ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1485/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді Якусика О.В., за участю секретаря судового засідання Боклач А.Є., позивача - ОСОБА_1 , розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просив зняти арешт, з квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , накладений на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2, виданої 01.12.2008 року Відділом державної виконавчої служби Солом`янського РУЮ у місті Києві та зареєстрований реєстратором Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України 15.01.2009 № 8371386.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що він є спадкоємцем ОСОБА_3 і до спадкового майна входить квартира за адресою: АДРЕСА_2 , яка успадкована нею від матері - ОСОБА_4 .

Під час оформлення позивачем спадщини було виявлено, що вказана квартира обтяжена арештом, накладеним постановою Відділу державної виконавчої служби Солом`янського РУЮ у м. Києві №563/5 від 01 грудня 2008 року.

Позивач звернувся до Відділу з метою зняття арешту на майно, однак Відділ у відповідь повідомив, що виконавче провадження № НОМЕР_2 від 1 грудня 2008 року, згідно з яким був внесений запис про арешт нерухомого майна, у Автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутнє, матеріали виконавчого провадження знищені у зв`язку із закінченням строків їх зберігання, а тому для вирішення питання щодо зняття арешту з майна запропоновано звернутися до суду.

Враховуючи, що наявність вказаного обтяження є перешкодою для оформлення спадкових прав на нерухоме майно, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 грудня 2022 року позовну заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30 грудня 2022 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 27 лютого 2023 року.

27 лютого 2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23 березня 2023 року.

Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Відповідач у судові засідання 27 лютого 2023 року та 23 березня 2023 року свого представника не направив, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.

Як визначено ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши подані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно з довідкою державного нотаріуса Сьомої київської державної нотаріальної контори Шапченко О.А. № 2685/02-14 від 29.09.2022, ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_3 , щодо майна якої відкрита спадкова справа № 517/2022.

Також з довідки державного нотаріуса Сьомої київської державної нотаріальної контори Шапченко О.А. № 4102/02-14 від 02.12.2021 слідує, що ОСОБА_3 є спадкоємцем майна померлої ОСОБА_2 .

На підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна (квартири) від 5 жовтня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербиною Л.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 8523, ОСОБА_2 була власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 , що також підтверджується Інформаційною довідкою Комунального підприємства Київської міської ради «»Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 4 жовтня 2021 року, наданої на запит Київської державної нотаріальної контори № 7.

Як свідчать матеріали справи, постановою ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві № НОМЕР_2 від 01 грудня 2008 року накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 305860565 від 26 липня 2022 року.

Згідно з відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, арешт зареєстрований 15 січня 2009 року за № 8371386 Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Листом за вих. № 1389 від 09 листопада 2022 року у відповідь на заяву ОСОБА_1 Солом`янський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомив про відсутність у Автоматизованій системі виконавчого провадження, згідно якого внесено запис про арешт, та зазначив, що матеріали виконавчого провадження в рамках якого було накладено вищевказаний арешт знищені у зв`язку із закінченням строків їх зберігання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Як передбачено ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту свого цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує.

Як передбачено ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини встановлені ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Отже, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідно до висновку Верховного Суду України від 15 березня 2013 року у справі №6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У своїх рішення Європейський суд з прав людини наголошував, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними засобами і тією метою, на яку спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними меті їх застосування.

Судом встановлено, що відомості про виконавче провадження, в межах якого накладалася заборона, в Автоматизованій системі виконавчого провадження відсутнє, а матеріали виконавчого проваджень знищені. Наявність чинного обтяження (арешту) майна за таких умов порушує права позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості оформити права на спадкове майно та в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном.

За вказаних обставин суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для продовження існування вказаного обтяження, як і відсутність правових підстави для обмеження правомочностей позивача.

З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 12-13, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна задовольнити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , накладений на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2, виданої 01.12.2008 року відділом Державної виконавчої служби Солом`янського РУЮ у м. Києві та зареєстрований реєстратором Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України 15.01.2009 року за № 8371386.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ):

Відповідач: Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (м. Київ, проспект Повітрофлотський, 76-Б, ідентифікаційний код 35008087).

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду безпосередньо або через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 5 травня 2023 року.

Суддя О.В. Якусик