Провадження № 2/554/4328/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2023 року м.Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Черняєвої Т.М.

за участю секретаря Янушкевіч А.І.

представника позивача адвоката Савченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності та виселення, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 18.11.2021 року звернувся до Московського районного суду м.Харкова із позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності та виселення.

Позовні вимоги обгрунтував тим, що згідно рішення Московського районного суду м.Харкова від 02.02.2021 року у справі №2-4707/11 йому належить на праві власності двокімнатна квартира АДРЕСА_1 . Використавши ті обставини, що позивач проходить військову службу у м.Києві, відповідач незаконно заволодів його квартирою і на даний час звільняти її не збирається. Комунальні послуги не сплачує, згідно довідок, борги за електропостачання, теплопостачання, водопостачання складають більше 50000 грн. Добровільно звільнити квартиру, на прохання позивача, ОСОБА_2 не погоджується.

Просив прийняти рішення про усунення перешкод у здійсненні ОСОБА_1 права власності відносно двокімнатної квартири АДРЕСА_1 та виселити із вказаної квартири ОСОБА_2 ,я кий незаконно її займає.

Ухвалою судді Московського районного суду м.Харкова від 13.12.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та постановлено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами.

Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 року №2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», змінено територіальну підсудність Московського районного суду м.Харкова на Октябрський районний суд м.Полтави.

Ухвалою судді Октябрського районного суду м.Полтави від 06.03.2023 року справу прийнято до провадження та постановлено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

03.03.2023 року на адресу суду надійшов відзив ОСОБА_2 на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав із наступних підстав.

Позивач посилається на те, що ОСОБА_2 нібито незаконно заволодів його двокімнатною квартирою АДРЕСА_1 . Такі обставини не відповідають дійсності, оскільки він проживає та зареєстрований у іншій квартирі у квартирі

АДРЕСА_2 раніше була гуртожитком і знаходилася у 1995 році на балансі державного підприємства Південзахіденергобуд. Саме з 1995 року відповідач був прописаний та проживав у цьому гуртожитку у кімнаті № НОМЕР_1 , що підтверджується відміткою у паспорті про місце проживання.

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради №1278 від 19.12.2007 року будівлю за адресою: АДРЕСА_3 виключно з числа гуртожитків, йому присвоєно статус житлового будинку, а мешканцям дозволено закріпити за собою займану житлову площу та відкрити особові рахунки.

У 2012 році мешканцям даного будинку було створено та зареєстровано обєднання співвласників багатоквартирного будинку ОСМД Олімп-39, за адресою: АДРЕСА_3 і за ініціативою мешканців будинку була змінена нумерація кімнат у будинку АДРЕСА_3 із присвоєнням нових номерів квартир, а саме номер кімнати 427 змінено на номер квартири АДРЕСА_4 , де зараз проживає відповідач, при цьому площа помешкання не змінилася. Даний факт підтверджено інформаційним листом ОСМД, довідкою КП Харківські теплові мережі від 04.10.2016 року, довідкою з місця мешкання про склад сімї і реєстрацію № НОМЕР_2 від 26.05.2021 року і довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 17.04.2019 року.

Увесь цей час відповідач є належним наймачем вказаного помешкання, що підтверджується також рішенням виконавчого комітету Московської районної ради м.Харкова за №57/5 від 27.04.2010 року, рішенням Московського районного суду м.Харкова по справі №2-2047/2010 від 03.03.2010 року про визнання права користування кімнатою АДРЕСА_5 , договором найму житлового приміщення від 01.07.2005 року, а саме кімнати № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 .

Також вказані обставини підтверджуються звітом №NL 080721-1 експерта оцінювача ОСОБА_3 від 08.07.2021 року про оцінку майна, а саме квартири АДРЕСА_6 . Під час дослідження вказаної квартири експерт особисто провела обстеження з фотографуванням помешкання і зробила висновок, що квартира не має ніякого відношення до власності позивача ОСОБА_1 .

Позивач до позову додає довідку про нарахування комунальних послуг на особовий рахунок ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_7 , що підтверджує факт проживання відповідача за указаною адресою.

Зважаючи на вищевикладене, твердження позивача про незаконне заволодіння квартирою не відповідає дійсності, а отже позов не підлягає задоволенню.

19.05.2023 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив позивача ОСОБА_1 , відповідно до якої вказано про те, що відповідно до інформації з реєстру територіальної громади м. Харкова, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_8 , а не 79-А. Дата реєстрації - 17.04.2019 р. Така ж інформація міститься і у паспорті відповідача.

У відповіді на адвокатський запит голова ОСББ «Олімп-39» пояснила, що, рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області №1278 від 19.12.2007 року будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі звернення балансоутримувача ВАТ Трест Південзахіденергобуд був виключений з числа гуртожитків. На даний час будинок АДРЕСА_3 не прийнятий до комунальної власності.

Для організації управління рішенням Московської районної ради в м. Харкові ради від 23.10.2008 року було створено орган самоорганізації населення Будинковий комітет вул.Гвардійців Широнінців, 39- Б, а пізніше ОСББ «Олімп-39».

У 2009 році була втрачена нумерація кімнат. Будинковим комітетом проведені загальні збори мешканців будинку та прийнято рішення від 18.02.2009 про зміну нумерації кімнат на квартири у будинку АДРЕСА_3 .

Квартири АДРЕСА_9 у вказаному будинку не було та немає на даний час.

Відповідно до довідки за вих. № 53 від 17.01.2023 р., внаслідок упорядкування нумерації кімнат та присвоєння номерів квартирам у колишньому гуртожитку, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , до складу квартири АДРЕСА_10 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 , увійшли кімната № НОМЕР_1 та кімната № НОМЕР_3 .

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 03.03.2010 р. за ОСОБА_2 було визнано право на користування кімнатою АДРЕСА_5 . Проте, на момент ухвалення рішення кімнати № 427 фактично вже не існувало, оскільки перенумерація кімнат відбулася у 2009 році, про що не було повідомлено суду.

Оскільки відповідач фактично не проживав за вказаною адресою, він не скористався правом на набуття права власності на кімнату № 427, не приймав участі у численних зверненнях мешканців будинку до Харківської міської ради з цього приводу, не замовляв розробку технічної документації на квартиру.

Лише у 2019 році відповідач «згадав» про своє право на користування кімнатою № НОМЕР_1 у гуртожитку, скориставшись тим, що в квартирі АДРЕСА_11 , ніхто не проживає, він самовільно зайняв вказане приміщення.

Про рішення Московського районного суду м. Харкова від 03.03.2010 р. позивач дізнався лише у 2019 році, колі відповідач самовільно зайняв його квартиру, обґрунтовуючи це тим, що має право на користування нею відповідно до рішення суду.

Окремо зазначено, що на той час позивачем та його матір`ю спірна квартира була перепланована, там було зроблено капітальний ремонт, який можна побачити на фото оцінювача.

Відповідач незаконно займає вказане приміщення, користується меблями та технікою позивача, не сплачує при цьому комунальні послуги, що видно з квитанцій.

Жодного доказу, який би однозначно свідчив про те, що кімната № НОМЕР_1 на сьогодні є квартирою АДРЕСА_12 , суду не надано. Лист КП «Харківські теплові мережі», квитанції на оплату комунальних послуг таким доказом бути не можуть, оскільки вказане питання не відноситься до компетенції зазначених підприємств.

Висновок оцінювача, що приміщення, в якому проживає відповідач є квартирою АДРЕСА_4 зроблено виключно зі слів відповідача та не підтверджено жодним належним доказом.

Крім цього, рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23.12.2021 р. було відмовлено у задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ОЛІМП-39», третя особа Харківськаміська рада про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_12 . Суд, зокрема зазначає, що позивачем не доведено, що у будинку АДРЕСА_7 , що він має право на неї. Жодного доказу, який би однозначно свідчив про те, що кімната № 427 на сьогодні є квартирою АДРЕСА_9 у зазначеному будинку.

Відповідно до пп. 2, 3 п. 1 Розділу II Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітетубудівництва, архітектурита житлової політики України24 травня 2001 року № 127 (далі - «Інструкція № 127) квартири, житлові кімнати, житлові блоки у гуртожитках належать до об`єктів, що підлягають технічній інвентаризації та на які складаються інвентаризаційні справи і технічні паспорти.

Відповідно до абз. п. 2 Розділу І Інструкції № 127 технічний паспорт - документ, що складається на основі матеріалів технічної інвентаризації об`єкта нерухомого майна, містить основні відомості про нього (місцезнаходження (адреса), склад, технічні характеристики, план та опис об`єкта, ім`я/найменування власника/замовника, відомості щодо права власності на об`єкт нерухомого майна, відомості щодо суб`єкта господарювання, який виготовив технічний паспорт тощо) та видається замовнику.

Отже, саме технічний паспорт на об`єкт нерухомості є доказом існування останнього.

Технічного паспорту на кв. квартиру АДРЕСА_12 відповідачем не надано.

Технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 містить план блоку квартир у колишньму гуртожитку, який складається з квартири АДРЕСА_4 (кімнати 79-1 та 79-2), квартири АДРЕСА_13 (кімнати АДРЕСА_14 та АДРЕСА_15 ) квартири АДРЕСА_13 (кімнати 78-1 та 80-2) квартири АДРЕСА_10 (кімнати 78-1 та 80-2). Квартири номером АДРЕСА_9 на вказаному плані немає.

Отже, жодного допустимого доказу існування квартири АДРЕСА_12 як самостійного об`єкту нерухомості відповідачем не надано. Фактично, відповідач самовільно зайняв приміщення 80-1, було кімнатою № НОМЕР_1 , а зараз є частиною квартири АДРЕСА_10 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 .

21.07.2023 року на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких ОСОБА_2 зазначає, що з 1995 року я був прописаний та проживав у цьому гуртожитку саме в кімнаті № НОМЕР_1 , що підтверджується відміткою у паспорті про місце проживання.

Весь цей час він є належним наймачем вказаного помешкання, що підтверджується також рішенням виконавчого комітету Московської районної ради м. Харкова за № 57/5 від 27.04.2010 року, рішенням Московського районного суду м. Харкова по справі № 2- 2047/2010 від 03.03.2010 року про визнання права користування кімнатою АДРЕСА_5 , договором найму житлового приміщення від 01.07.2005 року, а саме кімнати № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 .

Вважає, що зазначене вище упорядкування нумерації кімнат на квартири, яке проведене самовільно, так званим органом самоорганізації населення «Будинковий комітет АДРЕСА_3 » від 18.02.2009 р., є незаконним. До так званого упорядкуванню нумерації кімнат на квартири у будівлі вказаного гуртожитку було 640 місць (житлових кімнат), а після самовільного рішення будинкового комітету кількість житлових кімнат стало 254, тобто значно менше. Таким чином, незрозуміло куди ділася моя кімната № 427, де я зареєстрованим і маю право користуватися і чому порушені мої права на житло вказаним рішенням будинкового комітету.

В підтвердження того, що вказані вище дії Органу самоорганізації населення «Будинковий комітет вул. Гвардійців Широнінців, буд 39-Б у м. Харкові» є незаконними надав Рішення Господарчого суду Харківської області від 31 жовтня 2016 року, яким суд задовольнив позов прокурора Московського району м. Харкова в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області.

Цим рішенням суд визнав, що проведена у 2009 році самовільна перенумерація кімнат у квартири спірного будинку та подальше виготовлення КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» технічного паспорту від 10.11.2009 року є незаконним, оскільки проведені всупереч вимогам статей 14, 15 Закону України «Про органи самоорганізації населення», ст.30 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», п.3.1 та п.8 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженого Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2021 р. Тим самим суд визнав, що самовільна зміна нумерації кімнат гуртожитку суперечить інтересам держави, як власника майна, оскільки створює перешкоди для належної передачі гуртожитку з державної до комунальної власності.

Дане рішення господарського суду, яке вступило в законну силу, має преюдиційне значення для вирішення питання стосовно обгрунтованості позовних вимог ОСОБА_1 .

Таким чином, посилання представника позивача на технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 , як на документ, що складається на основі матеріалів технічної інвентаризації об`єкта нерухомого майна, не є належним та допустимим доказом. Тим більш, що цей план квартири складений і підписаний головою ОСББ «Олімп 39» ОСОБА_4 . До речі, стосовно ОСОБА_5 , хотів би надати деякі документи, що негативно характеризують цю особу, як представника будинкового комітету і особу, яка самовільно та не безкоштовно проводить перенумерацію кімнат гуртожитку у квартири та передає квартири іншим особам, а не тім, які мають на це право.

Стосовно посилання представника позивача на рішення Московського районного суду м. Харкова від 23.12.2021 року, яким ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні позову про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_12 , у зв`язку з тим, що нібито мною не доведений факт існування, користування і проживання в спірній квартирі( відсутності її як об`єкту нерухомості), то для спростування цих підстав надв постанову Харківського апеляційного суду від 30 травня 2023 року по справі №643/11327/21, якою вказане рішення Московського районного суду м. Харкова від 23.12.2021 року змінено в частині саме тих обставин, на які посилається представник позивача. Судова колегія апеляційного суду встановила, що надані позивачем ОСОБА_2 докази є достатніми для підтвердження факту користування та постійного проживання у спірній квартирі. В задоволенні позову відмовлено тільки з тих підстав, що вимога позивача про визнання права власності уданій справі не може бути задоволена, оскільки позивач на момент звернення до суду не набув права власності на квартиру.

Аналіз зазначених обставин дає можливість дійти висновку, що реалізація житлових прав мешканців колишніх гуртожитків можлива лише після передачі відповідної будівлі гуртожитку у власність територіальної громади і подальшу приватизацію житлових приміщень у даному будинку.

Таким чином, оскільки відповідач має право проживати і користуватися тим приміщенням, де прописаний і зареєстрований та постійно проживає з 1995 року, то позовні вимоги ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійснення права власності на це приміщення та виселення не підлягають задоволенню.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Зауважила, що визнання незаконною перенумерації кімнат не припиняє право власності позивача на квартиру.

Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час судового розгляду, не повідомив про причину неявки.

Суд, заслухавши представника позивача та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 , згідно рішення Московського районного суду м.Харкова від 02.06.2011 року у справі №2-4707/11, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» №32736475 від 29.12.2022 року та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №332365075 від 16.05.2023 року.

Харківським міським бюро технічної інвентаризації 13.07.20120 року на квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_1 виготовлено технічний паспорт на замовлення ОСОБА_1 .

Згідно Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м.Харкова від 06.03.2023 року, паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_8 .

Рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради №1278 від 19.12.2007 року будинок АДРЕСА_3 виключено із числа гуртожитку.

01.07.2005 року між балансоутримувачем ОАО Трест «Югозападєнергострой» (рос.мовою) та ОСОБА_2 укладено договір найму житлового приміщення №99, згідно якого останньому передано у користування кім. АДРЕСА_5 , загальною площею 22,64 кв.м.

Згідно рішення Московського районного суду м.Харкова від 03.03.2010 року у справі №2-2047/2010 (2-11663-2009) визнано право користування за ОСОБА_2 право користування кімнатою АДРЕСА_5 .

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Московської районної у м.Харкові ради №57/5 від 27.04.2020 року, ОСОБА_2 визнано наймачем квартири АДРЕСА_5 .

За інформацією із листа КП «Харківські теплові мережі» від 04.10.2016 року за вих.№М-686/07-17, ОСОБА_2 надано відповідь про те, що, на підставі даних, наданих керівництвом Будинкового комітету у серпні 2009 року була змінена нумерація кімнат у будинку АДРЕСА_16 із присвоєнням нових номерів квартир, при цьому номери особових рахунків і коду Мегабанку не мінялися. Так, номер кім.427 змінено на номер квартири АДРЕСА_4 , особовий рахунок № НОМЕР_5 , опалювальна площа 24,81 кв.м.

Згідно довідки ОСББ «Олімп-39» від 26.05.2021 року, ОСОБА_2 зареєстрований у АДРЕСА_17 ), яка складається із 1 кімнати житловою площею 19,6 кв.м, із 2019 року, що також підтверджується Довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні від 17.04.2019 року із Реєстру територіальної громади м.Харкова.

Відповідно до відповіді ОСББ «Олімп» адвокатському об`єднанню «Адвокат Арт» на запит від 10.05.2023 року, повідомлено, що будівля гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3 була передана на баланс КП ЖКГ «Південзахіденергобуд». Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області № 278 від 19.12.2007 будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 . на підставі звернення балансоутримувача ВАТ Трест Південзахіденергобуд був виключений з числа гуртожитків.На даний час будинок АДРЕСА_3 не прийнятий до комунальної власності. Для організації управління рішенням Московської районної ради в м. Харкові и від 23.10.2008 було створено орган самоорганізації населення Будинковий комітет вул.Гвардійців Широнінців, 39Б, а пізніше ОСББ «Олімп-39».

У 2009 році була втрачена нумерація кімнат. Будинковим комітетом проведені загальні збори мешканців будинку та прийнято рішення від 18.02.2009 про зміну нумерації кімнат на квартири у будинку АДРЕСА_3 . Квартири АДРЕСА_9 у вказаному будинку не було та немає на даний час.

За результатами чисельних звернень рішенням виконкому Харківської міської ради №1278 від 19.12.2007 будівлю за вказаною адресою виключено із числа гуртожитків, присвоєно статус жилого будинку, а мешканцям дозволено закріплення за собою займаної житлової площі з відкриттям особових рахунків у встановленому законом порядку.

ОСОБА_2 колись працював на підприємстві та йому видавалася кімната у гуртожитку, але після звільнення у 2004 році він втратив право проживат у гуртожитку, однак знятий з реєстрації не був та у 2010 році отримав право користування кімнатою АДРЕСА_5 . Кімната АДРЕСА_18 є частиною квартири АДРЕСА_10 сьогодні. Квартири площею 22,674 кв.м. за АДРЕСА_9 у будинку немає.

Рішенням Господарського суду Харківської обалсті від 31.10.2016 року у справі №922/4841/16 визнано незаконними дії Органу спмллрганізації населення «Будинковий комітет «Вулиці Гвардійців Широнінців, 39Б» щодо проведення перенумерації кімнат у житловому будинку по АДРЕСА_3 . Визнано незаконними дії КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» по виготовленню 10.11.2009 року технічного паспорту по АДРЕСА_3 .

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №332362313 від 16.05.2023 року, право власності на квартиру АДРЕСА_12 ні за ким не зареєстровано.

Відповідно до довідки ОСББ «Олімп» №53 від 17.01.2023 року, внаслідок упорядкування нумерації кімнат та присвоєння номерів квартирам у колишньому гуртожитку, розташованому за адресою: АДРЕСА_19 увійшли до складу квартири АДРЕСА_10 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 .

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 23.12.2021 року у справі №643/11327/21 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСББ «Олімп», третя особа: Харківська міська рада, про визнання права власності на квартиру. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 30.05.2023 року у справі №643/11327/21 рішення Московського районного суду м.Харкова від 23.12.2021 року змінено, виклавши його мотивувальну частину в редакції вказаної постанови.

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

За приписами частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Норма ст. 391 ЦК України визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав (постанова Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 502/922/18).

Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (частина четверта статті 9 ЖК України).

Виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку (частина перша статті 109 ЖК України).

Зазначені норми матеріального права визначають право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яких шляхом, який власник вважає прийнятним.

Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме порушене право та з яких підстав.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

У постановах Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16, від 15 травня 2017 року у справі № 6-2931цс16, постановах Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 235/9835/15-ц, від 30 січня 2020 року у справі № 569/1478/18 міститься висновок про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, як постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Відповідач ОСОБА_2 не є членом сім`ї позивача та не надав до суду жодних доказів того, що має право користуватися належною позивачу ОСОБА_1 квартирою АДРЕСА_1 , тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонами вирішити за правилами ст. 141 ЦПК України, стягнувши суму судового збору у розмірі 908,00 гривень з відповідача на користь держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, як учасник бойових дій (посвідчення № НОМЕР_6 від 29.07.2015 року).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності та виселення задовольнити.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 право власності відносно двокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Виселити ОСОБА_6 із квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_6 на користь держави судовий збір у сумі 908,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 19.09.2023 року.

Суддя Т.М.Черняєва