відповідно до підпунктів "б" та "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи висновки апеляційного суду за результатами розгляду справи, судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 січня 2023 року задовольнити.

Рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 січня 2023 року в частині визначення розміру аліментів змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з подальшою індексацією відповідно до закону, щомісяця, на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення дитиною повноліття на користь матері дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , починаючи стягнення з 02.08.2021 року.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 17 травня 2023 року.

Головуючий: Судді