УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року

м. Харків

справа № 638/1731/23

провадження № 2/638/2347/23

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Яковлевої В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Сагана М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі та направлення матеріалів цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

у с т а н о в и в :

21 вересня 2022 року представник ОСОБА_3 адвокат Цієр Раїса Миколаївна звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу.

У березні 2023 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання по справі.

16 травня 2023 року через канцелярію суду відповідачем ОСОБА_1 подано заява про закриття провадження, в якій просить закрити провадження у справі та направити справу до суду за місцем реєстрації позивача.

В обгрунтування заяви зазначив, що позовні заяви подаються за місцем реєстрації позивача. Однак довідка про зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_1 давно втратила свою юридичну силу. Позивачка проживає за іншою адресою, а квартира за зазначеню адресою належить на праві власності його батькові. Просив розглянути заяву за відсутності відповідача у судовому засіданні, яке призначено на 16 травня 2023 року о 13 год. 00 хв.

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином.

16 травня 2023 року адвокат Гофельд Г.С., яка діє в інтересах позивачки ОСОБА_2 , подала заяву, в якій просить судове засідання, яке призначено на 16 травня 2023 року о 13 год. 00 хв. провести без участі позивачки та її представника.

16 травня 2023 року відповідач ОСОБА_1 подав заяву, в якій просив судове засідання, яке призначено на 16 травня 2023 року о 13 год. 00 хв., провести без його участі.

Розглянувши подане клопотання, суд доходить таких висновків.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Аналогічні положення закріплені в частині першій статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

При зверненні до суду з відповідним позовом позивач повинен дотримуватися вимог закону щодо підсудності розгляду цивільних справ, передбачених главою 2 розділу І ЦПК України.

Поняття підсудності у цивільному судочинстві - це розмежування компетенції між окремими ланками судової системи та між судами однієї ланки щодо розгляду цивільних справ. Підсудністю фактично є визначення в системі судів компетентного суду стосовно вирішення певної цивільної справи.

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція. Основними видами територіальної підсудності є, зокрема загальна, альтернативна та виключна. Види підсудності передбачають в одних випадках пільги сторонам при виборі суду, в інших - створення найсприятливіших умов для вирішення справи, забезпечення незалежності та неупередженості суду, захист прав заінтересованих осіб.

Загальна територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом територіальної підсудності.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Разом з тим, у відповідності до статті 28 ЦПК України позивачі, у встановлених законом випадках, наділені правом вибору підсудності справи (альтернативна підсудність).

Згідно з частиною першою статті 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Тлумачення статей 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) це така підсудність, при якій позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох вказаних у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (стаття 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (частина шістнадцята статті 28 ЦПК України).

Згідно абзацу 2 частини першої та дев`ятої статті 187 ЦПК України, якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача. Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно частини восьмої статті 187 ЦПК України суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Частиною десятою статті 187 ЦПК України передбачено, що якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Аналіз вказаних норм процесуального права дає підстави для висновку, що у разі встановлення того, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає її за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, а у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі.

За визначенням, наданим в статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»: місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Положеннями частин 1, 10, 17 статті 6 цього Закону визначено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Особи, які не проживають за адресою, що зареєстрована як місце їх проживання, більше одного місяця і які мають невиконані майнові зобов`язання, накладені в адміністративному порядку чи за судовим рішенням, або призиваються на строкову військову службу і не мають відстрочки, або беруть участь у судовому процесі в будь-якій якості, зобов`язані письмово повідомити орган реєстрації про своє місце перебування.

Пунктами 4 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 207 від 02 березня 2016 року визначено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом 30 календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Реєстрація місця проживання/перебування або зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в день подання особою або її представником документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена одночасно із зняттям з попереднього місця проживання.

Отже, чинним законодавством чітко встановлений порядок реєстрації, як місця проживання, так і місця перебування фізичної особи на території України, яке вимагає обов`язкового внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи.

Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 13 березня 2023 року про реєстрацію місця проживання особи за відомостями Департаменту реєстрації Харківської міської ради, позивачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 27.03.2019 року по теперішній час, що територіально відноситься до Шевченківського району м. Харкова.

Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 13 березня 2023 року про реєстрацію стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за відомостями Департаменту реєстрації Харківської міської ради, інформація з реєстру територіальної громади м. Харкова за вказаними параметрами запиту у Реєстрі територіальної громади м. Харкова відсутня.

За відомостями ВОМІРМП УПГПР ГУДМС України в Харківській області в.о. начальника відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС у Харківській області І. Панцир, яка надійшла до суду від 22 березня 2023 року, ОСОБА_1 , зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться.

З огляду на наведені вище положення законодавства, посилання відповідача на те, що позивачка проживає за іншою адресою, а квартира за зазначеню адресою належить на праві власності його батькові не заслуговують на увагу, оскільки при поєднані в одному позові кількох вимог, одна з яких підлягає розгляду за правилами загальної підсудності, а інша за правилами альтернативної підсудності, справа за такими вимогами може бути розглянута за правилами альтернативної підсудності у суді за вибором позивача.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 11 вересня 2020 року ц справі № 725/2910/19 (провадження № 61-8546св20).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Доводи про можливість направлення справи на розгляд до іншого суду грунтуються на неправильному тлумаченні норм чинного процесуального законодавства.

Таким чином, підсудність даної справи визначена правильно, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування) позивачки.

А відтак дана справа підсудна Дзержинському районному суду м. Харкова, правові підстави для направлення справи до іншого суду відсутні.

Положеннями частини першої статті 255 ЦПК України передбачено такі підстави для закриття провадження у справі.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: 1) справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; 2) відсутній предмет спору; 3) набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами; 4) позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом; 5) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом; 6) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 186 цього Кодексу; 7) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 8) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Жодних правових підстав для закриття провадження судом також не встановлено. Таким чином, клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі та направлення матеріалів цивільної справи до іншого суду задоволенню не підлягає.

Керуючись статтею 258 - 260 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі та направлення матеріалів цивільної справи до іншого суду за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 16 травня 2023 року

Суддя В. М. Яковлева