ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/5520/19 Провадження № 2/636/274/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Буніна Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Бруславської В.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, поділ спільного сумісного майна подружжя, вселення у спірне житло, зобов`язання не чинити перешкод у користуванні житлом,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, поділ спільного сумісного майна подружжя, вселення у спірне житло, зобов`язання не чинити перешкод у користуванні житлом.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про дату судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Провадження у справі відкрито 20 січня 2020 року в порядку загального позовного провадження, 14.02.2023 справу прийнято до провадження суддею Буніним Є.О.

В підготовче судове засідання, призначене на 14.03.2023, яке неодноразово було відкладено на 18.0.2023 та 23.05.2023 позивач та її представник не з`явилися, причини неявки суду не повідомляли, хоча про дати судових засідань повідомлялися своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, про що свідчать поштові рекомендовані повідомлення, які знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання, у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Судом встановлено, що повідомлення про призначення судового засідання направлялись позивачу шляхом направлення судових повісток.

Відповідно до п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України, основними засадами (принципами) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

На підставі ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 5 ст. 223 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Заяви про розгляд справи без участі позивача жодного разу не надходили.

Відомості про розгляд справ (залишення позову без руху, повернення позовної заяви, дані про відкриття провадження та дати призначення справи до розгляду) публікуються на офіційному веб-сайті Чугуївського міського суду Харківської області у відповідності до Рішення ради суддів загальних судів № 12 від 28.02.2013 «Про організацію роботи з інформаційного наповнення і функціонування офіційних веб-сайтів загальних судів на офіційному веб-порталі судової влади України» та відправлено до ЄДРСР.

До того ж, суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи. Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» вказує, що держави учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

В рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку з вищенаведеним, поведінку позивача суд розцінює, як відсутність у нього зацікавленості у вирішенні спору по суті, недобросовісне користування своїми процесуальними правами.

Тому, у відповідності з положенням п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, поділ спільного сумісного майна подружжя, вселення у спірне житло, зобов`язання не чинити перешкод у користуванні житлом без розгляду, що не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до правосуддя.

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Керуючись ст.ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257, 258-261 ЦПК України, суд

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, поділ спільного сумісного майна подружжя, вселення у спірне житло, зобов`язання не чинити перешкод у користуванні житлом, залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України, він має право повторно звернутися до суду з позовом в загальному порядку, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області шляхом подачі протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя