СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/27562/21

пр. № 2/759/467/23

10 квітня 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Твердохліб Ю.О.

за участю секретаря судових засідань Вінцковської О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року АТ «ПРОСТО-страхування» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача на свою користь витрати по сплаті страхового відшкодування в розмірі 53 834,73 грн, судовий збір в розмірі 2 270,00 грн, судові витрати, пов`язані з оплатою професійної правової допомоги у розмірі 5 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник АТ «ПРОСТО-страхування» зазначає, що 24.01.2020 року між АТ «ПРОСТО-страхування» та ОСОБА_2 укладено договір страхування серії PVP.S № 2000235 майнових інтересів власника автомобіля "Toyota Corolla", реєстраційний номер НОМЕР_1 . 20.02.2020 року в м.Києві на перехресті вулиць Волинської та Мартиросяна відбулась дорожньо-транспортна пригода, учасниками даної пригоди були: автомобіль "Chevrolet Aveo", реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 та застрахований автомобіль "Toyota Corolla", реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 . Відповідно до постанови Солом`янського районного суду м.Києва від 27.04.2020 року ДТП сталось в результаті порушення ПДР ОСОБА_1 . У результаті пригоди був пошкоджений автомобіль страхувальника. Відповідно до звіту № 143552 від 20.08.2020 року вартість матеріального збитку, завданого власнику траспортного засобу "Toyota Corolla", реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 62 852, 56 грн, а відповідно до рахунку-факторингу № АС-00000877 від 25.02.2020 року вартість відновлювального ремонту становить 119 968,31 грн, транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що 13.03.2020 року співробітниками було складено страховий акт № 143552, відповідно до якого страхове відшкодування становить 116 687,29 грн. Відповідно до платіжного доручення № 4809 від 13.03.2020 року АТ «ПРОСТО-страхування» виплатило страхове відшкодуванняза ремонт транпортного засобу "Toyota Corolla", реєстраційний номер НОМЕР_1 в розмірі 116 687,29 грн. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована ТОВ "СК "Ю.Ус.Ай" відповідно до полісу № ЕР148537024, ліміт за шкоду, заподіяну майну потерпілого, становить 130 000,00 грн, франшиза - 0,00 грн. АТ «ПРОСТО-страхування» звернулось до Господарського суду м.Києва з позовною заявою про стягнення з ТзДВ "СК "Ю.Ус.Ай" страхового відшкодування в розмірі 62 852,65 грн - 0,00 грн =62 852,56 грн. Рішенням Господарського суду м.Києва від 01.12.2020 року стягнуто 62 852,56 грн страхового відшкодування з ТзДВ "СК "Ю.Ус.Ай". Таким чином, відповідач ОСОБА_1 зобов`язаний відшкодувати АТ «ПРОСТО-страхування» 116 687,29 грн - 62 852,56 грн =53 834,73 грн різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

АТ «ПРОСТО-страхування» намагалось здійснити досудове врегулювання спору шляхом направлення регресної вимоги № 04-43 від 16.01.2021 на адресу відповідача, однак відповідач не повідомив своє рішення , в зв`язку з чим звертається до суду з вказаним позовом для захисту своїх прав.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.12.2021 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О. (а.с. 75-76).

Ухвалою судді Святошинського районного суду міста Києва від 07.12.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 78).

В судове засідання представник позивача не з`явився, направив до суду заяву, в якій просить розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 90).

Відповідач ОСОБА_1 відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з`явились, суд, керуючись ч.2 ст.247 ЦПК України, розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Судом встановлено, що що постановою Солом`янського районного суду м.Києва від 27.04.2020 року ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП (а.с. 14-15).

Постановою встановлено, що 20.02.2020 року о 21:10 год. на перехресті вулиць Волинської та Мартиросяна в м.Києві водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки "Chevrolet Aveo", реєстраційний номер НОМЕР_2 , порушив п. 16.11 правил дорожнього руху України, а саме - при виїзді на нерегульоване перехрестя не надав перевагу в русі автомобілю марки "Toyota Corolla", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався по головній дорозі, що спричинило механічні пошкодження обох транпортних засобів (а.с. 14-15).

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В результаті ДТП було пошкоджено застрахований автомобіль марки "Toyota Corolla", реєстраційний номер НОМЕР_1 , у зв`язку з чим ОСОБА_2 звернувся з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с.6).

Згідно договору PVP.S № 2000235 добровільного страхування наземних транспортних засобів застраховано автомобіль марки "Toyota Corolla", реєстраційний номер НОМЕР_1 з 25.01.2020 року по 24.01.2021 року, страхувальник АТ «ПРОСТО-страхування» (а.с. 5).

Згідно полісу ЕР № 148537024 транспортний засіб "Chevrolet Aveo", реєстраційний номер НОМЕР_2 , застрахований в ТзДВ "СК "Ю.Ус.Ай", за полісом обов`язкового страхування власників наземних транпортних засобів (а.с. 48).

З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу "Toyota Corolla", реєстраційний номер НОМЕР_1 проведено його огляд та скаладено звіт № 143552 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу (а.с. 16-45).

13.03.2020 року АТ «ПРОСТО-страхування» складено страховий акт № 143552 (а.с. 46).

Згідно платіжного доручення № 4809 від 13.03.2020 року АТ «ПРОСТО-страхування» сплатило страхове відшкодування за ремонт транспортного засобу "Toyota Corolla", реєстраційний номер НОМЕР_1 у розмірі116 687,29 грн (а.с. 47).

20.02.2020 року АТ «ПРОСТО-страхування» направило ОСОБА_1 претензію на суму 53 834,73 грн (а.с. 57).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України "Про страхування").

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (ч. 1 ст. 10 Закону України "Про страхування").

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (ст. 980 ЦК України).

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (ст. 5 Закону України "Про страхування"). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (п. 6 ч. 4 ст. 6 Закону України "Про страхування"). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (ч. 1 ст. 999 ЦК України).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у ст. 7 Закону України "Про страхування". До них п. 9 ч. 1 вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Предметом позову є вимога про відшкодування завданої майнової шкоди у вигляді сплати страхового відшкодування у розмірі 53 834,73 грн.

АТ «ПРОСТО-страхування», як страхувальник власника пошкодженого транспортного засобу "Toyota Corolla", реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснило виплату страхового відшкодування на користь ОСОБА_2 у розмірі 116 687,29 грн що підтверджується платіжними дорученнями № 4809 від 13.03.2020 року (а.с. 47).

Рішенням Господарського суду м.Києва від 01.12.2020 року стягнуто 62 852,56 грн страхового відшкодування з ТзДВ "СК "Ю.Ус.Ай" (а.с. 50-56).

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом.

Виплата страхового відшкодування була здійснена позивачем у відповідності до статті 25 ЗУ «Про страхування».

Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням)

При цьому за змістом статті 993 ЦК України та статті 27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Стаття 993 ЦК України передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до пунктів 4, 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", розглядаючи позови відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її задала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. До страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, а сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України року кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, відповідно до статті 1194 ЦК України, відповідач, як особа відповідальна за завданий збиток, повинен відшкодувати АТ «ПРОСТО-страхування» різницю між сумою страхового відшкодування сплаченого за договором та сумою страхового відшкодування виплаченого за полісом № ЕР 148537024 у розмірі 53 834,73 грн.

При цьому, станом на час розгляду справи, відшкодування відповідачем спричиненої шкоди не відбулося, будь-яких заперечень з приводу суми страхового відшкодування та її виплати не надано, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «ПРОСТО-страхування» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 133, 141 ЦПК України.

За приписами ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, на правничу допомогу.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно зі ст.ст.133,137 ЦПК України та ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» судові витрати на правничу допомогу, це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Оформленими у встановленому законом порядку документами, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, є квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки.

Згідно з п.48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Оскільки позивачем надано суду документального підтвердження витрат на правову допомогу, а саме: договір про надання правової допомоги № 1, реєстр справ від 01.10.2021 року, рахунок фактуру № 19 від 01.10.2021 року, платіжне доручення № 17421 від 01.10.2021 року, детальний опис робіт від 29.10.2021 року, суд приходить до висновку про задоволення вимог про відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 270,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76, 81, 133, 141, 197, 200, 206, 259, 263-265, 268, 273, 280, 281, 352-355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» страхове відшкодування у розмірі 53 834 (п`ятдесят три тисячі вісімсот тридцять чотири) гривні 73 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» судовий збір у розмірі 2 270,00 грн та витрати з оплати професійної правничої допомоги у розмірі 5 000,00 грн, а всього 7 270 (сім тисяч двісті сімдесят) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Учасники справи:

Позивач: Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування», , IBAN НОМЕР_3, адреса: 04050, м.Київ, вул.Герцена, 10.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Ю.О. Твердохліб