Справа № 169/740/20
Провадження № 2-з/169/12/23
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2023 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі

головуючого судді Тітівалова Р.К.,

з участю

секретаря судового засідання Веремчук Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника заявника ОСОБА_1 адвоката Сидун Олени Степанівни, про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права власності на частку в спільному майні, визнання права власності, стягнення компенсації та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування нерухомим майном,

в с т а н о в и в:

У провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права власності на частку в спільному майні, визнання права власності, стягнення компенсації та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування нерухомим майном.

Підготовче засідання призначене на 12 годину 00 хвилин 25 липня 2023 року.

11 липня 2023 року до суду надійшла заява представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвоката Сидун О.С., про забезпечення позову.

Заява мотивована тим, що позивач у цій справі створює перешкоди для користування спільним нерухомим майном житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 вважає, що позивач ОСОБА_2 має намір відчужити вказаний житловий будинок без отримання на те її згоди як співвласника. Вказуючи, що ОСОБА_2 домовилася про зустріч із потенційними покупцями на 12 липня 2023 року, відчуження спірної нерухомостіможе утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у цій справі, представник просила вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_2 .

Згідно з частиною першою статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та проаналізувавши заяву про забезпечення позову та матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Пунктом 1 частини першої статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших осіб з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом передбачених законом заходів, які створюють реальну гарантовану можливість для виконання в майбутньому рішення у справі в разі задоволення заявленого позову.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості, адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Крім того, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності та мають бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками судового процесу.

Встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , належав на праві спільної часткової власності сторонам у цій справі: ОСОБА_2 32/36 частки, а ОСОБА_1 4/36 частки.

Рішенням Турійського районного суду Волинської області від 05 жовтня 2022 року у цій справі, залишеним без змін постановою Волинського апеляційного суду від 13 грудня 2022 року, позов ОСОБА_2 задоволено повністю.

Ухвалено припинити право власності ОСОБА_1 на 4/36 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , та визнати за ОСОБА_2 право власності на 4/36 частки вказаного нерухомого майна.

Стягнуто з ОСОБА_2 на корсить ОСОБА_1 компенсацію вартості припиненої частки у праві власності, а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 про встановлення порядку користування спільною частковою власністю відмовлено.

Вказані судові рішення постановою Верховного Суду від 31 травня 2023 року скасовані, а справу в частині позовних вимог ОСОБА_2 про припинення права власності на частку в спільному майні, стягнення компенсації та позовних вимог ОСОБА_1 про встановлення порядку користування нерухомим майном передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Крім того, вказаною постановою Верховного Суду відмовлено у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_2 про визнання права власності на 4/36 частки спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Із відповіді № 144675 від 12 липня 2023 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно видно, що за ОСОБА_2 07 лютого 2023 року зареєстровано право власності на 4/36 частки спірної нерухомості на підставі рішення Турійського районного суду Волинської області від 05 жовтня 2022 року.

32/36 частки у праві власності зареєстровані також за ОСОБА_2 13 травня 2015 року на підставі свідоцтва про право на спадщину від 18 червня 2002 року та договору дарування від 06 вересня 2004 року.

Таким чином, судове рішення, яке стало підставою для реєстрації права власності за ОСОБА_2 на належну до ухвалення рішення суду ОСОБА_1 частку (4/36) у праві спільної власності на спірне нерухоме майно, скасоване і у визнанні права власності на вказану частку ОСОБА_2 відмовлено.

Враховуючи, що у цій справі між сторонами виник спір щодо припинення права власності на частку у праві спільної власності на нерухоме майно та встановлення порядку користування нерухомим майном, судовий розгляд якого триває, то суд погоджується із доводами представника заявника про наявність обґрунтованої необхідності забезпечення зустрічного позову ОСОБА_1 у вибраний останньою спосіб, оскільки у випадку відчуження ОСОБА_2 спірного нерухомого майна існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у цій справі в разі задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 .

Проте, виходячи із предмета зустрічного позову ОСОБА_1 , який просить забезпечити представник останньої, суд вважає доцільним та достатнім накладення арешту на 4/36 частки спірного нерухомого майна, що вибули із власності ОСОБА_1 на підставі зазначених вище скасованих судових рішень, оскільки 32/36 частки належали на праві власності ОСОБА_2 до виникнення судового спору на законних підставах і вона вправі користуватися й розпоряджатися цією власністю з дотриманням відповідних положень статей 356-367 Цивільного кодексу України, що регулюють права співвласників у спільній частковій власності.

Накладення арешту на весь спірний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами створить невиправдане і непропорційне втручання у право власності ОСОБА_2 .

Застосування такого виду забезпечення позову має тимчасовий характер, спрямоване на запобігання розпорядженню майном, відповідає критерію співмірності, є виправданим у цьому випадку та буде сприяти повноцінному поновленню можливо порушених, невизнаних чи оспорюваних прав позивача за зустрічним позовом.

Керуючись статтями 149-153, 247, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву представника заявника ОСОБА_1 адвоката Сидун Олени Степанівни, про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на 4/36 (чотири тридцять шостих) частки житлового будинку, загальною площею 58.3 кв. м, житловою площею 35.3 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами: літня кухня «В-1», гараж «Г-1», хлів «Д-1», вбиральня «ж», огорожа «1-2», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 55), та зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 .

У решті заяви відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Копію ухвали про забезпечення позову надіслати для негайного виконання Ковельському відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Про результат виконання ухвали повідомити суд у встановленому законом порядку.

Копію ухвали про забезпечення позову надіслати учасникам справи для відому.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Заявник (позивач за зустрічним позовом, стягувач): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник заявника (позивача за зустрічним позовом, стягувача): ОСОБА_3 , адреса місця знаходження: АДРЕСА_1 .

Боржник (відповідач за зустрічним позовом): ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Представник боржника (відповідача за зустрічним позовом): ОСОБА_4 , адреса місця знаходження: АДРЕСА_4 .

Ухвалу складено 13 липня 2023 року.

Головуючий