Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/3429/21
Провадження № 2/553/147/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2023 року м.Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави у складі головуючого судді Високих М.С., з участю секретаря судового засідання Зубань Н.Л.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні, визнання права власності,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду із згаданим позовом до відповідача, в якому прохає припинити право власності ОСОБА_2 на частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , визнати за нею право власності на вказану частку квартири, стягнути на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості частки квартири в розмірі 161648,00 грн шляхом перерахування внесених на депозитний рахунок коштів у цій сумі та стягнути понесені судові витрати.

Заявлені вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_3 , яка за життя заповіла все своє майно, в тому числі й квартиру АДРЕСА_2 її матері ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_3 до приватного нотаріуса звернулась її донька ОСОБА_4 та син ОСОБА_5 , який є особою з інвалідністю ІІІ групи та має право на обов`язкову частку в спадковому майні, тобто після сперті ОСОБА_3 спадщину прийняли ОСОБА_4 на частки спадкового майна, та ОСОБА_5 на частку спадкового майна.

Після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняла позивач, якій 15.06.2021 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частки квартири АДРЕСА_2 . Після смерті ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини звернулась його донька ОСОБА_2 , яка свідоцтво про право на спадщину на даний час не отримала. Позивач разом із родиною постійно проживає у вказаній квартирі, а відповідач ніколи не цікавилась спадковим майном, свідоцтво про право на спадщину після смерті у 2015 році батька не отримала, має інше житло. У зв`язку із не оформленням відповідачем належним чином права власності на частку квартири позивач позбавлена можливості вирішити спір у позасудовому порядку шляхом викупу належної ОСОБА_2 частки квартири та з урахуванням того, що припинення права власності на частку в спільному майні не завдасть істотної шкоди відповідачу, яка забезпечена житлом, позивач прохає припинити право власності ОСОБА_2 та компенсувати її вартість частки квартири АДРЕСА_2 .

Провадження у справі відкрито за ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 24.02.2022, розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження.

Відповідач правом подання відзиву на позов не скористалась.

За ухвалою суду від 19.09.2022 підготовче провадження у справі було закрито з призначенням справи до судового розгляду по суті.

Сторони та представник позивача в судове засідання не прибули.

Позивач звернулась до суду із заявою, в якій справу прохала розглядати за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала повністю та прохала не стягувати з відповідача понесені судові витрати.

Від ОСОБА_2 на адресу суду надійшла заява про визнання позову, в якій остання позовні вимоги визнала повністю та прохала стягнути на її користь компенсацію вартості 1/4 частки квартири АДРЕСА_2 за наданими нею реквізитами.

Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З`ясувавши позиції сторін, дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Водночас, ст.82 ЦПК України визначено підстави для звільнення від доказування. Так, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (ч.1 ст.82 ЦПК України).

Позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.1,ч.4 ст.206 ЦПК України).

Як убачається з приєднаних до справи матеріалів, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією відповідного свідоцтва про смерть.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_2 , як одноосібно належала останній на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05.08.1997.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт щодо всього належного їй майна, в тому числі щодо вказаної квартири, на користь ОСОБА_4 .

Згідно із постановою нотаріуса від 22.07.2013, після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняли її донька ОСОБА_4 та син ОСОБА_5 .

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 .

Донькою померлої ОСОБА_4 є позивач у справі, що підтверджується копіями свідоцтва про народження та шлюб.

15.06.2021 державним нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори Замулко Л.В., після смерті ОСОБА_4 її дочці ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з часток квартири АДРЕСА_2 .

Право спільної часткової власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , з розміром частки 3/4 , 15.06.2021 було зареєстровано за ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру №261622086 від 15.06.2021.

За довідкою, наданою КП «ЖЕО №2», за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані та проживають ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 .

Відповідно до звіту про оцінку майна від 06.09.2021, ринкова вартість квартири за адресою: АДРЕСА_1 , становить 646592,00 грн, ринкова вартість частини становить 161648,00 грн.

За висновком судового експерта №78 від 19.11.2021 за результатами проведення будівельно-технічного дослідження квартири АДРЕСА_2 , вказана трьох кімнатна квартира розташована на восьмому поверсі, об`ємно-планувальні рішення квартири і будинку не дозволяють виділити сторонам ізольовані приміщення із самостійними виходами, що можуть використовуватись як окремі квартири, провести розділ в натурі з урахуванням розміру часток кожного з співвласників є неможливо, виділи в натурі частку не надається можливим, квартира є неподільною.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 .

Після смерті ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини звернулась його донька ОСОБА_2 та на підставі її заяви була заведена спадкова справа.

Згідно із копією спадкової справи, свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 видано не було.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вказує про наступне.

Згідно із нормою ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Відповідно до ст.1220 ЦК України, відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

За ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України "Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном.

Таким чином, оскільки після смерті ОСОБА_8 її син ОСОБА_5 прийняв спадщину за законом, проте не оформив своїх спадкових прав, а після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняла його донька ОСОБА_2 , остання з часу відкриття спадщини є власником спадщини, до кола якої входить частка квартири АДРЕСА_2 .

Згідно із ч.1 ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст.370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Норми ст. 364 ЦПК України визначають, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності; якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч.2 ст.183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки; компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою; право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання; у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється; така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Згідно із ч.2 ст.358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності; у разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

При цьому, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників; володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом; незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Згідно із статтею 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього, він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Правовою підставою для припинення права на частку у спільному майні стаття 365 ЦК України. Частиною першою статті 365 Цивільного кодексу України визначено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду (частина друга цієї статті).

Виходячи з наведеного, законодавцем передбачено обставини, з огляду на існування яких суд може припинити право особи на частку у спільному майні на підставі позову інших співвласників. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Водночас, для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини 1 статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та об`єкта, який є спільним майном.

Крім того, за змістом ст. 365 ЦК України неможливість спільного володіння і користування майном може мати місце лише у тому випадку, якщо річ є неподільною.

Згідно із ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Під час дослідження матеріалів справи, судом встановлено, що поділити в натурі спірну квартиру неможливо, як і визначити варіанти користування вищезазначеної квартири між співвласниками без відступлення від їх часток, відповідач погоджується на присудження компенсації вартості належної частини, з огляду на що, суд приходить до висновку про наявність підстав для припинення права відповідачки на частку у спірній квартирі.

Також позивач вказує, що припинення права відповідача на частку у спільному майні не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника, оскільки відповідач має у власності інше житло, де фактично мешкає, спірною квартирою не користується. З вказаними твердженнями позивача, відповідач погодилась, надавши заяву про визнання позову.

За таких обставин суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні, визнання права власності задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_2 на частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості частини квартири адресою: АДРЕСА_1 в розмірі 161648,00 грн шляхом перерахування попередньо внесених у розмірі 161648,00 грн коштів з депозитного рахунку ТУ ДСА України в Полтавській області на користь ОСОБА_2 , (рахунок НОМЕР_3 , IBAN НОМЕР_4 , банк одержувача АТ КБ «ПРИВАТБАНК», Київ, Україна, рнокпп одержувача НОМЕР_5 ), які були внесенні ОСОБА_1 відповідно до квитанції 0.0..1 від 22.07.2022 (отримувач ДКСУ м. Київ, рахунок отримувача UA0015950, код отримувача 26304855, банк отримувача Державна казначейська служба України м.Київ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_6 .
Відповідач:ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_5 .

Суддя

Ленінського районного суду м.Полтави М.С. Високих