Ухвала

11 травня 2023 року

м. Київ

справа № 278/2997/22

провадження № 61-5874ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,

розглянув касаційну скаргу комунального підприємства «Готельний комплекс «Україна» Житомирської обласної ради на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 01 лютого 2023 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 30 березня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Готельний комплекс «Україна» Житомирської обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Житомирська обласна рада, про стягнення невиплаченої заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до комунального підприємства «Готельний комплекс «Україна» Житомирської обласної ради (далі - КП «Готельний комплекс «Україна»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Житомирська обласна рада, в якому просив стягнути з відповідача 156 479,59 грн заборгованості із невиплаченої заробітної плати і компенсації за невикористану відпустку за період з 23 квітня 2021 року по 05 жовтня 2021 року, а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 06 жовтня 2021 року по 05 квітня 2022 року в сумі 157 792,50 грн.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області

від 01 лютого 2023 року позов задоволено. Стягнуто з КП «Готельний комплекс «Україна» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у сумі 146 413,64 грн та компенсацію за невикористану відпустку за період з 23 квітня 2021 року по 05 жовтня 2021 року у сумі 10 065,95 грн, без утримання прибуткового податку з громадян й інших обов`язкових платежів, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з

06 жовтня 2021 року по 05 квітня 2022 року у сумі 157 792,50 грн, без утримання прибуткового податку з громадян й інших обов`язкових платежів. Допущено негайне виконання рішення суду в частині присудження виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць та вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 30 березня 2023 року апеляційну скаргу КП «Готельний комплекс «Україна» задоволено частково, рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 01 лютого 2023 року змінено, зменшено розмір стягнутих з КП «Готельний комплекс «Україна» на користь ОСОБА_1 коштів а саме: сума заборгованості по заробітній платі зменшена із 146 413, 64 грн до 96 586, 36 грн; сума компенсації за невикористану відпустку із 10 065, 95 грн до 6 640,31 грн; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні із

157 792, 50 грн до 10 000 грн. В іншій частині рішення залишено без змін. Вирішено питання розподілу судових витрат.

20 квітня 2023 року засобами поштового зв`язку представник КП «Готельний комплекс «Україна» - адвокат Кравчук В. І. подав касаційну скаргу на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 01 лютого 2023 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 30 березня 2023 року (повний текст складено 03 квітня 2023 року).

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

КП «Готельний комплекс «Україна» реалізувало своє право на апеляційний перегляд справи № 278/2997/22.

Відповідно до частини «с» статті 7 Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 05 квітня 2018 року в справі Zubac v.Croatia, № 40160/12 вказав на обмеженість доступу до судів вищої інстанції. Так, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, які дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, і таке регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Спосіб застосування пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод до апеляційних та касаційних судів залежить від особливостей судового провадження, про яке йдеться, і необхідно враховувати всю сукупність процесуальних дій, проведених в рамках національного правопорядку, а також роль судів касаційної інстанції в них; умови прийнятності касаційної скарги щодо питань права можуть бути суворіші, ніж для звичайної скарги (рішення ЄСПЛ у справах

«Леваж Престасьон Сервіс» проти Франції», «Шамоян проти Вірменії»).

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

За змістом частини дев`ятої статті 19 ЦПК України прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга.

Ціна позову у справі № 278/2997/22 не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 грн х 250 = 671 000 грн, де 2 684 грн прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2023 року).

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: категорію справи, ціну та предмет позову, а також значення справи для сторін і суспільства, та не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Касаційний перегляд вважається екстраординарним, з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції, які обмежено питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи.

Незгода відповідача із оскаржуваними судовими рішеннями не є сама по собі обставиною, що свідчить про наявність випадків для відкриття касаційного провадження у справі із ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, ухвалені у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; відповідач реалізував своє право на апеляційний перегляд; справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію щодо вирішення спору; наявність випадків, передбачених підпунктами а) - г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, колегією суддів не встановлено, тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою комунального підприємства «Готельний комплекс «Україна» Житомирської обласної ради на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 01 лютого 2023 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 30 березня 2023 року в справі № 278/2997/22.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Шипович

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта