Провадження № 22-ц/4808/412/23
Головуючий у 1 інстанції Барашков В. В.
Суддя-доповідач ФединякВ.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого Фединяка В.Д. ( суддя-доповідач)

суддів: Василишин Л.В., Максюти І.О.

секретаря Кузів А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Футерка Василя Любомировича на рішення Івано-Франківського міського суду від 09 жовтня 2015 року, ухвалене в складі судді Барашкова В.В. в м. Івано-Франківську у справі за заявою Івано-Франківської міської ради, заінтересовані особи: Реєстраційна служба Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області, Перша Івано-Франківська державна нотаріальна контора про визнання спадщини відумерлою,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року Івано-Франківська міська рада звернулась в суд з заявою, за участю заінтересованої особи: Реєстраційна служба Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області, Перша Івано-Франківська державна нотаріальна контора про визнання спадщини відумерлою.

Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана вище квартира належала ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Госпрозрахунковою групою з приватизації державного житлового фонду від 27.01.2005 року. Згідно Інформаційної довідки із спадкового реєстру № 40736169 від 22.06.2015 року спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася та згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 40736137 від 22.06.2015 року заповіт від імені ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не посвідчувався, спадкоємці за законом та за заповітом відсутні. У разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Просила визнати квартиру АДРЕСА_2 відумерлою спадщиною, власністю тереторіальної громади м.Івано-Франківськ в особі Івано-Франківської міської ради та передати її територіальній громаді м. Івано-Франківська в особі Івано-Франківської міської ради.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 жовтня 2015 року заяву задоволено. Визнано квартиру АДРЕСА_2 відумерлою спадщиною, власністю тереторіальної громади м.Івано-Франківськ в особі Івано-Франківської міської ради та передано її територіальній громаді м. Івано-Франківська в особі Івано-Франківської міської ради.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Футерко В.Л. подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення у цій справі та залишення заяви Івано-Франківської міської ради без розгляду. Апелянт стверджує, що рішення суду порушує його право власності на квартиру АДРЕСА_2 , яка йому належить за договором купівлі-продажу від 23.10.2013 року та згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що не було враховано судом при ухваленні рішення у цій справі.

Сторони у встановленому законом порядку повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, проте в судове засідання не з`явивсь, що відповідно ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності.

Розгляд справи за відсутності сторін та учасників справи, щодо яких наявні відомості про вручення повістки про явку в суд не є порушенням статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про доступ до правосуддя.

Суд відхиляє клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Футерка В.Л. про відкладення розгляд цієї страви, оскільки повідомлені ним причини неявки за приписами ч.1ст.372 ЦПК україни судом визнаються неповажними. Крім цього, повторне відкладення розгляд справи призведе до порушення встановлених ч.1ст.371 ЦПК України строків розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов натупних висновків.

Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Ухвалюючи рішення про визнання спадщини відумерлою, суд першої інстанції виходив з того, що на спадщину - квартиру АДРЕСА_1 , яка залишилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 спадкова справа не заводилася, заповіт від імені ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не посвідчувався, відсутні спадкоємці за заповітом і за законом, тому суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Ухвалене судом першої інстанції рішення не відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , якій належала квартира за адресою АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Госпрозрахунковою групою з приватизації державного житлового фонду від 27.01.2005 року.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 11430818 від 23.10.2013 квартира за адресою АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_1 , підстава виникнення права власності договір купівлі-продажу, серія та номер 48, видавник: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Івано-Франківського МНО(а.с.51).

Згідно з частиною другою статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження зокрема справи про визнання спадщини відумерлою (частина перша статті 234 ЦПК України в ред. з 18.03.2004, яка діяла на час ухвалення рішення), (частина перша статті 293 ЦПК України в ред. з 15.12.2017).

Згідно частини першої статті 234 ЦПК України (в ред. з 18.03.2004, яка діяла на час ухвалення рішення), (частинами першою, третьою, четвертою статті 294 ЦПК України в ред. з 15.12.2017) під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи; справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 636/1324/16-ц, провадження № 14-225цс18. У постановах Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 202/6418/18, провадження № 61- 8511св19 та від 23 грудня 2019 року у справі № 175/423/18, провадження № 61-8171св19.

Під спором про право розуміють перешкоди у здійсненні цивільного права, які згідно із законом можуть бути усунені за допомогою суду. Спір про право пов`язаний лише з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, у спорі існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. За відсутності цих елементів немає спору про право.

У разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою (частина перша статті 1277 ЦК України).

Відповідно до статті 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Системний аналіз зазначених норм матеріального і процесуального права дає підстави для висновку, що відумерлою є спадщина, визнана як така на підставі встановлення судом існування (чи не існування) кількох юридичних фактів: факт смерті спадкодавця, відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від спадщини, не прийняття спадкоємцями спадщини чи відмова від її прийняття, дотримання органом місцевого самоврядвання відповідної процедури.

Звернувшись до суду із заявою про визнання майна відумерлою спадщиною, міська рада зазначила, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , якій на праві власності належала квартира АДРЕСА_2 , до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини чи відмови від неї спадкоємці не зверталися, що підтверджується відповіддю Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори.

На підтвердження порушених прав та охоронюваних законом інтересів представник ОСОБА_1 адвокат Футерко В.Л. додав до апеляційної скарги копію договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 від 23.10.2013 та копію Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності про реєстацію права власності на вказану квартиру за ОСОБА_1 .

Колегія суддів зауважує, що особливістю розгляду справи про визнання спадщини відумерлою, яка розглядається в окремому провадженні, як й інших справ окремого провадження, зокрема, є: заявлені вимоги у порядку окремого провадження повинні бути безспірними (відсутній спір про право); справи окремого провадження порушуються за заявою і розглядаються за участю заявника, заінтересованих осіб (відсутність спору про право зумовлює відсутність сторін з протилежними інтересами, відсутність позову); немає інститутів і категорій, властивих позовному провадженню (пред`явлення зустрічного позову, заміна сторін, співучасть, мирова угода, треті особи, звернення до третейського суду тощо); справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Заявник у справі про визнання спадщини відумерлою - це особа, в інтересах якої в суді порушується справа про підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваного права на спадщину, необхідних для реалізації нею майнових прав, без судового підтвердження яких вона позбавлена можливості здійснити ці права.

Отже, набуття права власності на відумерлу спадщину територіальною громадою можна розглядати як правовий засіб, що слугує досягненню визначеності у відносинах власності на засадах справедливості.

Оцінивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що заява міської ради про визнання спадщини відумерлою не підлягає розгляду у порядку окремого провадження, оскільки існує спір про право, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Згідно частини шостої статті 235 ЦПК України (в ред. з 18.03.2004, яка діяла на час ухвалення рішення), якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Аналогічні вимоги встановлені частиною шостою статті 294 ЦПК України (в ред. з 15.12.2017).

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Встановлено, що Івано-Франківська міська рада у порядку окремого провадження звернулась із заявою про визнання квартири АДРЕСА_2 відумерлою спадщиною та власністю тереторіальної громади м.Івано-Франківськ в особі Івано-Франківської міської ради.

Ухвалюючи рішення у цій справі справі, суд першої інстанції не врахував вимог вищевказаного закону, дійшов неправильних висновків про розгляд заяви Івано-Франківської міської ради про визнання спадщини відумерлою у порядку окремого провадження та не звернув уваги, що у цій справі наявний спір про право, який необхідно вирішувати у порядку позовного провадження.

За таких обставин рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України та ухвалене з порушенням норм процесуального права, що в силу частини четвертої статті 315 ЦПК України є підставою для його скасування із залишенням заяви Івано-Франківської міської ради про визнання спадщини відумерлою без розгляду.

Керуючись ст. 374, 376, 382-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Футерка Василя Любомировича задовольнити частково. Рішення Івано-Франківського міського суду від 09 жовтня 2015 року скасувати.

Заяву Івано-Франківської міської ради, заінтересовані особи: Реєстраційна служба Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області, Перша Івано-Франківська державна нотаріальна контора про визнання спадщини відумерлою залишити без розгляду.

Роз`яснити Івано-Франківській міській раді, що вона має право подати позов на загальних підставах.

Постанова набирає законної сили з дня її підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 травня 2023 року.

Судді: В.Д. Фединяк

Л.В.Василишин

І.О.Максюта