Ухвала

18 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 129/2012/21

провадження № 61-13498ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 10 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - Акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна», про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у липні 2021 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з урахуванням збільшених позовних вимог, просив суд стягнути з відповідачки на його користь:

різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням у розмірі 39 595,61 грн;

матеріальні збитки спричинені в наслідок ДТП, а саме: 8 008 грн - оплата послуг евакуатора; 500 грн - послуги для розбирання автомобіля для дефектування; 306,40 грн - комісія при отриманні страхової виплати;

судові витрати: 2 998 грн - за проведення експертизи № АВє-109 від 19 квітня 2021 року; 2 420 грн - за проведення експертизи № АВє-109/1 від 12 серпня 2022 року; 626,92 грн - поштові витрати; 540 грн - витрати на виготовлення ксерокопій; 1000 грн - оплата послуг адвоката; 908 грн - судового збору; 9 865,60 грн - витрат на професійну правничу допомогу.

Позивачка ОСОБА_3 просила суд стягнути з відповідачки на її користь 50 000 грн моральної шкоди спричиненої внаслідок ДТП та судові витрати: 908 грн судового збору та 4 000 грн витрат на правничу допомогу.

Рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 12 квітня 2023 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування майнової шкоди різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою в сумі 28 930,90 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2 998,00 грн за проведення експертизи № АВє-109 від 19 квітня 2021 року, 626,92 грн витрат на поштові витрати, 540,00 грн витрат на виготовлення ксерокопій, 535,72 грн судового збору та 10 540,70 грн за надання професійної правничої допомоги адвоката.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду спричинену дорожньо-транспортною пригодою в сумі 5 000,00 грн та судові витрати: 90,80 грн судового збору та 400,00 грн за надання професійної правничої допомоги.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 10 серпня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 12 квітня 2023 року в частині позовних вимог ОСОБА_2 скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 45 439,79 грн майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з яких: 36 931,79 грн - різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою, 8 008,00 грн - оплата послуг евакуатора, 500,00 грн - послуги з розбирання автомобіля для дефектування.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 852,25 грн судового збору за подання позовної заяви, 588,43 грн витрат на поштові відправлення, 506,84 грн витрат на виготовлення ксерокопій, 2 271,41 грн витрат за проведення експертизи та 9 259,86 грн витрат на професійну правничу допомогу. У решті позовних вимог відмовлено.

У решті рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 12 квітня 2023 року залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 11 вересня 2023 року подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Вінницького апеляційного суду від 10 серпня 2023 року. ОСОБА_1 посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права і просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції в частині позовних вимог до ОСОБА_2 та ухвалити нове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 26 267,08 грн, що складається із різниці між вартістю зношених запасних частин та вартістю нових запасних частин з урахування коефіцієнту фізичного зносу КТЗ - 23 667,08 грн та франшизи -2 600 грн. В решті заявлених позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої, частини дев`ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову у справі № 129/2012/21 становить 121 676,53 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто справа № 129/2012/21 є малозначною у силу вимог закону.

ОСОБА_1 у касаційній скарзі вказує, що справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженим судовим рішенням. І, відповідно, не свідчить, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржене рішення ухвалене у малозначній справі, ціна позову в якій не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 10 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - Акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна», про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук