Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1321/20

03 травня 2023 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

з участю секретаря судового засідання: Скоблей О.В.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог: Публічне акціонерне товариство «Івано-Франківськгаз», про встановлення земельного сервітуту,-

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог: ПАТ «Івано-Франківськгаз», про встановлення земельного сервітуту.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що він є власником домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Саджавської сільської ради від 10.10.2006 за № 79, він отримав дозвіл на газифікацію свого житлового будинку АДРЕСА_2 .

В січні-лютому 2008 року Надвірнянським УЕГГ ВАТ «Івано-Франківськгаз» видані технічні умови на газопостачання будинку та виготовлений робочий проект газопостачання його житлового будинку. Робочий проект погоджено посадовими особами ОСОБА_5 .

Одночасно в січні-лютому 2008 року він оплатив кошти за виготовлення проекту газопостачання, за погодження проекту газопостачання, за технічні умови газопостачання, за газифікацію. У лютому та листопаді 2008 року він два рази оплатив за дворовий ввід. Після цього було прокладено газопровід та проведені всі монтажні роботи з газопостачання, в тому числі внутрішньо будинкові мережі. Не було здійснено пуск газу.

Прокладання та монтаж газопроводу було здійснено через земельну ділянку, яка знаходилась у користуванні ОСОБА_6 , яка надала згоду на прокладення газопроводу. Також були отримані всі інші необхідні погодження виготовлення робочого проекту газопостачання та здійснення газопостачання. Будь-яких претензій чи спорів щодо прокладення газопроводу та газопостачання житлового будинку не було.

На підставі договору дарування від 07.12.2010 ОСОБА_7 , яка проживає в АДРЕСА_3 , стала власником домоволодіння, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 . Домоволодіння їй подароване ОСОБА_8 .

В 2017 році ОСОБА_7 виготовила технічну документацію на вказану вище земельну ділянку на підставі права власності на житловий будинок. При цьому, при виготовленні технічної документації на земельну ділянку, ОСОБА_7 не погодила технічну документацію з ним та з ПАТ «Івано-Франківськгаз», оскільки газопровід по цій земельній ділянці уже був прокладений. В свою чергу Саджавська сільська рада протиправно надала у власність земельну ділянку ОСОБА_7 без погодження з ПАТ «Івано-Франківськгаз».

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 05.07.2020, право власності на домоволодіння, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , зареєстроване за ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 18.07.2017, посвідченого приватним нотаріусом Шушкевич С.М.

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 12.07.2020, право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :02:002:0087 зареєстровано 29.10.2018 за ОСОБА_4

22.11.2018 під час самовільного виконання земляних робіт в охоронній зоні газопроводу з подальшим витіканням газу, ОСОБА_4 пошкодила газопровід, прокладений від центрального вуличного газопроводу до його житлового будинку. На його багаторазові звернення щодо надання дозволу на ремонт газопроводу, який проходить через вказану вище земельну ділянку, ОСОБА_4 не реагує, дозволу на ремонт газопроводу не дає. В зв`язку з цим Надвірнянське відділення ПАТ «Івано-Франківськгаз» відмовляється здійснити ремонт газопроводу та пуск газу до його житлового будинку.

02.04.2020 він направив звернення до ОСОБА_4 про досудове врегулювання спору щодо укладення договору земельного сервітуту.

На його звернення ОСОБА_4 надала відповідь, в якій відмовилась укладати договір земельного сервітуту. На обґрунтування своєї відмови ОСОБА_4 зазначила, що укладення договору земельного сервітуту на приватизованій земельній ділянці для будівництва та ведення особистого селянського господарства, унеможливить використання її за цільовим призначенням.

Відмову ОСОБА_4 вважає неправомірною, оскільки газопровід було прокладено по цій земельній ділянці у 2008 році, ще до реєстрації права власності на земельну ділянку будь-ким з громадян, а ОСОБА_4 зокрема. В зв`язку з цим не має іншого способу, як здійснити ремонт існуючого газопроводу на цій земельній ділянці.

Оскільки ОСОБА_4 відмовилась укладати договір земельного сервітуту на право прокладання, ремонту та обслуговування газопроводу, він змушений звернутись до суду з позовом про укладення земельного сервітуту.

Короткий зміст відзиву на позов:

Від представника відповідача ОСОБА_4 -адвоката Левкуна Д.Д. поступив відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач не визнає позовні вимоги ОСОБА_1 , та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню.

Так, позивач зазначає, що він отримав дозвіл на газифікацію свого житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення виконавчого комітету Саджавської сільської ради Надвірнянського району № 79 від 10.10.2006. Однак, до позовної заяви було долучено тільки рішення сесії Саджавської сільської ради від (нечитабельна дата) 2007 року № 101-8/2007, про надання дозволу на безоплатну передачу газопроводу в АДРЕСА_4 Травня, Зелена, Партизанська, Стефаника, Хмельницького, на обслуговування АДРЕСА_5 довжиною 218 м.п., діаметром труб 32 мм.

Позивач звернулася у Саджавську сільську раду і отримала копію рішення виконавчого комітету Саджавської сільської ради від 10.10.2006 за № 79 та додатку № 1 до рішення, в яких прізвище позивача відсутнє.

В.о. старости ОСОБА_9 на виписці із рішення виконавчого комітету Саджавської сільської ради від 10.10.2006 № 79 зазначив, що відповідно до протоколу виконавчого комітету Саджавської сільської ради від 10.10.2006 за № 79 «Про надання дозволу газифікацію житлового будинку в селі Саджавка» ОСОБА_1 , жителю АДРЕСА_1 , не надавався. Виписку із рішення від 10.10.2006 № 79 вважати недійсним.

Тобто, твердження позивача про те, що саме йому дали дозвіл на газифікацію свого житлового будинку, не підтверджується жодними доданими до позовної заяви доказами.

Також право власності на газопровід позивач підтверджує робочим проектом газопостачання житлового будинку, копіями квитанцій про оплату: за видачу технічних умов, виготовлення проекту газопостачання, погодження проекту, за дворовий ввід, листами ПАТ «Івано-Франкіськгаз» від 26.02.2019, 06.03.2019.

Однак до позовної заяви додані тільки копії квитанцій та листи ПАТ «Івано-Франкіськгаз» від 26.02.2019, 06.03.2019. Ні робочий проект газопостачання житлового будинку, ні погоджений проект газопостачання, не надані стороною позивача, що еможливлює дослідження вказаних доказів у судовому засіданні.

Зазначає, що в затвердженому проекті газопостачання житлового будинку позивача має бути відображено розміщення газових труб на території земельної ділянки позивача, а також місце проходження труб по земельній ділянці відповідача ОСОБА_4 , до розподільного газопроводу.

Оскільки вказані документи не надані позивачем, відсутня можливість встановити, чи розміщення газових труб відповідає проекту газопостачання житлового будинку позивача або є відхилення розміщення газових труб від даних, які затверджені у проекті.

Також позивач стверджує, що прокладання та монтаж газопроводу було здійснено через земельну ділянку, яка перебувала у користуванні ОСОБА_6 , і що вона надала згоду на прокладення газопроводу.

Однак, при особистому спілкуванні ОСОБА_4 із ОСОБА_8 , остання повідомила, що вона жодного дозволу на прокладення газопроводу через свою земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 - не надавала.

Також до позовної заяви не додані жодні відомості на підтвердження вище вказаного, тому вважає дане твердження відповідача голослівним та таким, що не підтверджується дними доказами.

На спростування вказаного сторона відповідача подає заяву ОСОБА_8 від 03.09.2020 з посвідченням правильності підпису заявника в.о. старости ОСОБА_10 , в якій ОСОБА_8 зазначила, що не давала і не була попереджена про будь-які роботи на її земельній ділянці, власницею якої вона була. ОСОБА_1 дозволу не давала.

Згідно довідки № 14 від 02.09.2020, виданої КНП «Коломийський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Коломийської міської ради, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , хоча і є особою похилого віку, однак загальний стан її здоров`я відносно задовільний. Вона перебуває при ясному розумі та може усвідомлювати свої дії та керувати ними, оскільки в довідці не зазначено психічні відхилення чи захворювання.

Крім того, з акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, який затверджений в.о. старости ОСОБА_10 , вбачається, що ОСОБА_8 дійсно зареєстрована і проживає за адресою: АДРЕСА_6 , з 31.05.1977.

Разом з тим, ОСОБА_8 була користувачем земельної ділянки та власником житлового будинку, який розміщений на ній, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (що не заперечується позивачем у позовній заяві). Даний житловий будинок подарований ОСОБА_8 07.12.2010 року - ОСОБА_7 на підставі договору дарування. ОСОБА_7 подарувала даний житловий будинок відповідачу ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 18.07.2017.

Право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :02:002:0087 зареєстровано за ОСОБА_4 29.10.2018 (зазначено позивачем у позовній заяві).

Не відповідає дійсності не підтверджене жодними доказами твердження позивача про те, що 22.11.2018 під час самовільного виконання земельних робіт в охоронній зоні газопроводу з подальшим витіканням газу, ОСОБА_4 пошкодила газопровід, прокладений від центрального вуличного газопроводу до житлового будинку позивача. На багаторазові звернення позивача щодо надання дозволу на ремонт газопроводу, який проходить через вказану земельну ділянку, ОСОБА_4 не реагує, дозволу на ремонт газопроводу не дає, в зв`язку з цим Надвірнянське відділення ПАТ «Івано-Франківсьгаз» відмовляється здійснити ремонт газопроводу та пуск газу до житлового будинку позивача.

Зазначає, що згідно технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, виданої ТзОВ «Геоземкадсервіс» на ім`я попереднього власника земельної ділянки ОСОБА_4 , за кадастровим № :02:002:0087 ОСОБА_7 , у плані меж зон обмежень та сервітутів відображено тільки охоронна зона струмка та охоронна зона ЛЕП 0,4 кВ. Оскільки ОСОБА_7 не має відповідної ліцензії Державного агентства земельних ресурсів України для виготовлення вказаної технічної документації, тому і змушена була звертатися до ТзОВ «Геоземкадсервіс», яка і виготовила вказану технічну документацію.

При цьому у технічій документації із землеустрою на ім`я ОСОБА_7 , яка виготовлена у 2017 році ТзОВ «Геоземкадсервіс», не відображено охоронну зону газопроводу, який, за твердженням позивача прокладений іще у січні-лютому 2008 року.

Дозволу ОСОБА_1 на прокладення газопроводу по території земельної ділянки ні ОСОБА_8 , ні ОСОБА_7 , ні ОСОБА_4 не надавали. Крім того житловий будинок ОСОБА_4 , що в АДРЕСА_1 - не газифікований.

Зазначає, що 22.11.2018 під час проведення робіт земельних робіт на земельній ділянці ОСОБА_4 , трактором було пошкоджено газопровід середнього тиску.

Про пошкодження газопроводу ОСОБА_4 повідомила АДС м. Надвірна 22.11.2018 о 18:00 год., що стверджується копією листа ПАТ «Івано-Франківсьгаз» від 26.02.2019. Приблизно о 19:00 год. витік газу ліквідовано відповідною службою, про що складено акт представником Надвірнянського УЕГГ від 22.11.2018.

Завдані збитки ПАТ «Івано-Франківськгаз» за втрачений газ та ремонт (обрізання) газопроводу-вводу в сумі 5914,06 грн. ОСОБА_4 відшкодувала у повному обсязі, що пітверджується копіями квитанцій від 24.01.2019 та 08.02.2019.

Крім того, ОСОБА_1 27.11.2018 особисто підписав заяву, підпис на якій посвідчений в.о. старости с. Саджавка ОСОБА_9 , в якій позивач зазначає, що дає згоду демонтувати газопровід, який проходить через подвір`я по АДРЕСА_7 , до його подвір`я.

Також сам позивач не заперечує того факту, що його неодноразово повідомлено ОСОБА_4 та Надвірнянським відділенням УЕГГ про пошкоджений газопровід і незадовільний його стан.

Щодо твердження позивача про те, що на його звернення щодо надання дозволу на ремонт газопроводу ОСОБА_4 дозвіл не дає, зазначає, що до позовної заяви долучено тільки звернення позивача до ОСОБА_4 щодо досудового врегулювання спору про укладення договору земельного сервітуту та відшкодування збитків за пошкодження газопроводу, в якому позивач просить укласти договір земельного сервітуту та здійснити відшкодування завданих збитків за пошкодження ОСОБА_4 газопроводу 22.11.2018, або самостійно здійснити ремонт цього газопроводу.

Листом від 14.04.2020 ОСОБА_4 повідомила позивача про те, що він не надав жодних документів, на підставі яких прокладено газопровід через її приватизовану земельну ділянку, та що вона оплатила на рахунок ПАТ «Івано-Франкіськгаз» витрати на ремонт данного газопроводу. Укладення такого договору земельного сервітуту унеможливить використання земельної ділянки ОСОБА_4 за її цільовим призначенням. Також позивачем не надано жодних доказів того, куди саме проходить газова труба по земельній ділянці ОСОБА_4

ПАТ «Івано-Франкіськгаз» листом від 26.02.2019 повідомило ОСОБА_4 про те, що 30.01.2019 позивачу надіслано лист щодо незадовільного стану газопроводу-вводу, який знаходиться в незадовільному технічному стані. Оскільки позивачем ніяким чином не вирішено питання ремонту пошкодженої системи газопостачання, 19.02.2019 проведено відрізку (механічне від`єднання) газопроводу-вводу на місці врізки в розподільчий газопровід. При цьому відрізку (механічне від`єднання) газопроводу-вводу здійснено саме працівниками ПАТ «Івано-Франкіськгаз».

Жодних перешкод для ремонту чи обслуговування газопроводу на своїй земельній ділянці ОСОБА_4 не чинила і не могла чинити, оскільки в період з 10.02.2019 по 24.04.2019 вона перебувала за межами України. Тільки повернувшись на територію України вона дізналась, що працівниками ПАТ «Івано-Франкіськгаз» було здійснено відрізку (механічне від`єднання) газопроводу-вводу на місці врізки в розподільчий газопровід. ОСОБА_4 жодним чином не забороняла і не заперечувала працівникам ПАТ «Івано-Франкіськгаз» проводити будь-які ремонти газопроводу на її земельній ділянці.

Також зазначає, що підвести трубу газопроводу до житлового будинку позивача можливо і в інший спосіб, не проводячи газопровід по земельній ділянці ОСОБА_4 , що є підставою дійти висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Короткий зміст відповіді на відзив:

Від позивача ОСОБА_1 поступила відповідь на відзив відповідача, в якому зазначено, що позивач заперечує проти тверджень відповідача, зазначених у відзиві, оскільки такі твердження не відповідають дійсним обставинам справи.

Короткий зміст заперечення на відповідь на відзив:

Від представника відповідача ОСОБА_4 -адвоката Левкуна Д.Д. поступило заперечення на відповідь позивача на відзив.

Короткий зміст письмових пояснень третьої сторони:

Від представника третьої особи АТ Івано-Франківськгаз» поступили письмові пояснення щодо позову, в яких зазначено, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» здійснює на території Івано-Франківської області господарську діяльність з розподілу природного газу різним категоріям споживачів, в тому числі і побутовим споживачам (населенню), на підставі ліцензії, виданої Національною комісією, що здійснює державне сегулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 19.03.2015 серії АЕ № 642458 (переоформленої рішенням від 14.09.2015 № 2302), а з 29.06.2017 на підставі Постанови НКРЕКП № 852, та є оператором газорозподільної системи (далі -Оператор ГРМ) в розумінні ст. 37 Закону України «Про ринок природного газу». Основна діяльність даного суб`єкта господарювання полягає в здійсненні розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться в його власності або користуванні, відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління (п. 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем).

Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕП від 30.09.2015 № 2498 (пункт 2 глави 1 розділу VI Кодексу ГРМ). Позивач ОСОБА_1 не є споживачем АТ «Івано-Франківськгаз», відповідно послуга з розподілу природного газу не надається.

22.11.2018 о 18.00 год. на АДС м. Надвірна поступив виклик щодо пошкодження газопроводу під час виконання земляних робіт з подальшим витіканням газу за адресою АДРЕСА_7 .

При обстеженні місця події виявлено факт пошкодження підземного газопроводу-вводу середнього тиску внаслідок несанкціонованого самовільного виконання земляних робіт в охоронній зоні газопроводу. О 19.00 год. витік газу було повністю локалізовано.

Зазначає, що роботи, під час яких пошкоджено газопровід с/т, виконувалися без будь-якого дозволу для проведення ремонтних, будівельних та земляних робіт, який видається відповідним виконавчим органом сільської, селищної, міської ради за місцем проведення робіт, що є грубим порушенням вимог існуючого законодавства та Кодексу ГРМ.

Підставою для отримання дозволу на порушення благоустрою для проведення ремонтних, будівельних та земляних робіт, є письмове погодження Оператора газорозподільних систем відповідно до Кодексу ГРМ, а також інших суб`єктів господарювання, що експлуатують підземні комунікації і споруди.

Щодо погодження технічної документації (проекту) на земельну ділянку зазначає, що технічна документація не надавалася АТ «Івано-Франківськгаз» для її погодження чи накладання обмежень у відповідність чинному законодавству.

Даний газопровід-ввід був побудований протягом 2008 року у відповідності до проектної дзкументації на газопостачання житлового будинку по АДРЕСА_1 - замовник ОСОБА_1 . Умовою, яка передувала виготовленню даної проектної документації, рішення Саджавської сільської ради № 79 від 10.10.2006.

30.01.2019 Товариство своїм листом (№ 76011-Сл-937-0119) позивача повідомило, що ОСОБА_4 відмовляється оплачувати вартість ремонтних робіт пошкодженого (розірваного) газопроводу-вводу. Крім того, нею додано письмове роз`яснення в.о. старости Саджавської сільської ради ОСОБА_9 про те, що рішенням № 79 від 10.10.2006 дозвіл на газифікацію будинку жителю АДРЕСА_1 ОСОБА_1 не надавався.

25.02.2019 на усне звернення дочки позивача - ОСОБА_11 з приводу пуску газу до житлового будинку по АДРЕСА_1 , надіслано лист-відповідь ПАТ «Івано-Франківськгаз» вих. № 76002.1-ЛВ-1839-0219), де повідомлено про те, що оскільки ніяким чином не вирішується питання ремонту газопроводу-вводу, власником якого є позивач, і який знаходиться в незадовільному стані через його пошкодження, проведено механічне від`єднання вводу (відрізку) на місце врізки в розподільний газопровід.

Надвірнянське відділення ПАТ «Івано-Франківськгаз» своїм листом вих № 76011-Лв-2178-0319 від 06.03.2019 (підтвердження про отримання - повідомлення про вручення від 09.03.2019 трек-номер 910) запевнило в готовності надати послуги з пуску газу до житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , за умови забезпечення належного технічного стану системи газопостачання, її цілісності та герметичності.

Короткий зміст заяви про зміну предмету позову:

Від представика позивача ОСОБА_1 -адвоката Госедла О.Д. поступила письмова заява про зміну предмета позовому, в якій зазначено, що підставою для звернення до суду стало те, що відповідач ОСОБА_4 пошкодила газопровід, власником якого є ОСОБА_1 . Крім того ОСОБА_4 чинить перешкоди у здійсненні ремонту газопроводу. В зв`язку з цим ОСОБА_1 позбавлений права користування газом, а ПАТ «Івано-Франківськгаз» не може здійснити ремонт газопроводу та газопостачання до житлового будинку позивача.

З часу подання позовної заяви, ОСОБА_4 не бажає врегулювати спір без суду і продовжує чинити перешкоди в здійсненні ремонту газопроводу.

В зв`язку з наведеним, виникла необхідність змінити предмет позову, та викласти позовні вимоги згідно поданої заяви.

Стислий виклад позиції сторін:

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, відповіді на відзив та заяві про зміну предмету позовому. Просили суд ухвалити рішення, яким: усунути ОСОБА_1 перешкоди в здійсненні ремонту газопроводу шляхом зобов`язання ОСОБА_4 , надати дозвіл на ремонт газопроводу, який проходить по земельній ділянці, кадастровий номер :02:002:0087, яка належить на праві власності ОСОБА_4 , та розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; встановити безоплатний постійний земельний сервітут на право ремонту та обслуговування газопроводу ОСОБА_1 , який проходить через земельну ділянку, кадастровий номер :02:002:0087, яка належить на праві власності ОСОБА_4 , та розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вздовж проходження газопроводу шириною 1 метр по обидва боки від осі газопроводу. Також представник позивача зробив заяву до закінчення судових дебатів, що ним буде подано заяву про підтвердження розміру судових витрат по справі, понесених позивачем ОСОБА_1 в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову з підстав, зазначених у відзиві на позов та запереченні на відповідь на відзив. Просив у задоволенні позову відмовити. Також представник відповідача зробив заяву до закінчення судових дебатів, що ним буде подано заяву про підтвердження розміру судових витрат по справі, понесених відповідачем в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Представник третрьої особи в судове засідання не з`явилась, однак від неї поступила письмова заява, в якій просить справу розглядати в її відсутності, не заперечує проти задоволення позову ОСОБА_1 .

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Грещука Р.П. від 06.08.2020 по даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 02.02.2021 задоволено заяву представника відповідача, адвоката Левкуна Д.Д. про відвід судді, та постановлено відвести головуючого Грещука Р.Пвід участі у розгляді даної цивільної справи. Дану справу передати в канцелярію Надвірнянського районного суду для її розподілу між суддями згідно автоматизованої системи документообігу.

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Міськевич О.Я. від 11.02.2021 дану справу прийнято до свого провадження.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14.04.2021 по даній справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Фактичні обставини справи, встановлені судом:

Судом встановлено, що є ОСОБА_1 є власником домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1 , що підтверджується копією виписки з по господарської книги № 11 Саджавської сільської ради від 02.02.2019 № 228 (а.с. 18).

Рішенням виконавчого комітету Саджавської сільської ради від 12.07.2005 № 50 надано дозвіл на проведення газу до житлових будинків жителів с. Саджавка. В додатку № 1 до вказаного рішення зазначено список громадян, яким надано дозвіл на газифікацію, серед яких зазначено позивача ОСОБА_1 (а.с. 105).

Рішенням виконавчого комітету Саджавської сільської ради від 10.10.2006 за № 79, позивачу надано дозвіл на газифікацію свого житлового будинку АДРЕСА_2 (а.с. 14).

В січні-лютому 2008 року Надвірнянським УЕГГ ВАТ «Івано-Франківськгаз» видані технічні умови на газопостачання будинку та виготовлений робочий проект газопостачання житлового будинку позивача (а.с. 98-105).

В січні-лютому 2008 року позивач здійснив оплату коштів за виготовлення проекту газопостачання, за погодження проекту газопостачання, за технічні умови газопостачання, за газифікацію, за дворовий ввід, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с. 21).

Прокладання та монтаж газопроводу було здійснено через земельну ділянку, яка знаходилась у користуванні ОСОБА_6 , яка надала згоду на прокладення газопроводу.

Отже газопровід-ввід був побудований протягом 2008 року у відповідності до проектної документації на газопостачання житлового будинку по АДРЕСА_1 - замовник ОСОБА_1 . Умовою, яка передувала виготовленню даної проектної документації, рішення Саджавської сільської ради № 79 від 10.10.2006.

На підставі договору дарування від 07.12.2010 ОСОБА_7 , яка проживає в АДРЕСА_3 , стала власником домоволодіння, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 . Домоволодіння їй подароване ОСОБА_8 .

В 2017 році ОСОБА_7 виготовила технічну документацію на вказану вище земельну ділянку на підставі права власності на житловий будинок. При цьому, при виготовленні технічної документації на земельну ділянку, ОСОБА_7 не погодила технічну документацію з ним та з ПАТ «Івано-Франківськгаз», оскільки газопровід по цій земельній ділянці уже був прокладений.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 05.07.2020, право власності на домоволодіння, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , зареєстроване за ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 18.07.2017, посвідченого приватним нотаріусом Шушкевич С.М. (а.с. 9).

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 12.07.2020, право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :02:002:0087 зареєстровано 29.10.2018 за ОСОБА_4 (а.с. 10-11).

22.11.2018 під час самовільного виконання земляних робіт в охоронній зоні газопроводу з подальшим витіканням газу, ОСОБА_4 пошкодила газопровід, прокладений від центрального вуличного газопроводу до житлового будинку позивача, що підтверджується листами ТАП «Івано-Франківськгаз» від 21.01.2019, 26.02.2019, 06.03.2019, 30.01.2019 (а.с. 12-13, 16-17).

02.04.2020 позивач направив звернення до ОСОБА_4 про досудове врегулювання спору щодо укладення договору земельного сервітуту (а.с. 7).

На його звернення ОСОБА_4 надала відповідь, в якій відмовилась укладати договір земельного сервітуту. На обґрунтування своєї відмови ОСОБА_4 зазначила, що укладення договору земельного сервітуту на приватизованій земельній ділянці для будівництва та ведення особистого селянського господарства, унеможливить використання її за цільовим призначенням (а.с. 8).

30.01.2019 Товариство своїм листом (№ 76011-Сл-937-0119) позивача повідомило, що ОСОБА_4 відмовляється оплачувати вартість ремонтних робіт пошкодженого (розірваного) газопроводу-вводу. Крім того, нею додано письмове роз`яснення в.о. старости Саджавської сільської ради ОСОБА_9 про те, що рішенням № 79 від 10.10.2006 дозвіл на газифікацію будинку жителю АДРЕСА_1 ОСОБА_1 не надавався.

25.02.2019 на усне звернення дочки позивача - ОСОБА_11 з приводу пуску газу до житлового будинку по АДРЕСА_1 , надіслано лист-відповідь ПАТ «Івано-Франківськгаз» вих. № 76002.1-ЛВ-1839-0219), де повідомлено про те, що оскільки ніяким чином не вирішується питання ремонту газопроводу-вводу, власником якого є позивач, і який знаходиться в незадовільному стані через його пошкодження, проведено механічне від`єднання вводу (відрізку) на місце врізки в розподільний газопровід.

Надвірнянське відділення ПАТ «Івано-Франківськгаз» своїм листом вих № 76011-Лв-2178-0319 від 06.03.2019 (підтвердження про отримання - повідомлення про вручення від 09.03.2019 трек-номер 910) запевнило в готовності надати послуги з пуску газу до житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , за умови забезпечення належного технічного стану системи газопостачання, її цілісності та герметичності

Позивач неодноразово намагався позосудовому порядку вирішити це питання., доказом чого є звернення до ОСОБА_4 про укладення сервітуту для ремонту газопроводу. Однак ОСОБА_4 відмовляється надати дозвіл на ремонт газопроводу.

ПАТ "Івано-Франківськгаз" 18.12.2018 направило звернення до ОСОБА_1 про те, чи він дійсно дає згоду на демонтаж газопроводу, оскільки ОСОБА_4 звернулась до ПАТ "Івано-Франківськгаз" з твердженням необхідності механічного від`єднання газопроводу вводу.

На дане звернення ОСОБА_1 20.12.2018 надав відповідь і написав заяву, що не дає згоду на демонтаж газопроводу і просить написану заву від 27.11.2018 до уваги не брати, оскільки його ввели в оману.

Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права:

Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 319 ЦК власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

На підставі ч. 5 ст. 111 ЗК України відомості про обмеження у використанні земель зазначаються у проектах землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, кадастрових планах земельних ділянок, іншій документації із землеустрою.

Суд зазначає, що обмеження у використанні земель, безпосередньо встановлені законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, є чинними з моменту набрання чинності нормативно-правовими актами, якими вони були встановлені.

Відповідно до ч. 1 ст. 186 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

З аналізу викладених правових норм вбачається, що у разі наявності обмежень для використання земельної ділянки такі обмеження мають бути обов`язково відображені в технічній документації та у проекті землеустрою.

З досліджених доказів встановлено, що відведення ОСОБА_7 земельної ділянки в АДРЕСА_1 , відбулося згідно із проектною документацією без будь-яких застережень.Щодо погодження технічної документації (проекту) на земельну ділянку АТ «Івано-Франківськгаз» інформує, що вона не надавалася АТ «Івано-Франківськгаз» для її погодження чи накладання обмеження у відповідність чинному законодавству.

Отже, в подальшому відповідач набула право власності на таку земельну ділянку без наявності обмежень у використанні цієї земельної ділянки, незважаючи на проходження по ній газопроводу середнього тиску.

Натомість, суд зазначає, що розташування спірного газопроводу не обмежує право власності відповідача на на земельну ділянку по Богдана Хмельницького 1, а дотримання встановлених законодавчих обмежень щодо її використання в розумінні ч. 5 ст. 319 ЦК, є обов`язком відповідача.

Також, судом встановлено, що відповідач стала власником земельної ділянки вже після прокладення та здачі в експлуатацію спірного газопроводу.

Суд зазначає, що під час виготовлення технічної документації щодо землеустрою, повинно визначатись наявність на земельній ділянці газопроводу та відповідної охоронної зони, що в свою чергу передбачає його погодження з власником або балансоутримувачем вказаного газопроводу.

Встановивши, що на земельній ділянці прокладений газопровід, власник земельної ділянки передаючи у власність земельну ділянку по АДРЕСА_7 , повинен був встановити обмеження щодо використання земельної ділянки шляхом встановлення охоронної зони на вимогу ч. 2 ст. 73 ЗК України , якою встановлено, що уздовж наземних, надземних і підземних трубопроводів встановлюються охоронні зони.

В свою чергу, суд звертає увагу на те, що як відповідач на момент придбання нею земельної ділянки по АДРЕСА_7 , так і колишні власники, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , Саджавська сільська рада, знали про наявність обмежень у її використанні в охоронній зоні через проходження по ній спірного газопроводу.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_14 , який був секретарем Саджавської сільської ради, та свідок ОСОБА_15 , який час надання рішень на газифікацію житлового будинку та на час прокладання газопроводу до житлового будинку ОСОБА_1 був працівником Надвірнянського УЕГГ і організатором всіх робіт щодо газифікації с. Саджавка, підтвердили факт прийняття рішення щодо надання дозволу на газифікацію житлового будинку ОСОБА_1 , а також підтвердив, яким чином проходила газифікація с. Саджавка, яким чином погоджувалась документація, та ствердили, що ОСОБА_8 було відомо про факт прокладання газопроводу через її земельну ділянку до будинку ОСОБА_1 , про що жодних заперечень з її боку не було. При запереченнях користувача чи власника земельної ділянки газопровід не можливо було встановити. Газопровід, був побудований у відповідності до вимог чинного законодавства та за погодженням відповідних державних органів.

Таким чином в судовому засіданні не встановлено з боку позивача порушень прав або законних інтересів відповідача щодо володіння та користування земельною ділянкою.

Судом також встановлено, що позивач є власником системи газопостачання на підставі рішень Саджавської сільської ради №79 від 10.10.2006 та №50 від 12.07.2005 і одержаних 13.02.2008 технічних умов на газопостачання будинку, літньої кухні, протягом 2008 року розроблено і погоджено проектну документацію, виконано будівельно-монтажні роботи.

Доводи відповідача про недійсність рішення Саджавської сільської ради (№79 від 10.10.2006) є безпідставними, так як у встановленому законом порядку вказане рішення не визнавалось недійсним.

При цьомув судовому засіданні встановлено, що газопровід, який проходить через земельну ділянку відповідача, був побудований у відповідності до вимог чинного законодавства та за погодженням відповідних державних органів ще до набуття відповідачем прав власності на земельну ділянку.

З грудня 2015 року відносини між Оператором ГРМ та споживачами природного І тому числі і побутовими споживачами, регулюються нормами Закону України «Про природного газу» від 09.04.2015 року № 329-VІІІ; Кодексом газорозподільних систем -(Кодекс ГРМ), затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) 30.09.2015 № 2494, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1379/27824, умовами Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою НКРЕКП 30.09.2015 № 2498, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1384/27829, та іншими законами України.

Проведення ремонтних, будівельних та земляних робіт на відстані менше ніж 15 м. від ГРМ без дозволу на порушення об`єктів благоустрою, який видається відповідним виконавчим органом сільської, селищної, міської ради за місцем проведення робіт, та письмовим погодженням Оператора ГРМ - не допускається» (пункт 2). «Власники або користувачі земельної ділянки, органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, Оператори ГРМ вживають заходів щодо охорони земель та дотримання встановлених обмежень у використанні земель охоронних зон об`єктів ГРМ» (пункт 9).

22.11.2018 о 18.00 год. на АДС м. Надвірна поступив виклик щодо пошкодження газопроводу під час виконання земляних робіт з подальшим витіканням газу за адресою АДРЕСА_7 .

При обстеженні місця події виявлено факт пошкодження підземного газопроводу-вводу середнього тиску внаслідок несанкціонованого самовільного виконання земляних робіт в охоронній зоні газопроводу відповідачем ОСОБА_4 О 19.00 год. витік газу було повністю локалізовано.

Підставою для отримання дозволу на порушення благоустрою для проведення ремонтних, будівельних та земляних робіт є письмове погодження Опера-газорозподільних систем відповідно до Кодексу ГРМ, а також інших суб`єктів господарюва що експлуатують підземні комунікації і споруди.

30.01.2019 листом (№ 76011-Сл-937-0119) позивача, як власника газопроводу повідомлено, що відповідач ОСОБА_4 відмовляється оплачувати вартість ремонтних робіт пошкодженого (розірваного) газопроводу-вводу. Крім того, нею додано письмове роз`яснення в.о. старости Саджавської сільської ради ОСОБА_9 про те, що рішенням № 79 від 10.10.2006 дозвіл на газифікацію будинку жителю АДРЕСА_1 ОСОБА_1 не надавався.

Відповідно до пп. 3.2-3.2 розділу III Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року № 285, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 08 червня 2015 року за № 674/27119 (далі - ПБСГ), Власник (балансоутримувач) повинен забезпечити утримання систем газопостачання відповідно до вимог чинного законодавства України, в даному випадку позивач.

На час звернення з позовом газопровід-ввід знаходиться в незадовільному стані (пошкоджений), до експлуатації, в даному стані, не придатний.

Разом з тим судом встановлено, що відповідач відмовилась укладати договір земельного сервітуту щодо права ремонту та обслуговування газопроводу з посиланням, що укладення договору земельного сервітуту на приватизованій земельній ділянці для будівництва та ведення особистого селянського господарства, унеможливить використання її за цільовим призначенням.

Отже судом встановлено, що відповідач чинить перешкоди у здійсненні ремонту газопроводу.

Доводи відповідача про надання згоди позивачем на демонтаж газопроводу з посиланням на його заяву від 18.12.2018 спростовується заявою позивача від 20.12.2018. Зокрема позивач у відповідь на звернення ПАТ "Івано-Франківськгаз" 18.12.2018 про те, чи він дійсно дає згоду на демонтаж газопроводу, оскільки ОСОБА_4 звернулась до ПАТ "Івано-Франківськгаз" з твердженням необхідності механічного від`єднання газопроводу вводу, надав відповідь і написав заяву, що не дає згоду на демонтаж газопроводу і просить написану заву від 27.11.2018 до уваги не брати, оскільки його ввели в оману.

Згідно із ст. 111 ЗК України, обтяження прав на земельну ділянку встановлюється законом або актом уповноваженого на це органу державної влади, посадової особи, або договором шляхом встановлення заборони на користування та/або розпорядження, у тому числі шляхом її відчуження.

Отже, з аналізу зазначених норм вбачається, що сам по собі факт знаходження земельної ділянки в межах охоронної зони не тягне за собою вилучення її у власників та визнання недійсним рішень щодо передачі її у власність, а є тільки підставою для її використання власником з обмеженням.

Таким чином, судом встановлено, що обтяження прав відповідача на належну їй земельну ділянку були встановлені законом відповідно до наведених нормативно-правових актів.

Відповідно до ч. 5 ст. 319 ЦК власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Згідно із ч. 4 ст. 373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Суд зазначив, що обмеження у використанні земель, безпосередньо встановлені законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, є чинними з моменту набрання чинності нормативно-правовими актами, якими вони були встановлені.

Натомість, суд зазначив, що розташування спірного газопроводу не обмежує право власності відповідача на земельну ділянку по Хмельницького №1, а дотримання встановлених законодавчих обмежень щодо її використання в розумінні ч. 5 ст. 319 ЦК, є обов`язком позивача.

Таким чином на підставі переліченого суд дійшов переконання, що заявлені позовні вимоги про усунення перешкод у здійсненні ремонту та обслуговуванні газопроводу підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Відповідно до ст. 98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою. Земельний сервітут здійснюється способом найменш обтяжливим для власника земельної ділянки.

Згідно із ст. 100 ЗК України земельний сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 402 ЦК України земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Право користування чужою земельною ділянкою полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів; забезпечення водопостачання, меліорації тощо (ст. 99 ЗК України).

Отже, обов`язковою умовою встановлення сервітуту є певна потреба у користуванні чужим майном та відсутність можливості у задоволенні цієї потреби іншим способом, як встановлення сервітуту з конкретним землекористувачем.

Згідно зі ст. 403 ЦК України сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпоряджання цим майном, а збитки, завдані власникові (володільцеві) земельної ділянки або іншого нерухомого майна, особою, яка користується сервітутом, підлягають відшкодуванню на загальних підставах.

У п. 22-2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що види земельних сервітутів, які можуть бути встановлені рішенням суду, визначені статтею 99 ЗК України і цей перелік не є вичерпним. Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном.

Відповіднодо ч.2 ст.12 ЦПК України саме позивач має довести, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання ; що задоволення потреб сервітуарія неможливо здійснити в інший спосіб; що відповідно до частини третьої статті 402 ЦК він не досяг з відповідачем домовленості про встановлення сервітуту та про його умови.

В судовому засідані встановлено, що позивач відповідно до частини третьої статті 402 ЦК не досяг з відповідачем домовленості про встановлення сервітуту та про його умови, а задоволення потреб сервіту неможливо здійснити в інший спосіб;

Суд звертає увагу на те, що безоплатне використання земельної ділянки по АДРЕСА_7 , обумовлюючи розмір її віднесення під охоронну зону земель трубопровідного транспорту, свідчить про дотримання принципів розумності та справедливості, а тому позовні вимоги про вставлення безоплатного постійного земельного сервітут на право ремонту та обслуговування газопроводу, який проходить через земельну ділянку, кадастровий номер :02:002:0087, та належить на праві власності ОСОБА_4 , та розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вздовж проходження газопроводу шириною 1 метр по обидва боки від осі газопроводу необхідно задовільнити.

Ураховуючи встановлені обставини суд виходить з того, що з боку відповідача встановлено порушення прав або законних інтересів позивача щодо здійснення ремонту та обслуговування газопроводу, оскільки відповідач не позбавлена права користування належною їй земельною ділянкою, а лише має дотримуватися відповідних обмежень щодо її частини, де встановлено охоронну зону. При цьому газопровід, який проходить через земельну ділянку відповідача, був побудований у відповідності до вимог чинного законодавства та за погодженням відповідних державних органів ще до набуття позивачем прав власності на земельну ділянку.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Висновки суду:

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що позов необхідно задоволити, усунути ОСОБА_1 перешкоди в здійсненні ремонту газопроводу шляхом зобов`язання ОСОБА_4 надати дозвіл на ремонт газопроводу, який проходить по земельній ділянці, кадастровий номер :02:002:0087, яка належить на праві власності ОСОБА_4 , та розташована за адресою: АДРЕСА_1 а також встановити безоплатний постійний земельний сервітут на право ремонту та обслуговування газопроводу ОСОБА_1 , який проходить через земельну ділянку, кадастровий номер :02:002:0087, яка належить на праві власності ОСОБА_4 , та розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вздовж проходження газопроводу шириною 1 метр по обидва боки від осі газопроводу.

На підставі ст.ст. 319, 373, 401, 402, 403 ЦК України, ст.ст. 73, 98, 100, 111, 186 ЗК України, пп. 3.2-3.2 розділу III Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 № 285, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 76, 77, 81, 89, 141, 247, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог: Публічне акціонерне товариство «Івано-Франківськгаз», про встановлення земельного сервітуту задовільнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в здійсненні ремонту газопроводу шляхом зобов`язання ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , надати дозвіл на ремонт газопроводу, який проходить по земельній ділянці, кадастровий номер :02:002:0087, яка належить на праві власності ОСОБА_4 , та розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити безоплатний постійний земельний сервітут на право ремонту та обслуговування газопроводу ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який проходить через земельну ділянку, кадастровий номер :02:002:0087, яка належить на праві власності ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , та розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вздовж проходження газопроводу шириною 1 метр по обидва боки від осі газопроводу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 Розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_8 .

Відповідач: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_9 .

Третя особа: Публічне акціонерне товариство «Івано-Франківськгаз», , місцезнаходження: вул. Ленкавського 20, м. Івано-Франківськ, 76010.

Повний текст рішення складено 15.05.2023.

Суддя Міськевич О.Я.