ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Потьомкіна Сергія Миколайовича на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів.

Вобґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилалась на те, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2011 року стягнуто щомісячно з ОСОБА_1 , на користь позивача, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у сумі 350 грн., починаючи стягнення з 01 січня 2011 року до досягнення дитиною повноліття. Аліменти що стягуються з відповідача ОСОБА_1 , в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, недостатньо для утримання сина та його всебічного розвитку. На підставі викладеного позивач ОСОБА_2 просила суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на її корить на підставі Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2011 року, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2023 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів. Збільшено розмір аліментів, встановлений рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2011 року у справі № 2-3896/11, та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2000 грн. щомісяця, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили, до досягнення дитиною повноліття.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Потьомкін С.М. просить рішення суду від 17 січня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позивних вимог ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину відмовити, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Встановлено, що позивач та відповідач перебували у шлюбі, від якого мають неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3).

РішеннямБабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2011 року стягнуто щомісячно з ОСОБА_1 , на користь позивача ОСОБА_2 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у сумі 350 грн., починаючи стягнення з 01 січня 2011 року до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. (а.с.2).

З Акту від 16 травня 2019 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5).

Позивач, звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, посилалася на те, що розмір аліментів що стягуються з відповідача ОСОБА_1 , в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, є недостатнім для утримання сина.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 , суд першої інстанції посилався на те, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини на користь позивача визначено судому твердій грошовій сумі 350 грн., є меншим мінімального розміру для дитини, встановленого статтею 182 СК України, що призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного засування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Відповідно до ст. 180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.

Положеннями ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За вимогами статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

У частині першій статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При цьому суд має виходити з матеріального становища обох сторін.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Аналіз змісту статті 192 СК України свідчить, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.

Отже, зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до ст. 192 СК України.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Обєднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року, справа №632/580/17.

У справі встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 07 березня 2009 року, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3).

РішеннямБабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2011 року стягнуто щомісячно з ОСОБА_1 , на користь позивача ОСОБА_2 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у сумі 350 грн., починаючи стягнення з 01 січня 2011 року до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. (а.с.2).

З Акту від 16 травня 2019 року вбачається, дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5).

Відповідно до трудової книжки відповідача ОСОБА_1 з 2006 року не працює, не займається підприємницькою діяльністю (а.с. 78).

З довідки №6584 від 02 листопада 2021 року управління соціального захистку населення Генічеської районної державної адміністрації вбачається, що ОСОБА_1 знаходився на обліку у Генічеському РУСЗН як особа, що здійснює догляд за інвалідом ІІ групи. ОСОБА_1 було нараховано компенсацію за надання соціальних послуг громадян похилого віку, особам з інвалідністю з січня 2020 року до червень 2020 року у розмірі 1086 грн. 03 коп.(а.с.79).

З довідки №6585 від 02 листопада 2021 року управління соціального захистку населення Генічеської районної державної адміністрації вбачається, що ОСОБА_1 знаходився на обліку у Генічеському РУСЗН як особа, що здійснює догляд за інвалідом ІІ групи. ОСОБА_1 було нараховано компенсацію за надання соціальних послуг громадян похилого віку, особам з інвалідністю з січня 2019 року до грудень 2019 року у розмірі 2366 грн. 30 коп.(а.с.80).

Відповідно до довідки № 1135 від 25 листопада 2021 року директора Генічеської районної філії Херсонського обласного центру зайнятості ОСОБА_1 , 1972 року народження, перебуває на обліку у Генічеській районній філії Херсонського обласного центру зайнятості з 19 листопада 2021 року. Статус безробітного з 19 листопада 2021 року (а.с.84).

У позовній заяві позивачка не посилається на зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника чи отримувача аліментів, та відповідно не надала суду будьяких доказів на підтвердження того, що матеріальне становище відповідача покращилося, а лише вказує на зростання цін та збільшення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Разом з тим, у справах за позовом стягувача аліментів про збільшення розміру аліментів, позивач має довести обставини, які б свідчили про те, що матеріальний стан платника аліментів з часу присудження аліментів значно покращився. Такі обставини доводяться шляхом порівняльного аналізу документів про доходи, які мав платник аліментів на час ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів та документів про доходи, які він має на час розгляду справи про збільшення розміру аліментів.

Належних доказів на підтвердження того, що платник аліментів має більший дохід, ніж на період ухвалення рішення суду про стягнення з нього аліментів від 02 березня 2011 року матеріали справи не містять.

Отже, суд першої інстанції дійшов неправильних висновків про наявність підстав для збільшення розміру аліментів на підставі ст. 192 СК України.

Судом також не враховано положення ч. 1, 2 ст. 71 Закону України Про виконавче провадження, відповідно до якої порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, виконавцем у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. Індексація розміру аліментів проводиться щороку, починаючи з другого року після визначення розміру аліментів.

У разі самостійного надіслання стягувачем виконавчого документа безпосередньо підприємству, установі, організації, фізичній особі - підприємцю чи фізичній особі, зазначеним у ч. 1 ст. 7 цього Закону, індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, відповідно до Закону України Про індексацію грошових доходів населення.

За наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Відповідно до ст. 8 Сімейного Кодексу України якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного Кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.

Аналіз ст. 8 СК України та ч.1 ст.9 Цивільного Кодексу України дозволяє зробити висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин.

У ч.1, 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Усталеним є розуміння юридичних фактів як певних фактів реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

У ч. 3 ст.11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Тлумачення ч. 3 ст. 11 ЦК України свідчить, що правові норми самі по собі не можуть створювати суб`єктивних прав та обов`язків, оскільки необхідна наявність саме юридичного факту. Зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до ст. 192 СК України.

Статтею 71 Закону України Про виконавче провадження передбачено механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Таким чином, суд першої інстанції не врахував вищевказаних правових висновків, та дійшов помилкового висновку, що зміна прожиткового мінімуму є підставою для збільшення розміру аліментів.

За таких обставин, враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у звязку з недоведеністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.ст. 367, 368, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Потьомкіна Сергія Миколайовича задовольнити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 25 травня 2023 року.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П. Красвітна

О.В. Свистунова