Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.04.2023 Справа №607/11687/22

Провадження №2/607/247/2023

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Кунець Н.Р.

за участі секретаря судового засідання Ковбасюк М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом поданим адвокатом Світликом Олегом Мирославовичем в інтересах ОСОБА_1 , який діє в інтересах недієздатного ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , через свого представника ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», в якому просить: стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 39 483,93 грн шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та 100 000 грн моральної шкоди, завданої пошкодженням майна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 31.08.2021 о 12 год. 30 хв. по вул. Бережанській у с. Підгородне Тернопільського району трапилась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів «ГАЗ-31 Волга», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_3 та «Volkswagen Golf Variant», д.н.з. НОМЕР_2 , який керував водій ОСОБА_5 . Водіями учасниками ДТП було досягнуто згоди щодо обставин її скоєння, ОСОБА_3 визнав свою вину у скоєнні ДТП та було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол). Власником автомобіля «Volkswagen Golf Variant», д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_2 . Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 12.04.2021 у справі №606/2019/20 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано недієздатним, встановлено над ним опіку та призначено його опікуном ОСОБА_1 . 15.09.2021 ОСОБА_1 отримано від ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» в якості страхового відшкодування 23 571,19 грн. Отримана сума страхового відшкодування виявилась не достатньою для відновлення первісного стану пошкодження внаслідок ДТП автомобіля «Volkswagen Golf Variant», д.н.з. НОМЕР_2 . 30.11.2021 ОСОБА_1 звернувся до судового експерта Мазура М.С. стосовно визначення вартості матеріального збитку завданого пошкодженням колісного транспортного засобу «Volkswagen Golf Variant», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП. Згідно висновку експерта №417/21 транспортно-товарознавчої експертизи, складеного 25.11.2021, судовим експертом встановлено, що фактичний розмір завданої шкоди становить 63 055,12 грн, в тому числі: вартість ремонтно-відновлювальних робіт 9645 грн, вартість необхідних для ремонту матеріалів 8875,04 грн, вартість нових складових, що підлягають заміні 44 535,08 грн. таким чином, різниця між фактичним розміром завданої шкоди та отриманим страховим відшкодування становить 39 483,93 грн. Крім того, вказав, що ОСОБА_2 є інвалідом І групи, інвалідність встановлена довічно. З метою забезпечення соціальної адаптації, полегшення умов побуту, спілкування, реабілітації, лікування, ОСОБА_2 був забезпечений автомобілем «VOLKSWAGEN GOLF VARIANT», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер транспортного засобу (VIN код кузова) НОМЕР_4 . Отримані внаслідок ДТП пошкодження автомобіля належного ОСОБА_2 , позбавили його на тривалий час можливості використовувати автомобіль для соціальної адаптації, реабілітації, лікування, полегшення умов побуту, - саме для вказаних цілей останній і був забезпечений таким автомобілем. Таким чином, відповідач завдав ОСОБА_2 моральної шкоди, яку останній оцінює у розмірі 100 000 грн. Крім цього, з метою визначення вартості матеріальних збитків завданих пошкодженням КТЗ «Volkswagen Golf Variant», д.н.з. НОМЕР_2 , між судовим експертом Мазуром М.С. та ОСОБА_1 укладено договір №417/21 від 30.11.2021 на виконання судової експертизи, відповідно до умов якого замовником сплачено виконавцю 3500 грн за проведення експертизи, які підлягають стягненню з відповідача в користь ОСОБА_2 .

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив задовольнити позов.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.09.2022 відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.12.2022 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП».

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.01.2023 зобов`язано ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» надати суду в термін до 24.02.2023 належними чином завірені копії наступних документів: -страхового полісу №ЕР-202122086 (забезпечений (застрахований) транспортний засіб: д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_5 , тип ВЗ: легковий автомобіль від 20001 до 3000 куб.см., марка та модель: ГАЗ 31 Волга НОМЕР_1 ), страхувальник ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 ; -страхового акту №74 від 14.09.2021.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.03.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо представник позивача адвокат Світлик О.М. подав суду заяву про розгляд справи без його та позивача участі, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити позов. Крім цього, у поданій заяві представник позивача вказав, що докази понесених правничих витрат будуть надані суду протягом 5 днів з дня ухвалення рішення.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання неодноразово повідомлявся належним чином. Зокрема, судом надсилались повістки про виклик до суду на поштову адресу за його зареєстрованим місцем проживання за адресою АДРЕСА_1 , однак останні повернуті на адресу суду з відміткою про відсутність адресата. Крім того на сайті судової влади України опубліковані оголошення про виклик до суду ОСОБА_3 . Про причини неявки ОСОБА_3 суду не повідомив, відзив на позов не подавав, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв.

Представник третьої особи ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Попередньо представник третьої особи подав заяву про розгляд справи без його участі.

Відтак, суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення, оскільки, щодо заочного розгляду справи позивач заперечень не висловлював.

У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку:

Судом встановлено, що згідно довідки про реєстрацію транспортного засобу Департаменту соціального захисту населення облдержадміністрації за №05-01/3249 від 20.11.2018, виданої Департаментом соціального захисту населення Тернопільської обласної державної адміністрації, ОСОБА_2 забезпечено автомобілем, в якості гуманітарної допомоги, а саме транспортним засобом «Volkswagen Golf Variant», 2010 року виготовлення, сірого кольору, з об`ємом двигуна НОМЕР_6 , типом пального дизель.

Зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 від 20.11.2018, виданого ТСЦ 6141 вбачається, що транспортний засіб «Volkswagen Golf Variant», д.н.з. НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_2 .

З довідки серії МСЕ №004046 від 07.12.1999 вбачається, що ОСОБА_2 є інвалідом І групи з дитинства.

Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 12.04.2021 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано недієздатним, встановлено над ним опіку та призначено його опікуном ОСОБА_1

31.08.2021 трапилась ДТП за участі транспортних засобів «ГАЗ-31 Волга», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_3 та «Volkswagen Golf Variant», д.н.з. НОМЕР_2 , який керував водій ОСОБА_5 .

На місці подіями водіями вказаних транспортних засобів було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол), згідно з яким винним себе у вчиненні вказаного ДТП визнав ОСОБА_3 .

На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ГАЗ-31 Волга», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував відповідач, була застрахованою згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-202122086 у ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП». Згідно вказаного полісу страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 260 000 грн, за шкоду, заподіяну майну 130 000 грн, розмір франшизи становить 2600 грн.

14.09.2021 ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП» складено страховий акт №74, згідно якого сума страхового відшкодування, які підлягає виплаті ОСОБА_1 становить 23 571,19 грн.

14.09.2021 ОСОБА_1 підписано заяву щодо досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування, згідно якої між потерпілим та страховиком досягнуто згоду про розмір страхового відшкодування, який складає 23 571,19 грн.

З виписки з рахунку ОСОБА_1 вбачається, що 15.09.2021 ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП» перерахували ОСОБА_1 23 571,19 грн в якості суми страхового відшкодування.

30.11.2021 року між ОСОБА_1 (Замовник) та судовим експертом Мазуром М.С. (Виконавець) укладено договір на виконання судової експертизи за №417/21, відповідно до умов якого Виконавець виконує судову автотоварознавчу експертизу на підставі заяви ОСОБА_1 від 30.11.2021 року, з наданням за його результатами висновку експерта за №417/21, а Замовник оплачує 3500 грн за проведення експертизи.

Як слідує з квитанції до прибуткового касового ордера за №417/21 від 30.11.2021 року, ОСОБА_1 сплатив судовому експерту Мазуру М.С. 3500 грн. за експертизу за №417/21.

Згідно висновку судового експерта Мазура Михайла Степановича №417/21 від 30.12.2021 року, вартість матеріальних збитків спричинених власнику КТЗ «Volkswagen Golf Variant», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, яке мало місце 31.08.2021 станом на час ДТП ймовірно становить 35 923,48 грн.

З дослідницької частини вказаного висновку вбачається, що на підставі проведених обстежень (з обмеженою оглядовістю і видимістю), та виконаних належних розрахунків, представленого пошкодженого «Volkswagen Golf Variant», д.н.з. НОМЕР_2 , встановлено, що вартість необхідного відновлювального ремонту становить 63 055,12 грн, а сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу та втраті товарної вартості внаслідок пошкодження, які виявлені при зовнішньому органолептичному огляді становить 35 923,48 грн.

Згідно ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Вимогами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

До способів захисту цивільних прав та інтересів згідно п. п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України відноситься, зокрема, відшкодування збитків, відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні - це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

За загальним принципом, відповідно до частини першої ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За положеннями ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку, якщо ця особа не доведе, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або з умислу потерпілого.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку, страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

В силу вимог п. 33.2 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Згідно статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до вимог п. 36.4 статті 36 Закону, страховик здійснює компенсацію витрат страхувальника або особи, відповідальність якої застрахована, а МТСБУ компенсує витрати особи, звільненої від цього виду обов`язкового страхування на підставі пункту 13.1 статті 13 цього Закону або відповідальність якої застрахована іноземною страховою компанією відповідно до умов Міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", за умови, що такі витрати здійснюються за згодою страховика (МТСБУ). У компенсації витрат може бути відмовлено повністю або частково, якщо такі витрати здійснені без попереднього погодження із страховиком (МТСБУ).

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, серед іншого, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Згідно статті 1192 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних прав у своїй постанові від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» (п. 14), при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (стаття 1194 ЦК України).

Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі №755/7666/19.

Винуватець повинен відшкодувати потерпілому різницю між завданим збитком та страховою виплатою. Покладення відповідальності у розмірі завданого збитку який повинен відшкодувати страховик на винуватця суперечить інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Стала позиція, яка відображена у ряді постанов Верховного Суду. У тому числі і у рішеннях Великої Палати. Суть зводиться до того, що з винуватця можна стягнути лише ті суми, які не платить страхова, до яких, як правило відносяться: знос авто, франшиза, розмір збитку понад страхову суму. Якщо потерпілий заявляє вимогу до винуватця про відшкодування тих платежів, які повинна сплатити страхова компанія, то суд повинен відмовити в задоволенні таких позовних вимог. Єдине виключення сам винуватець згоден самостійно покрити розмір завданого збитку, який повинен бути покритий страховою компанією.

До такого правового висновку прийшов Верховний Суд у постановах: № 204/5314/18 від 25.11.2021 року; № 208/2600/17 від 27.10.2021 року; № 205/1314/16-ц від 20.10.2021 року; № 362/3043/18 від 06.10.2021 року; № 753/311/17 від 06.10.2021 року; № 128/1453/18 від 06.10.2021 року; № 369/11644/16-ц від 04.08.2021 року; № 759/24061/19 від 28.07.2021 року; № 523/7115/18 від 30.06.2021 року; № 204/4050/17 від 03.06.2021 року; № 607/17727/18 від 19.05.2021 року; № 523/3212/19 від 24.03.2021 року; № 753/11069/16 від 17.02.2021 року; № 760/5686/17 від 17.02.2021 року; № 592/8115/18 від 03.02.2021 року.

Встановлено, що 31.08.2021 мала місце ДТП внаслідок якої було пошкоджено належний ОСОБА_2 транспортний засіб «Volkswagen Golf Variant», д.н.з. НОМЕР_2 .

31.08.2021 учасники ДТП склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, згідно якого винуватим у ДТП себе визнав ОСОБА_3 та у встановленому законом порядку повідомили страховика про настання страхового випадку.

При цьому, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ГАЗ-31 Волга», державний номернийзнак НОМЕР_1 , яким керував відповідач, була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-202122086 від 10.12.2020.

Разом з тим, позивач зазначає, що розмір завданої ОСОБА_2 матеріальної шкоди перевищує розмір виплаченого йому ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП» суми страхового відшкодування, зокрема просить стягнути з відповідача (винуватця ДТП) різницю між вищевказаними сумами, яка становить 39 483,93 грн.

Отже, між позивачем та відповідачем наявний спір щодо різниці між розміром страхової виплати та розміром матеріальних збитків, завданих позивачу.

Згідно висновку судового експерта Мазура Степана Степановича №417/21 від 30 грудня 2021 року за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи згідно заяви-звернення ОСОБА_1 , сума вартості відновлювального ремонту КТЗ «Volkswagen Golf Variant», д.н.з. НОМЕР_2 з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу та втраті товарної вартості внаслідок пошкодження, які виявлені при зовнішньому органолептичному огляді становить 35 923,48 грн, а вартість необхідного відновлювального ремонту становить 63 055,12 грн.

Суд бере до уваги саме цей висновок експерта щодо визначення суми матеріального збитку завданого позивачу, оскільки такий висновок відповідає обставинам справи та вимогам статті 102 ЦПК України, є науково обґрунтований, експерт попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку.

Відповідно до ч.1-3 ст.102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Згідно ч.1 ст.106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Згідно ст.110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Встановлені у вищевказаному висновку експерта суми вартості відновлювального ремонту автомобіля та матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля, відповідачем не спростовані, інші висновки експертів ним не надані, в зв`язку з чим підстави для його відхилення суд не вбачає.

Разом з тим, судом встановлено, що третя особа ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП» виплатило ОСОБА_2 страхове відшкодування у сумі 23 517,19 грн, що є меншим від суми вартості відновлювального ремонту КТЗ «Volkswagen Golf Variant», д.н.з. НОМЕР_2 з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу та втрати товарної (35 923,48 грн), що встановлений висновком експерта. Так, різниця між сумою фактично виплаченого страхового відшкодування (23 517,19 грн) та сумою вартості відновлювального ремонту КТЗ «Volkswagen Golf Variant», д.н.з. НОМЕР_2 з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу та втраті товарної (35 923,48 грн), що встановлений висновком експерта, за мінусом франшизи (2600 грн) становить 9752,29 грн (35 923,48 23 571,19 2600 = 9752,29) та входить до розміру стахового платежу, який повинна сплатити страхова компанія. Відтак покладення відповідальності у розмірі 9752,29 грн завданого збитку який повинен відшкодувати страховик на відповідача, як винуватця суперечить інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Таким чином, визначаючи розмір збитків завданих ОСОБА_6 , внаслідок ДТП, яка мала місце 31.08.2021 року, який має бути відшкодований відповідачем, судом враховано, що загальний розмір матеріальних збитків завданих позивачу становить 63 055,12 грн, при цьому, від вказаної суми необхідно відняти суму виплаченого ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП» страхового відшкодування у розмірі 23 571,19 грн та суму недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 9752,29 грн. Таким чином, розмір матеріального збитку, який підлягає стягненню з відповідача в користь ОСОБА_2 становить 29 731,52 грн (63 055,12 23 571,19 9752,29 = 29 731,52).

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що факт заподіяння позивачу матеріальної шкоди внаслідок дорожньо транспортної пригоди, яка відбулась 31.08.2021 та в якій ОСОБА_3 визнав себе винним, знайшов своє підтвердження під час розгляду справи, а тому враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до часткового задоволенню шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_3 в користь позивача ОСОБА_6 29 731,64 грн матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стосовно вимог позивача про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів. До них належить, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно з положеннями статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" визначено, що під моральною шкодою, слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Вимоги про відшкодування моральної шкоди на загальну суму 100 000 гривень, позивач пов`язує із тим, що отримані внаслідок ДТП пошкодження автомобіля належного ОСОБА_2 , позбавили його на тривалий час можливості використовувати автомобіль для соціальної адаптації, реабілітації, лікування, полегшення умов побуту, - саме для вказаних цілей останній і був забезпечений таким автомобілем.

Суд вважає, що з урахуванням особи ОСОБА_6 , який є інвалідом першої групи довічно, його вразливого стану, внаслідок пошкодження належного йому автомобіля, що позбавило його можливості використовувати автомобіль для соціальної адаптації, реабілітації, лікування, полегшення умов побуту, викликаного протиправними діями відповідача, а отже моральну шкоду було завдано (у розумінні ст. 23 ЦК України).

Визначаючи співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам, суд виходить з засад розумності та справедливості.

У постанові від 05.12.2018 у справі N 210/5258/16-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що сума відшкодування моральної шкоди має бути аргументованою судом з урахуванням, зокрема, визначених у ч. 3 ст. 23 ЦК України критеріїв і тоді, коли таке відшкодування присуджується у сумі суттєво меншій, аніж та, яку просив позивач. Велика Палата Верховного Суду не погодилася з судами першої й апеляційної інстанцій, які задовольнили позовну вимогу у розмірі майже вчетверо меншому порівняно з тим, який просив стягнути позивач. Проте, не відкинувши жодні аргументи позивача про обставини, які свідчать про глибину його фізичного болю та страждань, не навели мотивів для такого визначення розміру відшкодування моральної шкоди (п. 68, 70).

Отже, зменшуючи визначений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди, суди повинні наводити відповідні мотиви.

Так, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 100 000 гривень є завищеним та не в повній мірі відповідає характеру та обсягу моральних страждань, яких зазнав ОСОБА_2 , суті спірних правовідносин та засадам розумності, виваженості та справедливості.

Суд виходить з того, що встановлюючи розмір відшкодування моральної шкоди, слід керуватися не лише тими критеріями, які обумовлюють суб`єктивне сприйняття потерпілих (почуття, емоції), але й тими, які характеризують її зовнішній прояв - порушення звичайного для даної людини способу життя.

При цьому, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її необґрунтованого збагачення.

Тому з урахуванням фактичних обставин справи, суд з урахуванням принципу розумності та справедливості, а також принципу пропорційності вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди з відповідача підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача в користь ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 5 000 гривень.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подавав та не надав суду будь-яких доказів на спростування доводів наведених у позові.

Відповідно до вимог ч. 3 статті 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

У зв`язку із залученням судового експерта з метою проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи позивач поніс витрати на її проведення у розмірі 3500 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера за №417/21 від 30.11.2021. Вказана сума підлягає відшкодуванню позивачу шляхом стягнення з відповідача в користь ОСОБА_2 .

Позивачем при подачі позову не оплачувався судовий збір у зв`язку зі звільненням від його сплати у відповідності до ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню в дохід держави з відповідача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 80, 81, 141, 263-268, 280, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов поданий адвокатом Світликом Олегом Мирославовичем в інтересах ОСОБА_1 , який діє в інтересах недієздатного ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 29 731 (двадцять дев`ять тисяч сімсот тридцять одну) гривню 64 копійок на відшкодування матеріальної шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 5000 (п`ять тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень за проведення транспортно-товарознавчої експертизи.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 992,40 грн судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду відповідачем подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 08.05.2023.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_8 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , який діє в інтересах:

ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_9 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_10 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .

Третя особа: ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», , адреса місця знаходження: вул. Глибочицька, 44, м. Київ, 04050.

Головуючий суддяН. Р. Кунець