СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1236/22
Провадження № 2/306/54/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2023 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області у особі:

головуючого - судді : Вінер Е.А.

з секретарем : Петрус А.В.

з участю позивача ОСОБА_1

адвоката позивача Козар М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ), треті особи без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Свалявської міської ради (адреса: 89300, м.Свалява, вулиця Головна,1, Мукачівського району Закарпатської області), Орган опіки та піклування Керецьківської сільської ради (адреса: с.Керецьки, вулиця Головна,52 Хустського району Закарпатської області) про позбавлення батьківських прав

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Свалявської міської ради, Орган опіки та піклування Керецьківської сільської ради про позбавлення батьківських правпосилаючись на те, що 20 березня 2019 року ним було укладено шлюб з ОСОБА_3 та після укладення шлюбу нею було змінено прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 . В шлюбі проживали разом з сином від попереднього шлюбу ОСОБА_6 в АДРЕСА_3 , який називає позивача батьком та він виховує його як рідного сина. Зазначає,що ОСОБА_3 раптово померла від хвороби, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 27.06.2022 року. На підставі висновку служби в справах дітей Керецьківської сільської ради №82 від 27.06.2022 року малолітнню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 тимчасово влаштовано до вітчима ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки хлопчик проживає з ним з 2,5 річного віку та називає татом. Вказує,що за життя дружини прийняли рішення щодо позбавлення батьківських прав батька дитини ОСОБА_2 , та мав намір усиновити дитину,проте дружина раптово померла. Батько дитини не виконує своїх обов"язків щодо піклування про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує не підтримує та не спілкується з дитиною взагалі, не виявляє до нього інтересу, не сплачує аліменти на утримання дитини. В зв"язку з тим, що протягом тривалого часу відповідач не виконує своїх батьківських обов"язків, просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 306/1236/22 (провадження № 2/306/497/22) передано на розгляд судді Свалявського районного суду Вінер Е.А. (а.с. 24 ).

03 серпня 2022 року суддею Свалявського районного суду Вінер Е.А. винесено ухвалу про відкриття провадження у справі (а.с. 27).

Адвокатом відповідача Гецко В.В. подано відзив на позовну заяву в якому зазначає, що ОСОБА_2 позовних вимог щодо позбавлення його батьківських прав не визнає, вважає їх надуманими та необгрунтованими, просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с. 48-79).

Адвокатом позивача Козар М.М. подано відповідь на відзив, в якому зазначає, відповідач ОСОБА_2 не проживає за адресою АДРЕСА_4 більше двох років та знаходиться за кордоном та не міг самостійно підписати договір про надання правової допомоги, а тому повноваження представника викликають сумніви щодо представництва. Вказує, що батько дитини не приїхав до сина, щоб виконувати свої обов"язки визначені Сімейним кодексом та продовжує ухилятися від їх виконання.Вважає,що існують всі підстави щодо позбавленння батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.80-85).

Ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 13 жовтня 2022 року справу призначено до судового розгляду. Судом визнано явку відповідача ОСОБА_2 в судове засідання обов"язковою (а.с.113).

Ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 13 жовтня 2022 року зобов"язано Державну прикордонну службу надати інформаційну довідку про кількість та тривалість перетинів державного кордону України за період 2017-2022 року з вказівкою дати виїзду з України та дати в"їзду в Україну та повідомлення про мету та ціль виїзду за межі України ОСОБА_2 (а.с.114).

Позивач та його адвокат в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задовольнити. Позивач ОСОБА_1 при цьому пояснив, що дитина ОСОБА_6 , проживає з ним з 2,5 річного віку та називає татом. Після смерті дружини ніхто не виявив бажання займатись його вихованням. Його біологічний батько тривалий час перебуває за кордоном, дитиною не цікавиться, а тому він, як вітчим надав свою згоду на те, щоб дитина проживала з ним.

Адвокати відповідача Гецко В.В., Штефанюк І.М. в судове засідання не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. На електронну адресу суду надійшли клопотання про перенесення розгляду справи в зв`язку з неможливістю з`явитися в судове засідання через розгляд справи в Ужгородському міськрайонному суді, проте жодних доказів поважності причин пропуску судового засідання до клопотання не долучено. Такі заяви про перенесення розгляду справи адвокатами відповідача було неодноразово подано 04.04.2023, 19.04.2023 та 05.05.2023 (171,174,175,179,180). Суд розцінює це, як безпідставне затягування розгляду справи.

Представник служби в справах дітей Керецьківської сільської ради в судове засідання не з"явилася , подала заяву про розгляду справи у її відсутності (а.с.170). В судовому засіданні, яке відбулося 17 березня 2023 року начальник служби в справах дітей Керецьківської сільської ради Симканич Т.І. пояснила, що після смерті матері дитини постало питання про тимчасове влаштування дитини до появи біологічного батька або іншого близького родича.Однак у службу в справах дітей Керецьківської сільської ради ніхто не звернувся. Так як виявив бажання піклуватися про дитину тільки вітчим ОСОБА_1 , то було вирішено залишити дитину проживати з ОСОБА_1 .

Представник органу опіки та піклування Свалявської міської ради в судове засідання не з"явилася .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що проживає по сусідству та останній раз бачив відповідача п`ять років назад. Йому відомо, що відносини між позивачем та малолітнім ОСОБА_6 є добрими, хлопчик називає позивача батьком. Знає, що ОСОБА_2 проживає в росії та має іншу сім`ю.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що позивач ОСОБА_1 є її племінником, який часто приходить до неї додому з малолітнім сином ОСОБА_6 . Біологічного батька дитини ніколи не бачила, їй тільки відомо, зі слів покійної дружини, що він телефонував іноді дитині.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що про малолітнього ОСОБА_6 піклується повністю позивач, батька дитини він не бачив протягом останніх п`яти років.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що є сестрою покійної ОСОБА_3 . Сестра проживала в шлюбі з ОСОБА_1 . Ій достеменно відомо,що відповідач ОСОБА_2 п`ять років як покинув територію України та залишив ОСОБА_3 з дитиною з фінансовими труднощами, після чого не з`являвся. Зі слів сестри в відповідача ОСОБА_2 є інша сім`я та вона просила його відмовитися від їх спільної дитини. Дитиною опікувався та опікується і по теперішінй час ОСОБА_1 , дитина прив`язана до нього та називає батьком.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Між сторонами існують правовідносини, які повинні регулюватися нормами Сімейного кодексу України, зокрема статтею 164 СК України.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 21.04.2016 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 батьком заначений ОСОБА_2 , матір - ОСОБА_3 (а.с.7).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 20.03.2019 року ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_1 20 березня 2019 року та після одруження змінила прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 померла ,що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 27.06.2022 року (а.с.9).

На підставі наказу Служби в справах дітей Керецьківської сільської ради № 18 від 27.06.2022 року малолітнню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 тимчасово влаштовано до вітчима ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою АДРЕСА_3 , в зв"язку зі смертю матері, а місце перебування біологічного батька невідоме (а.с.11).

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах по виконавчому листу виданого Свалявським районним судом №306/140/19 заборгованість ОСОБА_2 станом на 01 травня 2022 року становить 73 529,00 гривень (а.с.17).

Згідно відповіді головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України , яке надійшло на адресу суду за вх.№ 7252 від 27.10.2022 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 здійснив перетин кордону (виїзд) на пункті пропуску Бачівськ 29.08.2018 року о 10.14 (а.с.127).

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків складається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно п.п. 15, 16 Постанови пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 р. особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно пливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Пунктами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У частині 1 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні від 16 липня 2015 року справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Разом з тим, у рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

Європейський Суд з прав людини у справі "Ляпін проти Росії" вказав на можливість позбавлення особи батьківських прав через його пасивну поведінку по відношенню до дитини. ЄСПЛ не знайшов порушень в рішеннях національних судів, а лише підтвердив той факт, що застосування такої міри як позбавлення батьківських прав можливе, у випадку, якщо батько протягом тривалого часу не проявляє жодного інтересу до дитини. Крім того, Суд зазначив, що батько почав вчиняти дії, спрямовані на відновлення спілкування з дитиною, лише після того, як дізнався про намір матері дитини позбавити його батьківських прав. 8 років до цього - батько навіть не намагався відновити втрачений зв`язок між ним та дитиною.

Беручи до уваги інформацію Державної прикордонної служби України ОСОБА_2 здійснив перетин кордону (виїзд) на пункті пропуску Бачівськ 29.08.2018 року о 10.14. Отже, судом встановлено, що відповідач з 29.08.2018 року не проживає на території України і не піклується про свого сина. Судом було зобов"язано з"явитись відповідача ОСОБА_2 в судове засідання, однак такий знехтував ухвалою суду. Відповідач після смерті його колишньої дружини не приїхав, щоб дбати про свого сина ОСОБА_6 і не намагався відновити зв"язок з своїм сином. Відповідачем, а ні його адвокатами не доведено поважність своєї довготривалої відсутності в житті дитини. Суд дійшов висновку про те, що через довготривалу відсутність в житті дитини ОСОБА_6 біологічного батька-відповідача, родинний зв`язок між ними втрачено. Дитина з 2,5 років вважає свого батька ОСОБА_1 . Суд не бере до уваги заяву відповідача (а.с.99), оскільки це не підтверджує реальний намір займатися та виховувати свого малолітнього сина. Посилання у заяві відповідачем, що в Україні воєнний стан і він не може приїхати, суд не може взяти до уваги, оскільки до 24 лютого 2022 року відповідач мав вільний в"їзд та виїзд у Україну, однак він цього не зробив. А тому суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини ОСОБА_6 , що є підставою для позбавлення батьківських прав на підставі ст. 164 СК України.

З метою максимального гарантування фізичного, розумового, духовного розвитку дитини у соціально здоровому середовищі, суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам малолітнього

ОСОБА_15 еруючись ст. 76, 81, 95, 258, 259, 263, 264, 265, 354, 355 ЦПК України, ст. 150, 155, 164 СК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ), треті особи без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Свалявської міської ради (адреса: 89300, м.Свалява, вулиця Головна,1, Мукачівського району Закарпатської області), Орган опіки та піклування Керецьківської сільської ради (адреса: с.Керецьки, вулиця Головна,52 Хустського району Закарпатської області) про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 11 травня 2023 року.

Суддя Свалявського районного суду

Закарпатської області Е.А.Вінер