Справа № 592/6580/23
Провадження № 2/592/1557/23

УХВАЛА

21 липня 2023 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Шияновської Т.В.,

з участю секретаря судового засідання Чайки Т.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідача Молодцової Ю.С., ОСОБА_2 ,

третьої особи ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання представника відповідача про закриття провадження у цивільній справі №592/6580/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області - правонаступника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області, третя особа: голова комісії з реорганізації управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області Писарєва Ю.Г., про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

у с т а н о в и в :

На розгляді знаходиться вказана цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , яка просить:

- скасувати наказ № 48-к від 11.04.2023 про її звільнення з посади заступника начальника фінансово-економічного відділу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області;

- поновити її на посаді заступника начальника фінансово-економічного відділу або аналогічній посаді, відповідно до кваліфікації та досвіду роботи, в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області (), яке є правонаступником управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області, з 19.04.2023 та внести відповідні записи в трудову книжку;

- стягнути з Головного управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області (), як правонаступника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області, на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення та по день ухвалення рішення судом з розрахунку 877,83 грн. на день з утриманням із цієї суми установлених законодавством податків та зборів;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (), як правонаступника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області, на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) заподіяну моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.

Представник відповідача ОСОБА_2 звернулася до суду з клопотання про закриття провадження в даній цивільній справі у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки в даному випадку має місце спір, який виник між позивачем, як фізичною особою, та відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, який є публічно-правовим та його розгляд відноситься до юрисдикції адміністративного суду.

Заслухавши представників відповідача та третю особу на підтримку поданого клопотання, позивачку, яка проти його задоволення заперечувала, дослідивши надане клопотання, суд дійшов таких висновків.

Згідно з п.1 ч.1ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до вимогст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Пунктом 1 ч.1 ст.19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За визначенням понять у ст. 4 КАС України:

- адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір;

- публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;

- публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування;.

Таким чином, згідно із положеннями ст.4 КАС України, справою адміністративної юрисдикції, яку може бути передано на вирішення адміністративного суду, є спір, що виник між суб`єктами суспільних відносин стосовно їх прав і обов`язків у правовідносинах, в яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта, а цей суб`єкт, відповідно, зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Необхідною та єдиною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення цим суб`єктом владних управлінських функцій, при цьому ці функції повинні здійснюватися суб`єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

У випадку, якщо суб`єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб`єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Спори з приводу прийняття громадянина на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби охоплюють весь спектр спорів, що виникають у відносинах публічної служби. Разом з цим, до цієї категорії не належать трудові спори: а) керівників та інших працівників державних і комунальних підприємств, установ та організацій; б) працівників, які працюють за трудовим договором у державних органах і органах місцевого самоврядування; в) працівників бюджетних установ та інше.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.01.2019 у справі № 822/160/16 зазначала, що помилковим є поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, адже визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, у яких виник спір. Згідно правової позиції Верховного Суду публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Частиною другою ст.1 ЗУ «Про державну службу» визначено, що державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

В силу вимог пунктів 14, 15 ч.3 ст.3 ЗУ «Про державну службу» дія цього Закону не поширюється на працівників державних органів, які виконують функції з обслуговування та працівників державних підприємств, установ, організацій, інших суб`єктів господарювання державної форми власності, а також навчальних закладів, заснованих державними органами.

Як слідує з матеріалів справи, позивачка звільнена з посади заступника начальника фінансово-економічного відділу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області.

Стаття 4 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (в редакції, що діяла до 01.01.2023) визначала наступне:

- Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

- Фонд є некомерційною самоврядною організацією, що діє на підставі статуту, який затверджується його правлінням.

- Фонд, якщо інше не передбачено законами України, не може займатися іншою діяльністю, крім тієї, для якої його створено, та використовувати свої кошти на цілі, не пов`язані з цією діяльністю.

- кошти Фонду не включаються до складу Державного бюджету України та використовуються тільки за цільовим призначенням.

Звільнення позивачки з посади регламентовано виключно положеннями КЗпП України й спірні правовідносини не пов`язані із проходженням нею публічної служби, а випливають із трудових відносин, що виключає розгляд справи у порядку адміністративного судочинства.

Посада позивача не відноситься до посад ні державної, ні публічної служби, оскільки призначення на посаду не передбачає проведення конкурсу в порядку визначеному Законом України «Про державну службу».

Тому даний спір стосується права позивача на працю та за своєю суттю і змістом є трудовим спором.

З огляду на викладене, позовні вимоги позивачки не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а мають бути розглянуті за правилами ЦПК України, оскільки спір не є публічно-правовим та не пов`язаний із захистом прав, свобод та інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин, а випливає із захисту трудових прав та інтересів позивача.

Керуючись ст.ст. 255, 256, 353, 354 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у цивільній справі №592/6580/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області - правонаступника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області, третя особа: голова комісії з реорганізації управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області Писарєва Ю.Г., про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Шияновська