Справа № 583/2277/23
21 червня 2023 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого-судді Сидоренка Р.В.,
за участю секретаря Якубович В.В.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду №5 в м. Охтирці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку, -
23.05.2023 року до суду звернулася позивачка із вказаним позовом.
26.05.2023 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Позивачка та її представник в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи. Позивач додатково пояснила, що наразі відсутні будь-які треті особи, які б оспорювали її право на вказане майно після смерті чоловіка.
Представник Виконавчого комітету Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи не надавав. Суд дійшов висновку про розгляд справи у його відсутність.
Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, виходив з наступного.
Судом встановлено, що 23 жовтня 1976 року позивачка ОСОБА_1 уклала шлюб зі ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 , відповідний актовий запис 334.
Після чого вона разом із чоловіком за спільні сімейні кошти, та спільною працею збудували житловий будинок з господарськими та підсобними спорудами розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Земельна ділянка та житловий будинок з підсобними та господарськими спорудами була зареєстровано на ім`я її чоловіка ОСОБА_3 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 , відповідний актовий запис 480.
27 квітня 2023 року державний реєстратор Виконавчого комітету Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області Ткаченко Дмитро Олександрович відмовив позивачці та повідомив, що не може зареєструвати за нею частину майна набутого під час перебування у зареєстрованому шлюбі, оскільки норми Сімейного кодексу України вказані у статтях 60, 63, 70 є декларативними і сам факт набуття майна членами подружжя під час проживання ними у зареєстрованому шлюбі потрібно доводити та визнавати відповідним судовим рішенням.
Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
В ч. 2 ст. 41 Конституції України зазначено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Відповідно до приписів ст.60 Сімейного кодексу України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить чоловікові та дружині на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до приписів ст. 61 Сімейного кодексу України - об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Відповідно до приписів ст. 63 Сімейного кодексу України, - дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Відповідно до приписів ст. 70 Сімейного кодексу України, - у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Згідно вимог ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
За приписами ч. 1 ст. 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Відповідно до ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Особа може відмовитися від свого майнового права.
Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Враховуючи вищевикладене, аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, вирішуючи позов у межах заявлених вимог з урахуванням принципів розумності, справедливості, виваженості, пропорційності, беручи до уваги те, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд дійшов висновку, про наявність підстав для їх задоволення.
Судові витрати залишити за позивачем без відшкодування.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 11-13, 89, 133, 141, 258-259, 263-265, 267-268, 280-284, 289, 354 ЦПК України ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , право власності на житловий будинок загальною площею - 91.7 кв. м. житлова площа - 46,2 кв.м, позначений на плані літера А, а - тамбур, та підсобні господарські споруди: пг - погріб, Б - гараж, Б - літня кухня, б- сарай-прибудова, 61- вбиральня, 62 - душ, В - навіс, Г - навіс, №1,2 - огорожа, к- колодязь які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Судові витрати залишити за позивачем без відшкодування.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Охтирського міськрайонного суду Р.В.Сидоренко