ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5085/23 Справа № 932/4237/21 Суддя у 1-й інстанції - Куцевол В. В. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Деркач Н.М.,

суддів: Ткаченко І.Ю., Пищиди М.М.,

при секретарі Усик А.Д.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Дніпровського апеляційного суду без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 серпня 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» звернулося до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

В обґрунтування позовних вимог АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» посилається на те, що відповідач допустив несанкціоноване втручання у вузол обліку газу (ВОГ) та подальше споживання газу поза обліком, яке було виявлено під час перевірки лічильника газу й споживання газу в порушення вимог Кодексу ГРМ, що спричинило збитки на суму 14 504,43 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача та судові витрати в розмірі 2270 грн.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 серпня 2022 року позовні вимоги АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» вартість необлікованого об`єму природнього газу в розмірі 14 504,43 грн та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270 грн.

Із указаним рішенням суду не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Так, апелянт зазначив, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що представниками відповідача складено акт про виявлені порушення б/н від 18.08.2020 року, в якому вони не зазначили жодного порушення, які перелічили у цьому акті, порушень Кодексу газорозподільних систем, а зазначили, що лічильник потребує додаткового огляду рахункового механізму. Тобто, на момент огляду лічильника у представників позивача були відсутні підстави для складання такого акту, оскільки факту порушення виявлено не було. На думку апелянта, акт про порушення б/н від 18.08.2020 року не відповідає вимогам, встановленим Кодексом ГРС.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно частини 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як передбачено п. 3 ч. 6 ст. 19 ЦПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи: про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Як вбачається з п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є споживачем газу за адресою: АДРЕСА_1 ., особовий рахунок № НОМЕР_1 .

18.08.2020 року за адресою відповідача представниками АТ «Дніпрогаз» здійснено перевірку побутового газового лічильника та зафіксовано, що лічильник потребує додаткового огляду шляхом проведення його експертизи, складено акт про виявлені порушення № 271 від 18.05.2020 року та акт про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи № 271 від 18.05.2020 року, згідно з яким лічильник газу позивача було демонтовано для проведення експертизи.

29.09.2020 року комісією за актом № 271 експертизи побутового лічильника газу встановлено, що замість пломби заводу-виробника встановлено металеву заготовку, яка мала імітований відбиток на лицьовій стороні пломби, а тильна сторона не має відбитку, які мають бути на оригінальних пломбах заводу-виробника при виробництві лічильника. За висновком комісії лічильник не придатний для подальшої експлуатації.

29.09.2020 року за участю споживача складено акт № 114 від 29.09.2020 року про порушення, який підписано відповідачем без зауважень.

12.10.2020 року комісією з розгляду актів порушення оператора ГРМ за результатами розгляду акту про порушення № 114 від 29.09.2020 року, було прийнято рішення, що підтверджується проведеною експертизою лічильника та складено акт-розрахунок від 12.10.2020 року про нарахування необлікованого об`єму природного газу в період з 18.02.2020 року по 17.08.2020 року в розмірі 14504,43 грн та направлено відповідачу.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач допустив несанкціоноване втручання у вузол обліку газу (ВОГ) та подальше споживання газу поза обліком, яке було виявлено під час перевірки лічильника газу. За відсутності доказів на спростування таких обставин і недоведеність зворотного, суд зробив висновок про обґрунтованість позовних вимог стосовно порушення прав позивача, завдання йому збитків та наявність підстав для захисту прав позивача і присудження з відповідача до стягнення на користь позивача вартості завданих збитків у розмірі 14504,43 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Правовідносини між газорозподільними підприємствами та споживачами природного газу (населенням) урегульовано статтею 714 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексом ГРС, а також договорами про приєднання споживача до газорозподільної системи.

Положення пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГС (тут і надалі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначають види порушень споживача, внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, до яких, зокрема, належить несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу).

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу I Кодексу ГРС несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Вищевказаною нормою закону визначено також, що приховані заходи - несанкціоновані заходи, здійснені споживачем чи іншою особою, внаслідок яких здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу, які неможливо виявити без використання спеціальних технічних засобів, проведення земельних робіт, демонтажу будівельних конструкцій чи оздоблювальних матеріалів, часткового чи повного демонтажу ЗВТ або дактилоскопічної експертизи чи перевірки метрологічних характеристик ЗВТ

У свою чергу, пункт 1 глави 3 розділу XI Кодексу ГРС передбачає, що у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Відповідно до пунктів 1, 2 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу. Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРС, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.

Згідно з пунктами 4, 5 глави 6 розділу Х Кодексу ГРС за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування.

Засоби вимірювальної техніки, які є складовими комерційного ВОГ, підлягають періодичній повірці відповідно до вимог чинного законодавства та з урахуванням вимог глав 7 та 8 цього розділу.

Згідно з положеннями пункту 6 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС у разі незгоди споживача (несанкціонованого споживача) із зафіксованим в акті про порушення порушенням, яке стосується пошкодження пломб (крім факту їх відсутності або спрацювання магнітного індикатора), пошкодження ЗВТ/лічильника газу (крім явних ознак навмисного в них втручання), він може вимагати проведення їх експертизи чи позачергової або експертної повірки у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС акт про порушення має бути розглянутий комісією з розгляду актів про порушення оператора ГРС, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

Згідно з пунктом 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Пунктом 4 глави 6 розділу Х Кодексу ГРС за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування.

Матеріалами справи встановлено, що 18.08.2020 року за адресою відповідача представниками АТ «Дніпрогаз» здійснено перевірку побутового газового лічильника та зафіксовано, що лічильник потребує додаткового огляду, шляхом проведення його експертизи.

Складено акт про виявлені порушення № 271 від 18.05.2020 року та акт про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи № 271 від 18.05.2020 року, згідно з яким лічильник газу позивача було демонтовано для проведення експертизи.

29.09.2020 року комісією за актом № 271 експертизи побутового лічильника газу встановлено, що замість пломби заводу-виробника встановлено металеву заготовку, яка мала імітований відбиток на лицьовій стороні пломби, а тильна сторона не має відбитку, які мають бути на оригінальних пломбах заводу-виробника при виробництві лічильника. За висновка комісії лічильник не придатний для подальшої експлуатації.

12.10.2020 року комісією з розгляду актів порушення оператора ГРМ за результатами розгляду акту про порушення № 114 від 29.09.2020 року, було прийнято рішення, що підтверджується проведеною експертизою лічильника та складено акт-розрахунок від 12.10.2020 року про нарахування необлікованого об`єму природного газу в період з 18.02.2020 року по 17.08.2020 року в розмірі 14504,43 грн та направлено відповідачу.

Наведені обставини свідчать про те, що за результатами експертизи лічильника газу підтверджено факт несанкціонованого втручання в роботу газового лічильника.

Отже, враховуючи зазначене, дії позивача щодо прийняття рішень про порушення та про визнання обґрунтованим донарахування обсягів природного газу, що оформлене протоколом та нарахування відповідачу боргу є правомірними та узгоджуються з породженнями Кодексу ГРС.

Крім того, сума заборгованості нарахована на підставі пункту 1 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у даній справі.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 17 березня 2021 року у справі 314/259/18 (провадження № 61-46918св18).

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що представниками відповідача складено акт про виявлені порушення б/н від 18.08.2020 року, в якому вони не зазначили жодного порушення, які перелічили у цьому акті, порушень Кодексу газорозподільних систем, а зазначили, що лічильник потребує додаткового огляду рахункового механізму, не може бути підставою для скасування законного і обгрунтованого рішення суду першої інстанції, оскільки Кодекс ГРМ не передбачає та не регулює умови складання акту про виявлені порушення. Крім того, встановлення факту несанкціонованого втручання у лічильник відноситься до повноважень комісії, яка проводить експертизу, а не контролерів, які складали акт 18.08.2020 року.

На підставі наведеного колегія суддів зазначає і про помилковість доводів відповідача про те, що на момент огляду лічильника у представників позивача були відсутні підстави для складання такого акту, оскільки факту порушення виявлено не було.

Апеляційний суд, давши оцінку доводу апеляційної скарги про те, що акт про порушення б/н від 18.08.2020 року не відповідає вимогам, встановленим Кодексом ГРС, приходить до висновку про його необгрунтованість з огляду на те, що 29.09.2020 року комісією за актом № 271 експертизи побутового лічильника газу встановлено, що лічильник не придатний для подальшої експлуатації, оскільки містить певні пошкодження. Зазначений акт підписаний відповідачем без зауважень.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд повно і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову у відповідності з нормами матеріального права та з дотриманням норм процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття.

Судді: Н.М. Деркач

І.Ю. Ткаченко

М.М. Пищида