Номер провадження: 23-з/813/697/23
Номер справи місцевого суду: 496/5238/23
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду судової палати у цивільних справах Лозко Ю.П.,

розглянувши заяву захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Аскертова Артема Вячеславовича про відвід судді Кострицького Віталія Володимировича

у справі про адміністративне правопорушення

за апеляційними скаргами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника-адвоката Аскертова Артема Вячеславовича

на постанову судді Біляївського районного суду Одеської області від 15 серпня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Біляївського районного суду Одеської області від 15 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись із вказаною постановою судді, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисник-адвокат Аскертова А.В. звернулися з апеляційними скаргами.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддям від 11 вересня 2023 року визначено склад колегії суддів для розгляду зазначеної вище справи: головуючого суддю Кострицького В.В.

Під час апеляційного розгляду цієї справи, у судовому засіданні 09 жовтня 2023 року захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Аскертов А.В. заявив головуючому судді Кострицькому В.В. відвід, обґрунтовуючи його тим, що суддя є зацікавленим у результаті розгляду цієї справи та, на думку захисника, не може об`єктивно приймати участь у розгляді цієї справи, оскільки відхилив клопотання, заявлені захисником про виклик свідків та про призначення у справі судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертиз. При цьому, відмовляючи у задоволенні вказаних клопотань, суддя Кострицький В.В. не врахував, що справа про адміністративне правопорушення розглянута місцевим судом без участі ОСОБА_1 , у зв`язку з чим вона була позбавлена можливості заявити відповідні клопотання під час розгляду справи в суді першої інстанції, що передбачено ст. 268 КУпАП.

Постановою Одеського апеляційного суду від 09 жовтня 2023 року заяву ОСОБА_2 про відвід судді Одеського апеляційного суду Кострицького В.В. у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП передано на розгляд іншому судді Одеського апеляційного суду.

09 жовтня 2023 року засобами електронного зв`язку ОСОБА_1 надіслала на адресу Одеського апеляційного суду клопотання у якому просить зупинити розгляд заяви її захисника про відвід судді Одеського апеляційного суду Кострицького В.В. до винесення відповідного рішення Вищою Радою Правосуддя, посилаючись на подання нею відповідної скарги до Вищої Ради Правосуддя на суддю Кострицького В.В.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 жовтня 2023 року для розгляду заяви захисника Аскертова А.В. про відвід судді Кострицького В.В., визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Лозко Ю.П.

Розглянувши заяви захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Аскертова А.В. про відвід судді Кострицького В.В., та клопотання ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, апеляційний суд доходить такого висновку.

Згідно ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення визначається цим Кодексом та іншими законами України (ст. 246 КУпАП).

У відповідності до ч. 1 ст. 17 Закону "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди при розгляді справ застосовують Конвенцію і практику ЄСПЛ як джерело права. Як встановлено рішенням ЄСПЛ у справі "Швидка проти України" від 30.10.2014 р., провадження у справах про адміністративні правопорушення вважається кримінальними у розумінні Конвенції. У справі "Надточій проти України" ЄСПЛ зазначив, що Уряд України визнав кримінально-правовий характер КУпАП.

За викладених обставин, апеляційний суд приходить до висновку про наявність правових підстав при вирішенні питання щодо заявленого відводу, застосувати норми КПК України, які регламентують вирішення питання відвід у кримінальному провадженні.

Зважаючи на ту обставину, що а ні положеннями КУпАП, а ні приписами КПК України не регламентовано можливості зупинення розгляду заяви про відвід судді, у тому числі з підстав ініціювання особою звернення до Вищої Ради Правосуддя, шляхом подання відповідної скарги, апеляційний суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про зупинення розгляду заяви захисника Аскертова А.В. про відвід судді Кострицького В.В., з підстав наведених у заяві.

Положеннями ст. 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного у кримінальному провадженні. До таких обставин, зокрема, належить наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді, судді або присяжного.

Статтею 80 КПК України передбачено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Частина перша статті 129 Конституції України встановлює, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Положеннями статей 75, 76 КПК України передбачено вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді в розгляді кримінального провадження.

Пунктом 4 статті 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумніви у його неупередженості.

У даному випадку оцінюватися має саме те, чи викликають певні обставини розумний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді у стороннього спостерігача.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною; "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

У справі "П`єрсак проти Бельгії" ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами. У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. При оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Гаусшильдт проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує як презумпція неупередженості судді, слідчого і прокурора, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Ураховуючи наведене апеляційний суд акцентує увагу, що для відведення судді з підстав упередженості необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість судді. Водночас, не може слугувати підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Перевіряючи заяву про відвід судді Кострицького В.В. на предмет її обґрунтованості, надаючи правову (юридичну) оцінку обставинам, якими захисник мотивує наявність підстав для відводу судді, апеляційний суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення цієї заяви, оскільки захисником не наведено аргументів, які б свідчили про те, що поведінка судді Кострицького В.В. під час розгляду справи про адміністративне правопорушення містила ознаки упередженості, необ`єктивності чи є такою, що викликає сумніви у безсторонності судді чи його зацікавленості у результатах розгляду цієї справи.

Доводи, на які посилається захисник Аскертов А.В., як на підстави для відводу судді Кострицького В.В. з підстав відсутності об`єктивності у судді під час розгляду справи, зумовленої тим, що під час розгляду цієї справи суддя відмовив у задоволенні клопотання про виклик свідків та про призначення судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертиз, апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані, безпідставні і такі, що ґрунтуються виключно на суб`єктивних припущеннях адвоката, а сама по собі, незгода учасника справи з процесуальним рішенням судді, не може бути підставою для відводу судді.

Аргументи адвоката щодо особистої зацікавленості судді Кострицького В.В. у результатах розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення, також не підтверджені будь-якими доказами, а тому не приймаються апеляційним судом до уваги.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд не вбачає у заявлених захисником ОСОБА_1 - адвокатом Аскертовим А.В. обставинах, підстав для відводу, оскільки вони не свідчать про необ`єктивність судді Кострицького В.В. та його особисту зацікавленість у результаті розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення.

Інші обставин, які б свідчили про неможливість участі судді Кострицького В.В. у розгляді цієї справи, під час розгляду заяви про відвід не встановлені, відтак заява про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 75,76,80 КПК України

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення розгляду заяви її захисника Аскертова Артема Вячеславовича про відвід судді Кострицького Віталія Володимировича.

Відмовити у задоволенні заяви захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Аскертова Артема Вячеславовича про відвід судді Кострицького Віталія Володимировича у справі про адміністративне правопорушення за апеляційними скаргами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника Аскертова Артема Вячеславовича на постанову судді Біляївського районного суду Одеської області від 15 серпня 2023 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.П. Лозко