Ухвала

25 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 639/4436/17

провадження № 61-13434 ск23

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 жовтня 2019 року, постанову Харківського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 27 липня 2023 року у справі за позовом комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року комунальне підприємство «Харківводоканал» (далі - КП «Харківводоканал») звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 11 268,88 грн, що утворилась за період з 01 жовтня 2013 року по 31 липня 2018 року, 3 % річних від простроченої суми - 357,67 грн, інфляційних втрат - 1 877,84 грн, посилаючись на те, що добровільно оплачувати зазначену заборгованість відповідачі відмовляються.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 жовтня 2019 року позов КП «Харківводоканал» задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь КП «Харківводоканал» заборгованість за період з 09 грудня 2013 року по 31 липня 2018 року у розмірі 13 423, 57 грн, з яких: за надані послуги централізованого водопостачання у розмірі 6 605,77 грн, за послуги централізованого водовідведення у розмірі 4 583, 08 грн, інфляційні витрати у розмірі 1 877, 36 грн, 3 % річних від простроченої суми у розмірі 357, 36 грн, а також судові витрати по 533,33 грн з кожного. У задоволенні іншої частини позову КП «Харківводоканал» відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 жовтня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов КП «Харківводоканал» задоволено частково.

Стягнутоз ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КП «Харківводоканал» заборгованість за період з 09 грудня 2013 року по 31 липня 2018 року за надані послуги централізованого водопостачання у розмірі по 1 651,44 грн з кожного, заборгованість за надані послуги централізованого водовідведення по 1 145, 77 грн з кожного, 3 % річних від простроченої суми - 89,34 грн з кожного та інфляційні витрати - 469,34 грн з кожного.

Стягнутоз ОСОБА_3 на користь КП «Харківводоканал» заборгованість за період з 09 грудня 2013 року по 31 липня 2018 року за надані послуги централізованого водопостачання у розмірі 3 302, 88 грн, за надані послуги централізованого водовідведення 2 291,54 грн, 3 % річних від простроченої суми - 178,68 грн та інфляційні витрати - 938,68 грн.

Стягнутоз ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь КП «Харківводоканал» витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви у розмірі 1 600,00 грн, в рівних частинах по 800,00 грн з кожного.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 27 липня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково.

Постанову Харківського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 жовтня 2019 року змінено в частині розміру судового збору, постановленого до стягнення із ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь КП «Харківводоканал», зменшено його з 800,00 грн до 784,00 грн із кожного.

В іншій частині постанову Харківського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року залишено без змін.

У вересні 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, з урахуванням такого.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (пункт 1 частини шостої, частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Ціна позову у цій справі становить 13 504,39 грн, яка станом на 1 січня 2023 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684*100=268 400), тому в силу вимог закону ця справа є малозначною за ціною позову, розглядалася судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

При цьому касаційна скарга не містить мотивів про те, що оскаржувані судові рішення підпадають принаймні під один із випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначних справах підлягають касаційному оскарженню.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, які б свідчили про необхідність перегляду судових рішень у цій справі у касаційному порядку.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 жовтня 2019 року, постанову Харківського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року та постанову Полтавського апеляційного судувід 27 липня 2023 року у справі за позовом комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара