Справа№592/8688/22
Провадження №2/592/268/23

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді Фоменко І.М., за участю секретаря судового засідання Щербань Г.Г., без фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовною заявою представника ОСОБА_1 , адвоката Піпко Володимира Сергійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЗЕМ Шиппінг» про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із вказаним цивільним позовом, який представник підтримав у клопотанні про розгляд справи без його участі, та вимоги мотивує тим, що 09.11.2021 між ОСОБА_1 і ТОВ «ВЕЗЕМ Шиппінг» було укладено Договір про надання послуги з підбору, огляду, бронювання та послуги із забезпечення придбання, перевезення, транспортного оброблення та розмитнення автотранспортного засобу, за яким позивачем сплачено 15 648,00 грн.

16.11.2021, після підбору авто, між ТОВ «ВЕЗЕМ Шиппінг і ОСОБА_1 підписано Попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу ПКП-10179, за яким сторони зобов`язалися до 31.03.2022 укласти Договір купівлі-продажу на належний відповідачу транспортний засіб марки: FORD, модель: FOCUS SE, рік випуску: 2015, номер шасі: НОМЕР_1 . На виконання умов Договору позивачем було сплачено 6 096,00 доларів США, що еквівалентно 160 550,96 грн.

24.05.2022 представник ТОВ «ВЕЗЕМ Шиппінг» повідомив ОСОБА_1 про необхідність доплати ще 1 050,00 доларів США готівкою або через SWIFT-платіж на литовський рахунок чи картку, куди був доставлений транспортний засіб. Дана сума грошових коштів була сплачена позивачем 09.06.2022. Разом з тим, станом на 15.11.2022, придбаний транспортний засіб замовнику представлений. не був, право власності на нього у встановленому законом порядку згідно умов Попереднього договору за ОСОБА_1 не зареєстровано. Тому позивач просить розірвати Попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу ПКП-10179 щодо автомобіля марки: FORD, модель: FOCUS SE, рік випуску: 2015, номер шасі: НОМЕР_1 , укладений 16.11.2021 між ТОВ «ВЕЗЕМ Шиппінг» та ОСОБА_1 ; стягнути з ТОВ «ВЕЗЕМ Шиппінг» на користь ОСОБА_1 , сплачені грошові кошти на виконання умов попереднього договору в сумі 213 289,92 грн., а також 50 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої необхідністю звернення до суду за захистом порушених прав та потребою приділяти значну частину особистого часу для вирішення проблеми.

Ухвалою суду від 16.11.2022 відкрито спрощене позовне провадження в даній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін.

Представник ТОВ «ВЕЗЕМ Шиппінг», повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не сповістив, відзиву на позовну заяву чи будь-яких інших пояснень з приводу заявлених вимог не надав, що не перешкоджає розгляду справи у його відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 09.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЗЕМ Шиппінг» (), в якості Виконавця, та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), в якості Замовника, було укладено Договір послуг № 204061, за умовами якого Виконавець взяв на себе зобов`язання надати послуги з підбору, огляду, бронювання та послуги із забезпечення придбання, перевезення, транспортного оброблення і розмитнення автотранспортного засобу (а.с.9-11).

Пунктом 2.2 Договору визначено, що вартість послуг становить 15 648,00 грн., що також підтверджується Актом виконаних робіт від 09.11.2021 (а.с.12).

Вказані кошти були сплачені ОСОБА_1 на представлені реквізити Товариства 10 листопада 2021 року (а.с.16).

16.11.2021 між ТОВ «ВЕЗЕМ Шиппінг» (Сторона-1) і ОСОБА_1 (Сторона-2) підписано Попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу ПКП-10179, за яким сторони зобов`язалися в майбутньому до 31.03.2022 укласти Договір купівлі-продажу (Основний договір) на належний Стороні-1 транспортний засіб марки: FORD, модель: FOCUS SE, рік випуску: 2015, номер шасі: НОМЕР_1 (а.с.13-14).

У п. 1.3 Попереднього договору ТОВ «ВЕЗЕМ Шиппінг» затвердило свою гарантію про те, що на момент укладення Основного договору транспортний засіб, визначений у п. 1.1 Договору, буде належати Товариству та не буде знаходитися під забороною відчуження, арештом, не буде предметом застави чи іншим засобом забезпечення виконання зобов`язань, а також не буде обтяжений будь-яким іншим чином.

Пунктом 4.1 Попереднього договору визначено, що Договір вступає в силу з момент його підписання Сторонами, а саме 16 листопада 2021 року, і діє до 31 березня 2022 року.

Відповідно до п. 2.1 Попереднього договору, продаж транспортного засобу вчиняється між Сторонами за ціною (вартістю) 6 096,00 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на дату укладення Договору становить 160 550,96 грн., які сплачуються Стороною-2 у безготівковій формі на поточний рахунок Сторони-1 в національній валюті України.

Порядок сплати коштів визначений пунктами 2.2-2.4 Попереднього договору.

17.11.2021 ОСОБА_1 перераховано на поточний рахунок ТОВ «ВЕЗЕМ Шиппінг» грошові кошти в розмірі 90 678,60 грн. (а.с.15). Іншу частину платежу 69 872,33 грн. здійснено 12.01.2021 (а.с.16).

Тобто, загальна сума сплачених ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕЗЕМ Шиппінг» грошових коштів становить 160 550,93 грн., що відповідає умовам Попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу ПКП-10179 від 16.11.2021.

Крім того, на вимогу представника ТОВ «ВЕЗЕМ Шиппінг» Семенютою В.В. було сплачено на користь Товариства ще 37 090,96 грн., що підтверджується квитанцією про платіж № Р24АС1282 від 09.06.2022 (а.с.21).

Пунктами 3.1, 3.2 Попереднього договору передбачено, що Сторона-2 набуває право власності на транспортний засіб з моменту укладення Основного договору та державної реєстрації автомобіля в одному із сервісних центрів МВС України.

Натомість, за твердженням позивача, станом на 15.11.2022, ТОВ «ВЕЗЕМ Шиппінг», не уклало із ОСОБА_1 . Основного договору, а саме Договору купівлі-продажу транспортного засобу марки: FORD, модель: FOCUS SE, рік випуску: 2015, номер шасі: НОМЕР_1 , вказаний автомобіль так і не належить відповідачу, право власності на нього за замовником у встановленому законом порядку не зареєстровано.

У зв`язку з істотним порушенням умов Попереднього купівлі-продажу транспортного засобу ПКП-10179 від 16.11.2021 з боку ТОВ «ВЕЗЕМ Шиппінг», просить розірвати спірний правочин, стягнувши з Товариства здійснені на його користь платежі.

Згідно положень ст. 509 ЦК України , зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів.

У відповідності до ст.ст. 626, 627, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом ч. 1 ст. 656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому.

Нормою ч. 1 ст. 635 ЦК України передбачено, що попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, у письмовій формі.

Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення (ч. 3 ст. 635 ЦК України).

Положенням ч. 1 ст. 663 ЦК України встановлено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

У відповідності до ч. 1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, слід встановити: наявність істотного порушення договору та шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може полягати в реальних збитках і (або) упущеній вигоді; її розмірі, а також чи є істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що вона змогла отримати.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до визначених критеріїв. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу повноважень суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України.

При оцінці істотності порушення умов договору як підстави для його розірвання необхідно враховувати такі чинники: 1) значущість шкоди від порушення; 2) фактор неможливості або ускладненості покладання відповідальності за збитки на боржника; 3) значущість порушення як такого; 4) втрату кредитором інтересу у виконанні договору; 5) втрату довіри до боржника; 6) фактор передбачуваних негативних наслідків порушення; 7) принциповість суворого дотримання умов договору; 8) інтерес боржника у збереженні договору; 9) ступінь виконання договору до моменту його розірвання; 10) відсутність інтересу боржника у збереженні договору; 11) не оспорювання боржником здійсненої кредитором односторонньої відмови протягом розумного строку; 12) звільнення боржника від відповідальності за допущене порушення; 13) недобросовісність боржника; 14) врахування вини кредитора і його добросовісності; 15) неодноразовість порушення (визначення істотності порушення за сукупністю); 16) публічний характер порушеного договору; 17) неусунення боржником порушення в додатковий термін; 18) ненадання боржникові можливості усунути порушення; 19) готовність боржника усунути порушення, виражена у вигляді відповідного запиту; 20) об`єктивну неможливість усунення порушення; 21) можливість легкого виправлення порушення силами кредитора або залучених ним осіб.

У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення.

Аналогічний підхід застосовував у свої практиці Верховний Суд України у постановах від 18 вересня 2013 року у справі № 6-75цс13, від 14 жовтня 2014 року у справі № 3-143гс14.

Норми статей 18, 19 ЗУ «Про захист прав споживачів» установлюють самостійні підстави недійсності договору.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про захист прав споживачів», за всіма споживачами однаковою мірою визнається право на задоволення їх потреб у сфері торговельного та інших видів обслуговування. Встановлення будь-яких переваг, застосування прямих або непрямих обмежень прав споживачів не допускається, крім випадків, передбачених нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими; умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача; несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним; положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Відповідно до правила, закріпленого у ч. 6 ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів», недійсними є правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики.

Згідно положення ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів», нечесна підприємницька практика включає наступне: вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; будь-яка діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною.

У постанові від 08.06.2016 по справі № 6-330цс16 Верховний Суд України, проаналізувавши норму статті 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», дійшов висновку, що умови договору кваліфікуються як несправедливі, якщо вони одночасно, по-перше, порушують принцип добросовісності (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України); по-друге, призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, завдають шкоди споживачеві.

У висновку щодо застосування норми права, викладеному у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 по справі № 390/34/17, зазначається, що добросовісність (п. 6 ст. 3 ЦК України) це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі- «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Відповідно до ст.ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судовим розглядом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , маючи намір придбати автомобіль Ford Focus SE, 2015 р.в., номер шасі: НОМЕР_1 , звернулася до ТОВ «ВЕЗЕМ Шиппінг», де 16.11.2021 підписала Попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу ПКП-10179, на виконання якого позивачем на поточний рахунок відповідача були перераховані грошові кошти в погодженому сторонами розмірі (п. 2.1 попереднього договору), однак в обумовлений Попереднім договором строк до 31.03.2022 Основний договір укладений не був, транспортний засіб не представлений замовнику, право власності на нього не зареєстровано, сплачені ОСОБА_1 грошові кошти не повернуті.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що 25.05.2022 між ТОВ «ВЕЗЕМ Шиппінг» та ОСОБА_1 було погоджено і підписано Додаткову угоду про зміну умов Попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу ПКП-10179 від 16.11.2021, якою сторони дійшли згоди щодо внесення змін до п. 1.2 вищевказаного Договору та виклали його в наступній редакції: «За цим договором Сторона-1 зобов`язується надати послуги до офіційного закінчення воєнного стану» (а.с.19-20).

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 на території України введено воєнний стан, строк дії якого було неодноразово продовжено і триває станом на час розгляду справи.

Викладене свідчить, що правовий режим воєнного стану було введено 24.02.2022, тобто до закінчення строку виконання зобов`язань за Попереднім договором купівлі-продажу транспортного засобу ПКП-10179 від 16.11.2021. Станом на час звернення до суду і розгляду справи кінцевий строк виконання договірних зобов`язань не настав.

Додатково суд зауважує, що Розділом 6 Попереднього договору ПКП-10179 від 16.11.2021 сторонами погоджено форс-мажорні обставини, які виключають відповідальність за невиконання умов договору. Так, у п. 6.1, 6.2, 6.3 спірного Договору зазначено, що сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання своїх зобов`язань, якщо таке невиконання настало в результаті обставин непереборної сили, що виникли після укладення договору в результаті подій надзвичайного характеру, які учасник не міг ні передбачити, ні запобігти розумними мірами. Настання, дія і припинення обставин непереборної сили підтверджуються відповідними довідками Торгово-промислової палати України. Термін виконання зобов`язань за Договором переноситься на строк дії таких обставин.

Листом № 2021/02.0-7.1 від 28.02.2022 Торгово-промислова палата України засвідчила військову агресію Російської Федерації проти України як форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили). Вказані обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало, згідно з умовами договору, контракту, угоди, виконання відповідно яких стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

До того ж, суд приймає до уваги ступінь виконання боржником Попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу ПКП-10179 від 16.11.2021 на момент розгляду вимоги про його розірвання, а саме, те що предмет правочину автомобіль марки «Ford Focus SE», 2015 р.в., номер шасі: НОМЕР_1 , був викуплений з онлайн-аукціону після його погодження зі Стороною-2 ( ОСОБА_1 ), остання жодних заперечень та претензій щодо викупу транспортного засобу не має (п. 1.5 Попереднього договору ПКП-10179 від 16.11.2021), тривають транспортні процедури.

Відсутність інтересу ТОВ «ВЕЗЕМ-Шиппінг» у збереженні договірних відносин не вбачається.

Також пунктом 4 Додаткової угоди сторони засвідчили спільну згоду щодо внесення змін до п. 1.3 Попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу ПКП-10179 від 16.11.2021, який виклали в наступній редакції: «Сторона-1 гарантує, що на момент укладення цієї Угоди транспортний засіб, визначений у п. 1.1 Договору, буде належати їй та не буде знаходитися під забороною відчуження, арештом, не буде предметом застави чи іншим засобом забезпечення виконання зобов`язань, а також не буде обтяжений будь-яким іншим чином, передбаченим законодавством».

Будь-яких доказів на підтвердження того, що транспортний засіб, який є предметом спірного правочину, не належить відповідачу і останній не набув на нього права власності, на момент підписання Додаткової угоди, суду надано не було.

Положенням пункту 8 Додаткової угоди сторони визначили, що Попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу ПКП-10179 вступає в силу з моменту його підписання сторонами, а саме 16 листопада 2021 року, і діє до офіційного закінчення воєнного стану.

Таким чином, зважаючи на викладене, беручи до уваги встановлені судовим розглядом обставини справи, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих позивачем доказів у їх сукупності, суд вважає недоведеним факт невиконання чи істотного порушення ТОВ «ВЕЗЕМ Шиппінг» умов Попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу ПКП-10179 від 16.11.2021 та Додаткової угоди до нього від 25.05.2022 у погоджені сторонами строки за наявності форс-мажорних обставин, що стало б підставою для його розірвання та відшкодування збитків на користь ОСОБА_1 .

Зміст спірного договору не свідчить про будь-який дисбаланс договірних прав та обов`язків сторін, наявність будь-яких умов, що завдавали б шкоди позивачу, як споживачу. Позивачем не доведено як того, що відповідач ввів її в оману та здійснював нечесну підприємницьку діяльність при укладенні оспорюваного правочину, так і те, що умови, укладеного між сторонами договору були несправедливими, а тому підставі для розірвання Попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу ПКП-10179 від 16.11.2021 не вбачається.

За таких обстави, оскільки решта заявлених вимог є похідними від встановлених обставин, суд приходить до висновку про необхідність залишення їх без задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 76-83, 141, 264, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , адвоката Піпко Володимира Сергійовича, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЗЕМ Шиппінг» про захист прав споживачів відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено, шляхом подання апеляційної скарги через Ковпаківський районний суд м. Суми до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.М. Фоменко