РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №348/2031/22

10 березня 2023 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

з участю секретаря судового засідання: Скоблей О.В.

представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики грошових коштів,-

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог:

ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики грошових коштів.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 05.10.2017 між нею та ОСОБА_3 укладено договір позики грошових коштів, згідно якого останній отримав від неї 428 тис. 800 грн., що станом на 05.10.2017 було еквівалентно 16 тис. дол. США.

На підтвердження дійсності укладення договору та отримання грошових коштів, відповідач надав їй нотаріально завірену заяву НМТ 227124, зареєстровану приватним нотаріусом Підхомною О.Д. в реєстрі за № 2429.

ОСОБА_3 зобов`язувався повернути йї позичені грошові кошти в строк до 04.09.2018. Однак станом на даний час відповідач не повернув їй борг у розмірі 428800 грн.

В договорі зазначено, що відповідач зобов`язується повернути їй суму у розмірі 16 тис. доларів США по курсу національної валюти на момент віддачі.

Курс гривні до долара США станом на 19.10.2022 становить 36,56 грн. за один долар США згідно курсу НБУ, отже відповідач зобов`язаний повернути їй 584960,00 грн. (36,56 х 16000 = 584960 грн.)

Враховуючи вище наведене, слід констатувати факт невиконання відповідачем обов`язку по поверненню їй боргу у розмірі 584960 грн., що еквівалентно 16000 дол. США за курсом НБУ станом на 19.10.2022 року.

Крім того відповідно до ст. 625 ЦК України з відповідача необхідно стягнути 3 % річних від суми боргу за період з 04.09.2018 по 19.10.2022 включно, що в цілому складає: 584960 х 3% / 12 х 49 = 71657,6 грн., а також інфляційні втрати, розмір яких становить: 584960 х 105,9 х 104,1 х 105 х 110 х 101,3 - 584960 = 169548,76 грн.

Загальна заборгованість відповідача складає 826166,36 грн.

Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив.

Стислий виклад позицій сторін:

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Просила суд ухвалити рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволити, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики від 05.10.2017 в сумі 826166,36 грн. Також просила стягнути з відповідача на користь позивача сплачені судові витрати. Не заперечила проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся завчасно належним чином, рекомендованою кореспонденцією, та у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11.11.2022 по даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 20.01.2023 по даній справі закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що 05.10.2017 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір позики грошових коштів, згідно умов якого ОСОБА_2 передала у власність ОСОБА_3 строком до 04.09.2018 грошові кошти в сумі 428800 грн., що на момент укладання договору було еквівалентно 16000 дол. США, за встановленим курсом НБУ 1 дол. США=26,80 грн. (п. 1 договору) (а.с. 7).

Згідно п. 2 договору позики, позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві суму в гривнях, еквівалентну 16000 дол. США до 04.09.2018, за офіційним курсом НБУ на день повернення та в порядку і на умовах, передбачених договором.

Згідно п. 10 договору позики, за прострочення виконання зобов`язань за договором позичальник виплачує пеню в розмірі 1% від простроченої суми за кожен день прострочення, а сума позики має бути виплачена з урахуванням офіційно встановленого індексу інфляції.

Також на підтвердження дійсності укладення договору позики та отримання грошових коштів, відповідач ОСОБА_3 склав нотаріально завірену заяву НМТ 227124, зареєстровану приватним нотаріусом Підхомною О.Д. в реєстрі за № 2429 (а.с. 8).

Відповідач добровільно кошти в строк, встановлений договором позики, позивачу не повернув.

Згідно курсу НБУ станом на 19.10.2022 16000 дол. США еквівалентно 584960,00 грн. (з розрахунку 1 дол. США=36,56 грн.) (а.с .13)

Станом на 19.10.2022 загальна заборгованість відповідача за договором позики складає 826166,36 грн., з яких 584960 грн. заборгованість за договором позики; 71657,60 грн. 3% річних згідно ч. 2 ст. 625 ЦПК України; 169548,76 грн. інфляційні втрати згідно ч. 2 ст. 625 ЦПК України.

Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права:

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається укладеним в письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в листах, телеграмах або за допомогою електронного або іншого засобу зв`язку. Укладений місж сторонами договір позики є документом, що стверджує про вчинення правочину між позивачем та відповідачем.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань є порушенням чинного законодавства України, зокрема:

-статті 526 ЦК України, згідно з якою зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦПК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться;

-статті 527 ЦК України, згідно якої боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не передбачено договором або законом;

-статті 530 ЦК України, згідно якої якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час;

-статті 536 ЦК України, згідно якої за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства;

-статті 611 ЦК України, згідно якою у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

-статті 1048 ЦК України, згідно якої позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом достовірно встановлено, що між відповідачем та позивачем існував письмовий договорів позики, згідно якого позивач передав, а відповідач отримав певну суму коштів з обумовленим між ними строком повернення коштів.

Доказів про повернення боргу відповідачем матеріали справи не містять.

Згідно курсу валют станом на 19.10.2022 заборгованість відповідача в гривневому еквіваленті складає 584960,00 грн., що еквівалентно 16000 дол. США

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів етелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Враховуючи приписи ч. 1 ст. 1050 ЦК України, ч. 2 ст. 625 ЦК України, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу 3% річних від суми боргу за період з 04.09.2018 по 19.10.2022 включно, що в цілому складає: 584960 х 3% / 12 х 49 = 71657,6 грн. (де 12 - кількість місяців у році; 49 - кількість прострочених місяців; 3% - відсоткова ставка згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України; 584960 - позичена відповідачем сума боргу, яку необхідно було повернути позивачу (еквівалент до 16000 доларів США)).

Розмір інфляційних становить: 584960 х 105,9 х 104,1 х 105 х 11О х 101,3 - 584960 = 169548,76 грн. (де 105,9 - індекс інфляції за вересень - грудень 2018 року; 104,1 - індекс інфляції за 2019 рік; 105,0 - індекс інфляції за 2020 року; 110,0 - індекс інфляції за 2021 рік; 101,3 - індекс інфляції за січень 2022 року; 584960 - сума позики, яку необхідно було повернути (еквівалент до 16000 доларів США)).

Отже, станом на 19.10.2022 загальна заборгованість відповідача за договором позики з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних складає 826166,36 грн.

Виходячи із вимог ст. 1049 ЦК України позивач ОСОБА_2 реалізувала свої права, заявивши вимогу про виконання зобов`язання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання до суду позовної вимоги про стягнення з відповідача боргу за договором позики на загальну суму 826166,36 грн., позивачем сплачено судових збір в сумі 8261,66 грн, що підтверджується квитанцією від 31.10.2022 (а.с. 5).

Висновки суду:

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача в користь позивача 826166,36 грн. заборгованості за договором позики від 05.10.2017.

На підставі ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача необхідно стягнути в користь позивача 8261,66 грн. сплаченого судового збору.

На підставі ст.ст. 192, 207, 526, 527, 530, 611, 1046, 1047, 1049 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 19, 76, 77, 81, 89, 141, 247, 258, 263, 264, 265, 268, 273, 280-282, 289 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики грошових коштів задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 05.10.2017 в сумі 826166 грн. 36 коп. (вісімсот двадцять шість тисяч сто шістдесят шість гривень тридцять шість копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 8261 грн. 66 коп. (вісім тисяч двісті шістдесят одну гривню шістдесят шість копійок) сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації та останнього відомого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст рішення

виготовлено 21.03.2023.