Справа № 177/178/22
Провадження № 2/177/82/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 травня 2023 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Строгової Г. Г.

за участі

секретаря судового засідання Сотнікової А.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідача Ковальчука В.В., Паламарчука С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Союз-1» про стягнення заборгованості по заробітній платі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою та в обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з 17.10.2019 працює в ОК «Садівниче товариство «Союз-1» на посаді бухгалтера згідно трудового договору № 2 від 17.10.2019. Сума заробітної плати за договором складала 5000,00 грн. З 01.01.2021 згідно трудового договору та Закону вона отримувала мінімальну заробітну плату.

17.04.2021 ОСОБА_3 самовільно призначив себе головою ОК «СТ «СОЮЗ-1». З цього часу їй було припинено нарахування та виплата заробітної плати по теперішній час. Вказує, що ніяких наказів, розпоряджень або повідомлень про її звільнення їй не надавалося, не надсилалося і не вручалося.

Таким чином станом на 31.12.2021 у відповідача перед нею виникла заборгованість по заробітній платі у сумі 59285,00 грн.

За період з 01.03.2021 по 30.04.2021 відповідно до довідки за неї сплачені податки, але заробітна плата сплачена лише частково в розмірі 715,00 грн.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі за період з 01.03.2021 по 31.12.2021 в розмірі 59285,00 грн.

Ухвалою судді від 02.02.2022 відкрито провадження у справі та розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 21).

21.07.2022 голова Правління ОК «СТ Союз-1» Паламарчук С.М. надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що з позовними вимогами не згоден, вважає їх протиправними та такими, які не відповідають дійсності. Вказував, що 17.04.2021 на загальних зборах ОК «СТ «Союз-1» його обрано головою правління. Попереднім правління кооперативу, до складу якого входила також позивач ОСОБА_1 не передано жодного документу, печатки, грошових коштів в касі, ключі від господарських споруд та будівель, в тому числі і документи, які ОСОБА_1 додала до позовної заяви штатні розписи за 2019 рік, 2020 рік, 2021 рік, наказ № 3 від 16.10.2019, наказ № 4 від 29.12.2019, наказ №5 від 30.12.2020, повідомлення до податкової про прийняття на роботу від 16.10.2019, трудовий договір від 17.10.2019. Вважає, що ОСОБА_1 привласнила зазначені документи, заволоділа ними шляхом зловживання своїми службовим становищем, що спричинило порушення роботи ОК «СТ Союз-1».

Також вказував, що згідно п. 7.1. Статуту ОК «СТ Союз-1» затвердженого 15.11.2016 в склад правління, крім голови входять його заступник, казначей і члени правління. Згідно п. 2 Протоколу № 1 загальних зборів ОК «СТ Союз-1» від 14.04.2019 ОСОБА_1 обрано членом правління. Згідно п. 16.3 Статуту кооператив самостійно визначає форми і систему оплати праці найманих працівників з урахуванням вимог, встановлених законодавством. В п. 6.2. Статуту зазначено, що до компетенції загальних зборів членів Кооперативу належить затвердження штату працівників, з якими Кооператив укладає трудові договори та вирішує питання про оплату їх праці.

Однак, згідно Протоколу № 1 загальних зборів членів ОК «СТ Союз-1» від 14.04.2019 не було затверджено штат працівників, з якими Кооператив укладає трудові договори та не було вирішено питання про оплату їх праці. Кооператив не визначав форму і систему оплати праці найманих працівників.

Отже, вважає, що документи які містяться в матеріалах справи, надані ОСОБА_1 є підробленими, а дії позивача такими, що підпадають під дію Кримінального кодексу України, у зв`язку з чим ним до правоохоронних органів подано відповідну заяву (а.с. 41).

01 вересня 2022 року ухвалою суду позовну заяву залишено без розгляду, у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого позивача (а.с. 79). Зазначена ухвала оскаржена позивачем до Дніпровського апеляційного суду (а.с. 82-84).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25.10.2022 ухвала Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 01.09.2022 скасована та цивільну справу направлено до Криворізького районного суду Дніпропетровської області для подальшого розгляду, відповідно до вимог ЦПК України (а.с. 117-119). 02.11.2022 зазначена справа повернута до Криворізького районного суду Дніпропетровської області (а.с. 131).

Ухвалою від 08.11.2022 суддею прийнято цивільну справу до свого провадження та ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 134).

Позивач та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх повному обсязі.

Представники відповідача ОК «СТ Союз-1» Паламарчук С.М. та ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, посилаюсь на пояснення зазначені у відзиві та відсутність доказів виконання своїх службових обов`язків позивачем, обліку робочого часу та відповідно нарахування заробітної плати.

Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України.

Вислухавши сторони, їх представників, дослідивши письмові докази у справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 17.10.2019 працює в Обслуговуючому Кооперативі «Садівниче Товариство «Союз-1» на посаді бухгалтера за основним місцем роботи з окладом згідно зі штатним розписом (5000,00 грн.), відповідно до наказу №2 від 16 жовтня 219 року (а.с. 159).

17 жовтня 2019 року між ОК «СТ «Союз-1» та ОСОБА_1 укладено трудовий договір № 2, відповідно до п. 1.2. якого в ході виконання договору виникають трудові відносини між роботодавцем і працівником, засновані на зобов`язанні працівника виконувати роботу, передбачену умовами договору, та зобов`язанні роботодавця виплачувати працівникові заробітну плату згідно з цим договором і забезпечувати всі необхідні умови праці (а.с. 160-163).

Право працівника на працю та отримання заробітної плати гарантоване ст. 43 Конституції України.

Згідно ст.21 КЗпП трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Положеннями ст. 115 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) та ст. 24 Закону України «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно зі ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Згідно ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про оплату праці» організація оплати праці здійснюється, крім іншого, на підставі законодавчих та інших нормативних актів, колективних договорів.

Суб`єктами організації оплати праці є: органи державної влади та місцевого самоврядування; роботодавці, організації роботодавців, об`єднання організацій роботодавців або їх представницькі органи; професійні спілки, об`єднання професійних спілок або їх представницькі органи; працівники.

З огляду на викладене, для визначення розміру невиплаченої заробітної плати врахуванню підлягає встановлений законодавством розмір мінімальної заробітної плати.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про оплату праці» мінімальна заробітна плата - це встановлений законом мінімальний розмір оплати праці за виконану працівником місячну (годинну) норму праці.

Мінімальна заробітна плата встановлюється одночасно в місячному та погодинному розмірах.

Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов`язковою на всій території України для підприємств усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників, за будь-якою системою оплати праці.

Пунктом 3 розділу II Закону України від 06 грудня 2016 року №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

Відповідно до пункту 2 частини першої розділу І Закону України від 06 грудня 2016 року №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закон України «Про оплату праці» доповнено статтею 3-1 («Гарантії забезпечення мінімальної заробітної плати»), згідно з якою розмір заробітної плати працівника за повністю виконану місячну (годинну) норму праці не може бути нижчим за розмір мінімальної заробітної плати.

При обчисленні розміру заробітної плати працівника для забезпечення її мінімального розміру не враховуються доплати за роботу в несприятливих умовах праці та підвищеного ризику для здоров`я, за роботу в нічний та надурочний час, роз`їзний характер робіт, премії до святкових і ювілейних дат.

Якщо нарахована заробітна плата працівника, який виконав місячну норму праці, є нижчою за законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати, роботодавець проводить доплату до рівня мінімальної заробітної плати, яка виплачується щомісячно одночасно з виплатою заробітної плати.

Якщо розмір заробітної плати у зв`язку з періодичністю виплати її складових є нижчим за розмір мінімальної заробітної плати, проводиться доплата до рівня мінімальної заробітної плати.

У разі укладення трудового договору про роботу на умовах неповного робочого часу, а також при невиконанні працівником у повному обсязі місячної (годинної) норми праці мінімальна заробітна плата виплачується пропорційно до виконаної норми праці.

Мінімальна заробітна плата у погодинному розмірі застосовується на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та у фізичних осіб, які використовують найману працю, у разі застосування погодинної оплати праці.

Відповідно до частини четвертої статті 95 КЗпП України розмiр мiнiмальної заробiтної плати встановлюється i переглядається вiдповiдно до статей 9 i 10 Закону України «Про оплату праці».

За змістом статті 9 Закону України «Про оплату праці» мінімальна заробітна плата встановлюється у розмірі не нижчому від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з приписами статті 10 Закону України «Про оплату праці» розмір мінімальної заробітної плати встановлюється Верховною Радою України за поданням Кабінету Міністрів України не рідше одного разу на рік у законі про державний бюджет України з урахуванням вироблених шляхом переговорів пропозицій спільного представницького органу об`єднань профспілок і спільного представницького органу об`єднань організацій роботодавців на національному рівні.

Розмір мінімальної заробітної плати не може бути зменшено в разі зменшення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зміни розміру мінімальної заробітної плати іншими законами України та нормативно-правовими актами є чинними виключно після внесення змін до закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Згідно ст. 8 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» установити у 2021 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня - 6000 гривень, з 1 грудня - 6500 гривень.

Позивач стверджує, що в період з 01.03.2021 по 30.04.2021 вона не отримала в повному обсязі заробітну плату, їй було вплачено лише 715,00 грн.

Як вбачається з довідки про нарахування заробітної плати бухгалтера «ОК «СТ Союз-1» ОСОБА_1 за період з 01.03.2021 по 01.04.2021, позивачу за вказаний період нараховано заробітну плату в розмірі 12000,00 грн., та до виплати після утримання податків й обов`язкових платежів підлягає 9660,00 грн. з яких вплачено 715,00 грн., несплаченою залишилася сума 8945,00 грн. (а.с. 146-1). З довідки про нарахування заробітної плати бухгалтера «ОК «СТ Союз-1» ОСОБА_1 за період з 01.05.2021 по 30.12.2021, позивачу за вказаний період нарахована заробітна плата в розмірі 48000,00 грн, та до виплати після утримання податків й обов`язкових платежів підлягає 38640,00 грн. (а.с. 146).

Відповідно до роз`яснень викладених у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає суму, що підлягає стягненню, без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

При визначені розміру заборгованості по заробітній платі, суд бере до уваги розрахунки заробітної плати, надані позивачем (а.с. 146-1,146), таким чином, заборгованість по заробітній платі складається (без утримання податків й інших обов`язкових платежів) за період 01.03.2021 по 31.12.2021 складає 59285,00 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні вказував на те, що такої посади як бухгалтер в ОК СТ «Союз-1» не має, крім того, згідно протоколу № 1 загальних зборів ОК «СТ Союз-1» від 34.04.2019 року не було затверджено штат працівників, з якими Кооператив укладає трудові договори та не було вирішено про оплату їх праці. Кооператив не визначав форму і систему оплати праці найманих працівників.

Доводи представника відповідача спростовуються відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків станом на 15.02.2023 року, згідно яких позивач була працевлаштована в ОК СТ «Союз-1» в період з 17.10.2019 по квітень 2021 року, за вказаний період їй була нарахована заробітна плата та обов`язкові платежі при нарахуванні ОСОБА_1 заробітної плати були перераховані в дохід держави (а.с. 196 ). Штатними розписами ОК «СТ Союз-1», затверджених головою К «СТ Собюз-1» 16.10.2019, 01.01.2019, 01.01.2021, згідно яких до штатної одиниці ОК «СТ Союз-1» входить, зокрема посада бухгалтер (а.с. 151-153), наказом № 4 від 29.12.2019 ОК «СТ Союз-1» та наказом № 5 від 30.12.2020 ОК «СТ Союз-1» про затвердження штатного розпису (а.с. 155-156).

Підтверджень щодо отримання або перерахування заробітної плати ОСОБА_1 у період 01.03.2021 по 31.12.2021 в матеріалах справи відсутні, як і відсутні докази того, що ОСОБА_1 звільнена з посади бухгалтера ОК «СТ «Союз-1».

Суд також не приймає до уваги твердження відповідача про отримання позивачем 29.04.2021 розрахункових платежів при звільненні, на підтвердження чого надана заключна виписка з АТ «КБ «Приватбанк» по рахунку ОК «СТ Союз-1» (а.с. 218-221), оскільки з вказаного документу не можна встановити, що зазначені в ньому суми були нараховані та виплачені саме ОСОБА_1 , а також призначення цих платежів.

Таким чином, оскільки позивачу частково виплачено заробітну плату за березень 2021 року у розмірі 715,00 грн, тому з відповідача в користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі, яка складається з 4115,00 грн за квітень 2021 року, 6000,00 грн за березень 2021 року, 6000,00 грн за травень 2021 року, 6000,00 грн за червень 2021 року, 6000,00 грн за липень 2021 року, 6000,00 грн за серпень 2021 року, 6000,00 грн за вересень 2021 року, 6000,00 грн за жовтень 2021 року, 6000,00 грн за листопад 2021 року, 6000,00 грн. за грудень 2021 року, що в загальному розмірі становить 59285,00 грн.

За вказаних обставин, оскільки відповідачем не надано суду жодних доказів чи розрахунків суми заробітної плати, також відповідачем не подано доказів про відсутність заборгованості по заробітній платі у відповідача перед позивачем, а тому, при визначенні розміру заборгованості щодо заробітної плати відповідача перед позивачем суд виходить із розміру мінімальної заробітної плати та приходить до переконання, що з відповідача ОК «СТ «Союз-1» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі за період за період з 01.3.2021 по 31.12.2021 в розмірі 59285, 00 грн, без утримання податків й інших обов`язкових платежів.

Оскільки, позивач на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, на підставі статті 141 ЦПК України, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40,00 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265, 293 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Союз-1» про стягнення заборгованості по заробітній платі задовольнити.

Стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Союз-1» (, місцезнаходження за адресою: с. Вільне, Криворізький район, Дніпропетровська область) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце поживання: АДРЕСА_1 ) заборгованість по заробітній платі за період з 01.03.2021 по 31.12.2021 в розмірі 59285 (п`ятдесят дев`ять тисяч двісті вісімдесят п`ять) грн.00 коп, без утримання податків й інших обов`язкових платежів.

Стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Союз-1» (, місцезнаходження за адресою: с. Вільне, Криворізький район, Дніпропетровська область) на користь держави судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 коп.

Рішення в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню на підставі ст.430 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Суддя Г.Г. Строгова