печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року

Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Хайнацького Є.С.,

при секретарі судового засідання - Сміян А.Ю.,

за участю:

позивача: не з`явився,

представника відповідача: не з`явився,

третьої особи: не з`явилась,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича, про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» (далі - відповідач, ТОВ «ФК «Аланд»), в якому просила стягнути з відповідача на користь позивача 6 257,90 грн безпідставно набутих коштів на підставі визнаного таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, вчиненого 08.09.2020 року Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, зареєстрованого в реєстрі за № 39786 та судові витрати.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 08.09.2020 року Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис № 39786 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості за кредитним договором в розмірі 49 652,61 грн.

У рамках виконавчого провадження № 63406776 з позивача було стягнуто 6 257,90 грн, що підтверджується платіжними дорученнями про стягнення коштів.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03.08.2021 року у справі № 757/54964/20-ц позов ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «АЛАНД», третя особа: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. та зареєстрований у реєстрі за № 39786, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Аланд» грошових коштів в сумі 49 652,61 грн.

Позивач вважає, що оскільки вказаний виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, стягнуті з позивача на користь відповідача грошові кошти в сумі 6 257,90 грн на підставі даного виконавчого напису підлягають поверненню як безпідставно набуті на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15.12.2021 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у вищевказаній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 04.04.2022 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04.04.2022 року відкладено розгляд справи на 22.07.2022 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.07.2022 року відкладено розгляд справи на 03.11.2022 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03.11.2022 року відкладено розгляд справи на 09.02.2023 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.02.2023 року відкладено розгляд справи на 02.05.2023 року.

Позивач у судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляд справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов просив задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав; про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С вчинено виконавчий напис № 39786 про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості на загальну суму 49 652,61 грн.

26.10.2020 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Ю.А. прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження № 63406776 щодо виконання виконавчого напису № 39786, що вчинений 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з боржника на користь стягувача суми боргу 49 652,61 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03.08.2021 року у справі № 757/54964/20-ц позов ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «АЛАНД», третя особа: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. та зареєстрований у реєстрі за № 39786, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Аланд» грошових коштів в сумі 49 652,61 грн.

Як встановлено судом при розгляді справи № 757/54964/20-ц, стороною відповідача не було надано суду в порушення положень ст.ст. 76-81 ЦПК України належних і допустимих доказів в обґрунтування того, що Приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Гораю О.С. були подані відомості про безспірність суми заборгованості ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень (постанова КЦС ВС від 19.12.2019 року у справі №520/11429/17).

Отже, для даної справи є преюдиційними обставини щодо вчинення Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. виконавчого напису 08.09.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №39786, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Аланд» грошових коштів в сумі 49 652,61 грн., із порушенням вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якої це відбулося.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 серпня 2018 року у справі № 334/2517/16-ц та від 13 січня 2021 року у справі №539/3403/17).

Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання, є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акта правова підстава вважається такою, що відпала.

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 06.03.2019 року у справі № 910/1531/18, від 28.01.2020 року у справі № 910/16664/18, 08.09.2021 року у справі № 201/6498/20, від 06.10.2021 року у справі № 623/363/20.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на погашення боргу за виконавчим написом від 08.09.2020 року № 39786 сплатила грошові кошти у розмірі 6 257,90 грн, що підтверджується платіжними дорученнями: від 30.12.2020 року № 2119 на суму 2 923, 95 грн, від 30.12.2020 року № 2118 на суму 324,88 грн, від 01.02.2021 року № 2177 на суму 2 735, 52 грн, від 01.02.2021 року № 2178 на суму 273, 55 грн.

Отже, зазначені грошові кошти були стягнуті на користь відповідача в межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису, який не підлягає виконанню, а тому ці грошові кошти набуті відповідачем без достатньої правової підстави та підлягають поверненню позивачу в силу вимог ст. 1212 ЦК України.

Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, позивачем понесені в якості судових витрат витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн. за подання позову до суду, що підтверджується квитанцією від 22.11.2021 року № 7548569.

Оскільки суд задовольняє позовні вимоги повністю, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 908,00 грн у відшкодування судових витрат.

Крім того, в позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати в розмірі 6 000,00 грн. на професійну правничу допомогу.

У статті 141 ЦПК України зазначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), акт виконаних робіт (детальний опис робіт, наданих послуг).

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату цих послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, акту виконаних робіт, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем надано на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу: акт виконання робіт від 19.11.2021 року за договором про надання адвокатських послуг №23/1 від 17.11.2021 року на суму 6 000,00 грн., копію квитанції від 17.11.2021 року на суму 6 000,00 грн.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 137, частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги в разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачена.

За таких обставин, оскільки суд задовольняє позовні вимоги повністю, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 6 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без указаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу. Дана правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

Керуючись ст.ст. 3-5, 7-13, 17, 43, 49, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355, пп. 15.5 п. 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича, про стягнення грошових коштів, - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» на користь ОСОБА_1 6 257,90 (шість тисяч двісті п`ятдесят сім) грн 90 коп. у порядку повернення безпідставно набутих грошових коштів.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» на користь ОСОБА_1 6 000 (шість тисяч) грн відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Позивач - ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд»: 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 14, оф. 301; .

Третя особа - Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович: 10008, м. Житомир, вул. Велика Бердичівська, 35.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги на рішення подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та підписано 02.05.2023 року.

Суддя Є.С. Хайнацький