Справа № 405/2697/22
УХВАЛА

31.05.2023 року Ленінський районний суду м. Кіровограда в складі:

головуючої судді - Шевченко Ірини Миколаївни,

за участю секретаря Мишевець Т.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кропивницький заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Коротич В.А., 15.06.2023 року звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою, в якому просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 борг в сумі 10 237 500 грн., що в еквіваленті станом на 14.06.2022 року за курсом НБУ становить 350 000 доларів США.

30.05.2023 року від представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Коротича В.А., надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить відповідачу ОСОБА_2 на праві власності, а саме: будинок загальною площею 162,5 кв.м., житловою площею 38,1 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці з кадастровим номером: :50:437:0055, з реєстраційним номером: 01, площею 0,0899 га та на земельну ділянку з кадастровим номером: :50:437:0055, з реєстраційним номером: 01, площею 0,089 га.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представником позивача адвокатом Коротичем В.А., зазначено, що ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.07.2022 по справі №405/2697/22 було задоволено заяву про забезпечення позову подану позивачем разом з позовом та накладено арешт на нерухоме майно, що належить відповідачу - ОСОБА_2 на праві приватної власності, а саме: будинок загальною площею 162,5 кв.м., житловою площею 38,1 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Стороною відповідача було подано апеляційну скаргу на вказану ухвалу і постановою Кропивницького апеляційного суду від 21.09.2022 року скасовано ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.07.2022 та відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою.

Підставою скасування накладеного арешту на майно відповідача в постанові суду апеляційної інстанції зазначено, що в заяві позивача не вказано обставини, які обґрунтовують необхідність забезпечення позову шляхом накладання арешту на нерухоме майно, а ухвала суду першої інстанції не відповідає обставинам викладеним у заяві та не містить мотивів необхідності застосування заходів забезпечення позову.

Сторона позивача повторно звернулась з заявою про забезпечення позову і ухвалою суду від 07.10.2022 року її було задоволено, накладено арешт на нерухоме майно.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 26.12.2022 року вказану ухвалу суду було скасовано.

Підставою для прийняття такого рішення стали висновки щодо неврахування судом першої інстанції прав і інтересів третіх осіб, які не є учасниками даної справи - заставодержателя по кредиту відповідача Акціонерного товариства «Банк Січ»:

Вважає, що висновки суду апеляційної інстанції протирічать положенням Закону України «Про заставу». В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання або в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Тобто, кредитор, право вимоги якого забезпечено заставою, має переважне право перед іншими кредиторами. Іншими словами «застава» завжди перебуває «в пріоритеті черговості» задоволення вимог.

Звернув увагу, що за офіційними даними, розміщеними на сайті Національного банку України, AT «Банк Січ» перебуває в режимі ліквідації. Відповідно до загальнодоступної інформації з відкритих джерел в мережі «Internet» на сайті «Prozorro продажі», станом на 30.05.2023 року права вимоги за кредитними договорами №437801/155/1/21 та №437801/157/1/21, що укладені з фізичною особою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виставлені на аукціон.

Окрім цього на сайті oIx.ua на даний час розміщене оголошення про виставлення будинку АДРЕСА_1 , який належить на прав власності ОСОБА_2 , вказане свідчить про активні дії відповідача щодо відчуження належного йому майна у будь-який спосіб, що в свою чергу може ускладнити виконання рішення суду в майбутньому.

Вважає що заходи забезпечення позову мають бути застосовані в даному спорі, оскільки згідно обставин повідомлених відповідачем спірні правовідносини виникли внаслідок процесу набуття у власність відповідача будинків АДРЕСА_1 і АДРЕСА_1 .

Як вбачається з відомостей з реєстрів, будинок АДРЕСА_1 , який також належав відповідачу, ним уже було відчужено 18.06.2021 на користь іншої особи.

У власності відповідача залишається лише будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка з кадастровим номером: :50:437:0055, з реєстраційним номером: 01, площею 0.0899 та.

Таким чином, виконання зобов`язання є незабезпеченим, оскільки у відповідача є і інші зобов`язання перед третіми особами і ризик невиконання зобов`язань перед позивачем є доволі високим.

Вважаю, що накладення арешту на будинок, котрий належить відповідачу на праві власності, не порушує права інших осіб, оскільки відповідач володіє даним майном одноособово, однак дозволить позивачу частково задовольнити свої вимоги за рахунок цього майна у разі невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань.

Ухвалою суду від 14.07.2022 року відкрито загальне позовне провадження по даній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 05.10.2022 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_4 про стягнення боргу до розгляду по суті.

Ухвалами Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.07.2022 року та 07.10.2022 року по справі №405/2697/22 було задоволено заяви про забезпечення позову подану позивачем разом з позовом та накладено арешт на нерухоме майно, що належить відповідачу - ОСОБА_2 на праві приватної власності, а саме: будинок загальною площею 162,5 кв.м., житловою площею 38,1 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , які в подальшому скасовувалися постановами Кропивницького апеляційного суду від 21.09.2022 року та 26.12.2022 року.

30.05.2023 року представником позивача адвокатом Коротичем В.А. подано до суду заяву про забезпечення позову.

Частиною 2 статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття такт заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до п.п. 4, 10 роз`яснень пленуму Верховного Суду України, викладені в постанові «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження в ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відтак, при обранні заходів забезпечення позову слід також враховувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасників справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову, при цьому забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечений, серед іншого, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом поданого позивачем позову є стягнення заборгованості за розпискою в сумі 10 237 500 грн., що в еквіваленті станом на 14.06.2022 року за курсом НБУ становить 350 000 доларів США.

У власності відповідача перебуває будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка з кадастровим номером: :50:437:0055, з реєстраційним номером: 01, площею 0.0899 га. Відповідач володіє даним майном одноособово, що не буде порушувати права третіх осіб.

З наданих представником позивача документів, вбачається, що наразі будинок АДРЕСА_1 , який належить на прав власності відповідачу ОСОБА_2 виставлено на продаж.

Із заяви про забезпечення позову, вбачається, що позивач обрав вид забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить відповідачу.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за її позовом.

Забезпечення позову це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення вимог позивача. Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Крім того, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Окрім того, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, а також те, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення до нього позову може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні і тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися належним йому майном з метою ухилення від виконання судового рішення.

З огляду на викладене вище, керуючись наведеними нормами процесуального права та враховуючи роз`яснення Верховного Суду України, розглядаючи заяву про забезпечення позову в межах доводів, викладених в заяві про забезпечення позову, приймаючи також до уваги, що між сторонами існує спір майнового характеру про стягнення заборгованості за розпискою, є достатніми підставами вважати, що невжиття заходів забезпечення позову, може утруднити виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, так як заявнику доведеться докласти значних зусиль та витрат, щоб відновити свої права та повернути кошти, на підставі чого та з урахуванням вимог розумності та справедливості, забезпечення збалансованості інтересів учасників справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви про забезпечення позову, та вважає за необхідне задовольнити заяву про забезпечення позову, застосувавши передбачений ст. 150 ЦПК України вид забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно, що належить особисто відповідачу у справі.

При цьому, обставин, передбачених ч.ч. 4-11 ст. 150 ЦПК України, які б перешкоджали застосуванню такого виду забезпечення позову, - судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260 ЦПК України, , суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 на праві власності, а саме: будинок загальною площею 162,5 кв.м., житловою площею 38,1 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці з кадастровим номером: :50:437:0055, з реєстраційним номером: 01, площею 0,0899 га та на земельну ділянку з кадастровим номером: :50:437:0055, з реєстраційним номером: 01, площею 0,089 га.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Ірина Миколаївна Шевченко