Справа № 367/4900/22
Провадження № 2/0182/1609/2023
У Х В А Л А

Іменем України

21.09.2023 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Нікополі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Служба у справах дітей Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області, про визначення місця проживання дитини з батьком, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області, про визначення місця проживання дитини з батьком.

12 вересня 2023 року на електрону адресу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від позивача по справі ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, в обґрунтування якої він посилається на наступні обставини.

Так, з серпня 2013 року до січня 2016 року він з відповідачкою проживали разом та з 28 серпня 2015 року до 29 липня 2016 року вони перебували в зареєстрованому шлюбі. 29 липня 2016 року рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області у справі № 180/1318/16-ц шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після фактичного припинення шлюбних відносин та до 02 липня 2023 року син ОСОБА_3 проживав з ним. Таке рішення ним з колишньою дружиною було прийнято під час розлучення, оскільки ОСОБА_2 не мала свого житла, змоги виховувати та утримувати дитину, що було закріплено в описовій частині рішення суду у справі № 180/1318/16-ц. Дитина зареєстрована разом з ним, на що згоду також надавала ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 . Він як батько дитини повністю виконував покладені на нього батьківські обов`язки, водив його до садочків, школи, гуртків, займався його лікуванням (за потреби), утриманням та вихованням. 25 квітня 2020 року між ним та ОСОБА_4 було укладено шлюб. За час сумісного проживання (4 роки) між дружиною та сином встановилися гарні стосунки. Дитина виховується в атмосфері любові, поваги та сімейних цінностей. З серпня 2021 року сім`я проживає в трикімнатній квартирі АДРЕСА_2 , де дитина має свою власну кімнату. На сьогодні ОСОБА_3 є учнем 4 в класу Коцюбинського ліцею № 1 Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області. Син захоплюється футболом та приймає участь в різних турнірах, представляючи дитячий футбольний клуб «Спарта» (м.Київ), а з червня 2023 року переведений до дитячого футбольного клубу «Прогрес» (смт.Софіївська Борщагівка). Восени 2017 року ОСОБА_2 виїхала до Польщі на постійне місце проживання. Після цього спілкувалась з дитиною лише по телефону та кілька разів приїздила до України на термін близько тижня за один раз, тоді й бачилася з дитиною. Перешкод у спілкуванні дитини з матір`ю немає. Останній приїзд відповідача до України датовано 28 червня 2023 року. 29 червня 2023 року він разом з дружиною, на прохання ОСОБА_2 , привезли ОСОБА_5 до місця проживання в м.Києві ОСОБА_6 (батька першої дитини відповідачки по справі), де в кав`ярні їх зустріла ОСОБА_2 та її дочка ОСОБА_7 (15 років). Провівши деякий час там, відповідачка по справі попросила залишити ОСОБА_5 з нею, посилаючись на те, що ОСОБА_6 не буде проти. Вирішили, що він забере сина 30 червня 2023 року після роботи. Ввечері ІНФОРМАЦІЯ_2 , в присутності ОСОБА_6 , ОСОБА_2 передала йому дитину. 01 липня 2023 року у ОСОБА_5 було закриття сезону з футболу, остання гра та банкет для дітей, відвідати гру ОСОБА_2 не виявила бажання. 02 липня 2023 року вона попросила взяти дитину на два-три тижні, на що він погодився. Близько обіду вони з дружиною підвезли сина до залізничного вокзалу в м.Києві та передали ОСОБА_5 , в присутності ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , з домовленістю про повернення дитини через два-три тижні. 02 липня 2023 року відповідачка по справі вивезла за кордон їх сина ОСОБА_3 та зв`язок з сином за його телефоном було перервано. Через деякий час він дізнався, що вони були в Польщі (м.Щецин) та в Німеччині, домовленості про повернення дитини в Україну через дві-три неділі були в силі. Поїздка з сином в Польщу та Німеччину виправдовувалась тим, що в Україні ОСОБА_2 не спілкується ні зі своїми мамою і татом, ні з сестрою, а її тітка зараз проживає в Німеччині (м.Льокніц). З 23 липня 2023 року по 31 липня 2023 року його сім`я планувала відпустку до Закарпаття, тому домовилися, що відповідачка привезе дитину до м.Львів 23 липня 2023 року. З 11 липня 2023 року ОСОБА_2 перестала відправляти фото та відео дитини та не завжди відповідала на дзвінки і згодом повідомила, що можливості привезти дитину вона не має. Після цього відповідачка почала ігнорувати дзвінки та повідомлення. Дочекавшись, коли прийде час відпустки, вона почала налаштовувати сина проти нього, з метою залишити з собою та зіпсувати відпочинок. Насьогодні він не знає точного місця перебування сина за кордоном, тому змушений звернутися до суду та просить зобов`язати ОСОБА_2 повідомити суд та його як батька дитини про місце реєстрації сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за межами України, надавши відповідні документи; зобов`язати ОСОБА_2 повідомити суд та батька дитини ОСОБА_1 про статус, в якому перебуває вона та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за межами України, надавши відповідні документи; зобов`язати ОСОБА_2 забезпечити щоденне спілкування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з батьком ОСОБА_1 в проміжок з 20:00 до 21:00 годин за київським часом; зобов`язати ОСОБА_2 забезпечити виконання ОСОБА_3 домашніх завдань, самостійних та контрольних робіт, згідно сімейної форми здобуття освіти в Коцюбинському ліцеї № 1 Коцюбинської селищної ради Київської області.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, вивчивши матеріали, надані позивачем, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду) крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Згідно ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Позов може бути забезпечений, зокрема, встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин (п.3 ч.1 ст.150 ЦПК України).

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами, дійсно, виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Враховуючи вищенаведене, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).

Співмірність, зокрема, передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, чи майнових наслідків заборони відповідачу, іншим особам здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Як уже зазначалось вище, ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 з вимогами щодо визначення місця проживання їх неповнолітньої дитини. У заяві про забезпечення позову містяться вимоги та обставини, які свідчать про те, що, у разі задоволення позову, фактичне виконання судового рішення не буде можливим, оскільки ані конкретного місця перебування, ані проживання відповідачки разом з дитиною як позивачу, так і суду не відомо.

Статтями 157-159 СК України регламентується порядок вирішення батьками питань щодо виховання дитини.

За наявності між батьками дитини спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї, такий спір вирішується органом опіки та піклування (ст.158 СК України) або судом (ст.159 СК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Крім цього, згідно вимог ч.ч.1, 2 ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Таким чином, зі змісту ст.ст.158-159 СК України слід зробити висновок, що способи участі одного з батьків у вихованні дитини визначаються органом опіки та піклування за заявою того з батьків, хто бажає такі способи встановити чи судом - шляхом пред`явлення відповідного позову.

Тому, враховуючи вищевикладене, а також враховуючи той факт, що заявлені вимоги заявником в заяві про забезпечення позову відповідають ст.150 ЦПК України, які, відповідно до вимог ст.159 СК України, не є самостійним способом захисту порушеного права, реалізація якого судом можлива лише шляхом розгляду відповідного позову, це надає суду підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

Однак, що стосується вимоги в частині зобов`язання ОСОБА_2 забезпечити виконання ОСОБА_3 домашніх завдань, самостійних та контрольних робіт, згідно сімейної форми здобуття освіти в Коцюбинському ліцеї № 1 Коцюбинської селищної ради Київської області, з урахуванням принципу співмірності заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява в цій частині не достатньо обґрунтована і немає підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову в даному випадку може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а. відтак, заява про забезпечення позову в цій частині не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.149-151, 153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області, про визначення місця проживання дитини з батьком задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 повідомити суд та батька дитини ОСОБА_1 про місце реєстрації сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за межами України, надавши відповідні документи.

Зобов`язати ОСОБА_2 повідомити суд та батька дитини ОСОБА_1 про статус, в якому перебуває вона та син сторін по справі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за межами України, надавши відповідні документи.

Зобов`язати ОСОБА_2 забезпечити щоденне спілкування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з батьком ОСОБА_1 в проміжок часу з 20:00 до 21:00 години за київським часом.

В іншій частині заяви - відмовити.

Відомості про сторони:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІПН НОМЕР_1 ), який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (ІПН НОМЕР_2 ), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Третя особа Служба у справах дітей Коцюбинсьої селищної ради Бучанського району Київської області, яка знаходиться за адресою: 08298, Київська область, м.Ірпінь, смт.Коцюбинське, вул.Доківська, буд.27.

Інших відомостей про сторони у суду та заявника немає.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення, незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Термін пред`явлення даної ухвали до виконання три роки.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал