Справа № 214/1849/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 травня 2023 року Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Сіденка С.І.,

за участю секретаря судового засідання - Чаплиги О.О.,

представника заявника - адвоката Платошина О.М.,

у відсутність -заявника ОСОБА_1 , представника заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту спільного проживання та перебування на утриманні її у чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 по день його смерті, посилаючись на відмову в призначенні у переході інший вид пенсії на підставі статей 37, 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення». В обґрунтування вимог зазначено, що 17 лютого 1984 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 та з цього часу стали проживати разом. У зв`язку з погіршенням здоров`я вона у 2012 році отримала другу групу інвалідності, а її чоловік до останнього працював у АТ «Криворізька теплоцентраль». За місцем роботи він отримував заробітну плату, а також пенсію у сумі 5 800,00 грн., вона ж отримувала пенсію у сумі 2 100,00 грн. Після смерті чоловіка вона звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перехід на інший вид пенсії, однак отримала відмову у зв`язку з відсутністю документів на підтвердження факту спільного проживання та перебування на утриманні у померлого чоловіка. Тому оскільки вона проживала спільно з померлим чоловіком понад 15 років до дня його смерті, зі спільним бюджетом, на час смерті ОСОБА_2 була непрацездатна, пенсіонером, а дохід чоловіка у вигляді пенсії та заробітної плати був для неї постійним та основним джерелом засобів до існування, з метою можливості переходу на пенсію чоловіка, просить задовольнити вимоги.

Ухвалою суду від 22 березня 2023 року прийнято до розгляду заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами окремого провадження, призначено по справі судове засідання. Задоволено клопотання про виклик та допит свідків.

У судовому засіданні представник заявника адвокат Платошин О.М. заявлені вимоги підтримав з підстав, викладених у тексті заяви.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області письмових заперечень до суду не подав.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кожна окремо суду пояснили, що заявник ОСОБА_1 має інвалідність та більше десяти років аж до смерті чоловіка ОСОБА_2 дійсно перебувала на його утриманні, який працював та отримував пенсію за віком. Подружжя ОСОБА_1 з дня укладення шлюбу до смерті чоловіка проживали разом, хоч і були зареєстровані за різними адресами, дохід ОСОБА_2 за його життя був більший за дохід його дружини, хоча вона й отримувала теж пенсію.

Вислухавши доводи представника заявника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частинами першою, другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 17 лютого 1984 року перебувала у зареєстрованому

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується наданою копією свідоцтва про смерть.

ОСОБА_1 , як дружина померлого ОСОБА_2 звернулася 10 січня 2023 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перехід на інший вид пенсії, однак отримала рішення від 17.01.2023 про відмову у перерахунку пенсії, оскільки не підтверджено спільне проживання та відсутній документ про перебування на утриманні померлого годувальника.

Згідно пункту 2.3 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу. Також надаються такі документи:документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника;

Пунктом 2.11 розділу II вказаного Порядку встановлено, що за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені у пункті 2.22 цього розділу, або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт. У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

До відмови ГУ УПФ в Дніпропетровській області додано відповідь Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради від 26.12.2022, відповідно до якого ОСОБА_1 з 07.02.1980 по дату запиту зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до змісту частин першої та другої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті … осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, … - незалежно від тривалості страхового стажу. Непрацездатними членами сім`ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії (частина 3 статті 45 Закону № 1058-IV).

При вирішенні вимоги щодо встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, суд приймає до уваги пункт 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Факт перебування особи на утриманні померлого має місце, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц та від 13 січня 2021 року у справі № 592/17552/18 (провадження № 61-8512св20), від 27 січня 2021 року у справі № 584/1166/15-ц (провадження № 61-3736св19).

Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого має значення для переходу на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалася утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Судом встановлено, що допомога ОСОБА_2 який отримував пенсію за віком та заробітну плату та за його життя була постійним і основним джерелом засобів до існування заявника ОСОБА_1 , яка станом на дату смерті чоловіка отримувала пенсію по інвалідності.

Факт спільного проживання ОСОБА_1 з померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіком ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердили допитані свідки.

Тому аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог.

Судові витрати відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України не відшкодовуються.

Керуючись статями 10, 12, 13, 81, 263, 265, 315 ЦПК України,суд

ухвалив:

задовольнити заяву ОСОБА_1 - повністю.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) на утриманні ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та проживання з ним однією сім`єю по день його смерті.

Судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 17 травня 2023 р.

Суддя С.І. Сіденко