справа № 361/1003/21
провадження № 4-с/361/3/23
УХВАЛА

Іменем України

14 липня 2023 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретаря Лебідя В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк Укргазбанк на дії начальника Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Басараб Т.Ю., заінтересована особа ОСОБА_1 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У лютому 2021 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк Укргазбанк (далі ПАТ АБ Укргазбанк або Банк) звернулося до суду зі скаргою, у якій просить визнати неправомірними дії начальника Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі Відділ ДВС) Басараб Т.Ю. щодо винесення постанови про зняття арешту з майна від 09 лютого 2017 року у виконавчому провадженні № 26981689, а саме: арешту із квартири АДРЕСА_1 та скасувати цю постанову.

В обґрунтування скарги зазначало, що заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 грудня 2009 року (справа № 2-1579/2009) на користь Банку із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стягнуто в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 302-ф/08 від 01 серпня 2008 року в загальному розмірі 366529 грн. 86 коп.; у рахунок погашення цієї суми заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1 . 10 травня 2011 року державним виконавцем Відділу ДВС Лопатинською Н.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 26981689 із примусового виконання пред`явленого Банком виконавчого листа про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ Укргазбанк вказаної вище суми заборгованості, накладено арешт на все майно, що належить боржникові у межах суми звернення стягнення, заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику в межах суми боргу. 30 березня 2016 року державним виконавцем Відділу ДВС Лопатинською Н.О. на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу ПАТ АБ Укргазбанк. 09 лютого 2017 року начальником Відділу ДВС Бесараб Т.Ю. у даному виконавчому провадженні № 26981689 винесено постанову про зняття арешту із квартири АДРЕСА_1 . Стягувач Банк вважає, що такі дії начальника Відділу ДВС Бесараб Т.Ю. є неправомірними, винесена ним постанова про зняття з квартири боржника незаконною, оскільки виконавче провадження № 26981689 було завершене 30 березня 2016 року. Із мотивувальної частини цієї постанови від 09 лютого 2017 року вбачається, що підставою для зняття арешту з майна є заява боржника ОСОБА_1 від 06 лютого 2017 року із квитанціями про сплату ним заборгованості, виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій. Посилалося на те, що чинне законодавство не передбачає право державного виконавця знімати арешт з майна на підставі заяв боржника у завершеному виконавчому провадженні. Дана постанова не була опублікована в автоматизованій системі виконавчого провадження. Такі дії начальника Відділу ДВС щодо зняття арешту із зазначеної квартири боржника сприяли незаконному її відчуженню.

Представник заявника ПАТ АБ Укргазбанк Мартинюк Є.В. у суді скаргу підтримав, надав суду пояснення, аналогічні викладеному вище, просив суд вимоги скарги задовольнити.

Заінтересовані особи: Відділ ДВС і ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, заперечень та пояснень на скаргу до суду вони не подавали.

З`ясувавши позицію заявника, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

03 грудня 2009 року заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області, ухваленим у справі № 2-1579/2009, позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк Укргазбанк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено, стягнуто солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Банку заборгованість за кредитним договором № 302-ф/08 від 01 серпня 2008 року в загальному розмірі 366529 грн. 86 коп. та в рахунок погашення суми заборгованості за цим кредитним договором звернуто стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 .

15 квітня 2011 року суд видав стягувачу ПАТ АБ Укргазбанк у цій справі виконавчий лист № 2-1579 із виконання зазначеного рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 солідарно суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 366529 грн. 86 коп.

10 травня 2011 року державним виконавцем Відділу ДВС Лопатинською Н.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 26981689 із примусового виконання виконавчого листа про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ Укргазбанк заборгованості за кредитним договором, накладено арешт на все майно, що належить боржнику у межах суми звернення стягнення, заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_1 , у межах суми боргу.

23 листопада 2012 року державним виконавцем Відділу ДВС у межах виконавчого провадження було здійснено такі виконавчі дії, зокрема: здійснено опис та арешт майна, що належить боржнику ОСОБА_1 однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , для визначення ринкової вартості описаного майна призначено експерта для оцінки цього майна, одержано висновок експерта, у зв`язку з надходженням заяви стягувача про призначення рецензування висновку експерта, неодноразово призначався експерт, змінено відповідального зберігача нерухомого майна.

30 березня 2016 року державним виконавцем Лопатинською Н.О. винесено постанову про повернення виконавчого листа № 2-1579 стягувачу ПАТ АБ Укргазбанк на підставі положень п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, а саме стягувач перешкоджає провадженню або не здійснює авансування. Строк повторного пред`явлення до виконання виконавчого листа 30 березня 2017 року.

09 лютого 2017 року постановою начальника Відділу ДВС Бесараб Т.Ю. у виконавчому провадженні № 26981689 було знято арешт із квартиру АДРЕСА_1 , який накладений постановою про відкриття виконавчого провадження від 10 травня 2011 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-1579 від 15 квітня 2011 року.

Зі змісту цієї постанови видно, що до Відділу ДВС надійшла заява боржника про зняття арешту з квитанціями про сплату боргу, виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій у повному обсязі, згідно із наданими квитанціями від 06 лютого 2017 року.

Заявник ПАТ АБ Укргазбанк, звертаючись до суду зі скаргою, посилається на те, що законодавством не передбачено зняття у виконавчому провадженні арешту з майна за заявою боржника, начальник Відділу ДВС Бесараб Т.Ю. не мав права здійснювати дії щодо зняття арешту із квартири АДРЕСА_1 та виносити зазначену постанову, оскільки будь-які кошти від боржника на погашення суми боргу Банк не отримував. Враховуючи, що виконавче провадження № 26981689 було завершеним та законодавством не передбачено знімати арешт з майна боржника у завершеному виконавчому провадженні за заявами боржника, оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

При здійсненні виконавчих дій виконавець керується, зокрема, положеннями Закону України Про виконавче провадження, чинними на час вчинення виконавчих дій, Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5.

На момент примусового виконання виконавчого листа № 2-1579 від 15 квітня 2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ Укргазбанк суми заборгованості за кредитним договором чинним був Закону України Про виконавче провадження від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, який втратив чинність 05 січня 2017 року на підставі положень Закону України Про виконавче провадження від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII), який і був чинним на момент винесення оскаржуваної постанови від 09 лютого 2017 року начальника Відділу ДВС Бесараб Т.Ю. про зняття арешту з майна боржника.

За змістом ст. 1 Закону № 1404-VIII у редакції, чинній на час винесення оскаржуваної постанови, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У ч. 1 ст. 5 Закону № 1404-VIII визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Відповідно до ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

У ст. 47 Закону № 1404-VIII встановлено порядок виплати стягнутих грошових сум, зокрема, грошові суми, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця; стягувачу юридичній особі стягнуті грошові суми перераховуються виконавцем у встановленому порядку на визначені стягувачем рахунки; грошові суми, стягнуті до Державного бюджету України або місцевих бюджетів, перераховуються в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики; забороняється використовувати стягнуті з боржників грошові суми, що підлягають виплаті стягувачам, на цілі, не передбачені цією статтею, а також звертати на них стягнення для виплати іншим особам, які не є стягувачами за виконавчими документами, під час примусового виконання яких такі суми стягнуто (крім випадків, коли стягувач є одночасно боржником в іншому виконавчому провадженні); у разі якщо стягнуті з боржника грошові суми не витребувані стягувачем протягом одного року з дня їх зарахування на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця, такі суми зараховуються до Державного бюджету України в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики, за умови повідомлення виконавцем стягувача про наявність стягнутих на його користь грошових сум.

Правила обліку і звітності за сумами на рахунках органів державної виконавчої служби та приватних виконавців визначені розділом VII Інструкції з організації примусового виконання рішень (далі Інструкція), затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2832/5).

За змістом п. 1 розділу VII вказаної Інструкції, у редакції, чинній на час винесення оскаржуваної постанови, стягнуті з боржника грошові суми підлягають зарахуванню на рахунки для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам, у тому числі в іноземній валюті, відкриті Міністерством юстиції України, головними територіальними управліннями юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, відділами державної виконавчої служби в органах, що здійснюють казначейське обслуговування (в іноземній валюті в банках), приватними виконавцями в банках (далі депозитний рахунок).

Відповідно до п. п. 2, 3 розділу VII цієї Інструкції операції з грошовими коштами на рахунках, визначених пунктом 1 цього розділу, здійснюються тільки в безготівковій формі. Не допускаються видача та переказ стягнутих виконавцем сум стягувачам без зарахування на депозитний рахунок. Органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем щодо депозитного рахунку заводиться книга обліку депозитних сум (додаток 4), щодо рахунку авансових внесків книга обліку авансових внесків (додаток 5). Книги обліку ведуться в автоматизовані системі виконавчого провадження. Запис здійснюється шляхом прямого введення обов`язкового складу реквізитів, який установлений для книги.

Згідно із п. п. 5, 7, 8 розділу VII Інструкції в органі державної виконавчої служби ведення книг обліку за кожним рахунком здійснюється відповідальною особою, яка визначається розпорядчим документом начальника органу державної виконавчої служби (далі відповідальна особа). Відповідальна особа здійснює підготовку розрахункових документів про перерахування коштів, ведення необхідних нарядів банківських документів та розпоряджень державних виконавців, підготовку звітності щодо коштів на рахунках органів державної виконавчої служби. Щомісяця після виведення підсумку за залишками на кінець кожного звітного місяця книга обліку депозитних сум та книга обліку авансових внесків перевіряються начальником органу державної виконавчої служби (приватним виконавцем) шляхом підрахунку та звірення сум, що надійшли та перераховані, з випискою із відповідного рахунку органу державної виконавчої служби (приватного виконавця), у результаті чого залишок на перше число кожного місяця повинен відповідати залишку сум на відповідному рахунку. Після перевірки руху оборотів сум на відповідному рахунку органу державної виконавчої служби на кінець звітного періоду (залишок коштів на перше число місяця та суми, які надійшли протягом місяця) дані книги засвідчуються підписом відповідальної особи, після чого начальник органу державної виконавчої служби до десятого числа наступного місяця робить напис перевірено та підтверджує цей напис своїм підписом, скріплює печаткою органу державної виконавчої служби із зазначенням дати перевірки.

У п. 11 розділу VII зазначеної Інструкції при надходженні коштів на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби чи рахунок авансового внеску відповідальна особа повинна не пізніше наступного робочого дня повідомити начальника органу державної виконавчої служби, від якого боржника чи стягувача надійшли кошти і в якій сумі. Начальник органу державної виконавчої служби на виписці з рахунку Державної казначейської служби України або банку ставить напис ознайомлений, підпис та дату ознайомлення.

Відповідно до п. 13 розділу VII Інструкції у разі достатності суми для покриття всіх вимог стягувача та наявності відомостей від стягувача про шляхи отримання ним коштів державний виконавець не пізніше ніж протягом трьох робочих днів від дня ознайомлення з інформацією про надходження коштів готує одне розпорядження, яким визначає належність указаних коштів та спосіб перерахування стягувачу, яке затверджується начальником органу державної виконавчої служби із зазначенням дати та скріплюється печаткою органу державної виконавчої служби. Розпорядження готується в двох примірниках, оригінал видається відповідальній особі, копія залишається у виконавчому провадженні.

Згідно із п. 16 розділу VII Інструкції у разі якщо стягнуті з боржника грошові суми не витребувані стягувачем протягом одного року з дня їх зарахування на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, такі суми зараховуються до Державного бюджету України за умови повідомлення виконавцем стягувача про наявність стягнутих на його користь грошових сум. Відповідальна особа у передостанній день закінчення строку зберігання коштів на депозитному рахунку письмово повідомляє про це начальника органу державної виконавчої служби, який не пізніше наступного дня визначає особу для підготовки розпорядження про зарахування коштів до Державного бюджету України. Дозвіл на перерахування коштів з депозитного рахунку надається виключно начальником органу державної виконавчої служби або уповноваженою ним особою, який є розпорядником рахунку.

Верховний Суд у постановах від 31 липня 2019 року у справі № 910/3692/18 та від 30 червня 2021 року у справі № 910/6415/20 роз`яснив, що виконавець, хоча і діє від імені держави, однак діє саме в інтересах стягувача задля виконання судового рішення, яке постановлено на користь останнього. Тобто, стягувач фактично наділяє виконавця своїм правом на одержання належних йому грошових коштів, а виконавець на цей період стає отримувачем таких коштів. Враховуючи наведене моментом фактичного виконання судового рішення є саме момент надходження коштів з рахунку боржника на відповідний рахунок виконавчої служби.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавством передбачено певний порядок виконання рішення суду про стягнення заборгованості у виконавчому провадженні, зокрема, саме на виконавчу службу покладено обов`язок здійснювати контроль за стягнутими грошовими коштами з боржників, розподіляти їх відповідно для виконання рішення суду, виконавчого збору та витрат за проведені виконавчі дії, тобто виконавча служба здійснює відповідну перевірку зарахування грошових коштів на рахунки для обліку депозитних сум, для чого ведеться книга обліку депозитних сум.

Зі змісту оскаржуваної постанови від 09 лютого 2017 року про зняття арешту з майна начальника Відділу ДВС Бесараб Т.Ю. у виконавчому провадженні № 26981689 вбачається, що арешт із квартиру АДРЕСА_1 , який накладений постановою про відкриття виконавчого провадження від 10 травня 2011 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-1579 від 15 квітня 2011 року, був знятий на підставі заяви боржника ОСОБА_1 про зняття арешту з квитанціями про сплату боргу, виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій в повному обсязі, відповідно до квитанцій від 06 лютого 2017 року.

Тобто, виходячи зі змісту цієї постанови, слід дійти висновку, що підставою для зняття арешту із вказаної вище квартири стали заява боржника з долученими до неї квитанціями про погашення ним заборгованості за виконавчим листом № 2-1579 з виконання заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 грудня 2009 року, виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 26981689, сплачених боржником на рахунки для обліку депозитних сум.

У ході розгляду справи, 26 жовтня 2021 року від Відділу ДВС на запит суду надійшов лист, у якому повідомлялося про те, що у Відділі ДВС перебувало виконавче провадження № 26981689 з примусового виконання виконавчого листа за № 2-1579, виданого 15 квітня 2011 року Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ Укргазбанк солідарно суми боргу в розмірі 366529 грн. 86 коп.

Відповідно до даних з Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що за період з дати відкриття виконавчого провадження 10 травня 2011 року по 09 лютого 2017 року кошти, для погашення боргу, виконавчого збору та витрат, на депозитний рахунок відділу не надходили. 30 березня 2016 року виконавчий лист № 2-1579 повернуто стягувачу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження (у редакції на момент винесення відповідної постанови). Надати більш детальну інформацію неможливо у зв`язку зі строками зберігання архівних справ.

За змістом ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У ст. 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду (ст. 448 ЦПК України).

За змістом ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у даному випадку дії начальника Відділу ДВС Бесараб Т.Ю. щодо винесення постанови про зняття арешту з квартиру АДРЕСА_1 вчинені без належної перевірки, наданих боржником ОСОБА_1 квитанцій щодо зарахування на депозитний рахунок Відділу ДВС заборгованості, виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 26981689, та враховуючи відсутність надходження на депозитний рахунок Відділу ДВС зазначених грошових коштів, суд дійшов висновку, що дії начальника Відділу ДВС Бесараб Т.Ю. щодо винесення вказаної вище постанови є неправомірними, вчиненими із порушенням вимог чинного законодавства, тому оскаржувана постанова про зняття арешту з майна боржника від 09 лютого 2017 року у виконавчому провадженні № 26981689 підлягає скасуванню.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 76, 81, 89, 259, 260, 263 265, 447 451 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірними дії начальника Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Басараб Т.Ю. щодо винесення постанови про зняття арешту з майна від 09 лютого 2017 року у виконавчому провадженні № 26981689, а саме: із квартири АДРЕСА_1 .

Скасувати постанову начальника Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Басараб Т.Ю. про зняття арешту з майна від 09 лютого 2017 року у виконавчому провадженні № 26981689, а саме: з квартири АДРЕСА_1 .

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Дутчак І. М.