єдиний унікальний номер справи 824/61/23
номер провадження22-вк/824/74/2023 головуючий суддя Фінагеєв В.О.
У Х В А Л А

04 травня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Фінагеєва В.О., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» про визнання і надання дозволу на примусове виконання рішення Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України від 30 вересня 2022 року у справі МАК №1/2021 за позовом Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» (Україна) до Danube management, logistics and transport services s.r.o. (Словацька Республіка) про стягнення 262 048, 38 євро та 1 562 034, 17 гривень, а також відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України від 30 вересня 2022 року у справі МАК №1/2021 стягнуто з Danube management, logistics and transport services s.r.o. (Словацька Республіка) на користь Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» (Україна) 20818,75 євро пені, 4020,00 євро причального збору, 24,00 євро вартості підключення буксиру-штовхача RIVER TIGER до електроенергії, 886,47 євро - на відшкодування витрат з арбітражного збору, а разом 25749,22 євро. У задоволені решти позовних вимог відмовлено. Арбітражний збір в сумі 9349, 94 євро віднесено на позивача.

У квітні 2023 року до Київського апеляційного суду надійшла заява Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» про визнання і надання дозволу на примусове виконання рішення Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України від 30 вересня 2022 року у справі МАК №1/2021.

Вивчивши заяву та дослідивши додані до неї матеріали, суд приходить до висновку, що заява підлягає поверненню заявникові з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 475 ЦПК України, питання визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу розглядається судом за заявою стягувача відповідно до цієї глави, якщо боржник має місце проживання (перебування) або місцезнаходження на території України.

Якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України, або його місце проживання (перебування) чи місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу розглядається судом, якщо на території України знаходиться майно боржника.

З матеріалів справи вбачається, що місце знаходження боржника Danube management, logistics and transport services s.r.o. (Словацька Республіка) знаходиться за адресою: вул. Таллерова, 4, м. Братислава, Словацька Республіка, 81102; вул. Сворності, 43, Братислава-міська частини Подунайське Біскупіце, Словацька Республіка, 82106.

Отже, боржник не має місця перебування або місцезнаходження на території України.

Звертаючись до суду заявою, ПАТ «Українське Дунайське пароплавство» вказує про те, що майно боржника знаходиться на території України, оскільки органами Державної виконавчої служби відбувається реалізація його майна.

На підтвердження зазначеного, заявник посилається на ряд постанов державного виконавця у виконавчому провадженні № 66402551, боржником по яким є Danube management, logistics and transport services s.r.o. (Словацька Республіка), про відкриття виконавчого провадження, про опис та накладення арешту на майно (кошти) боржника, про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. Заявник вказує про те, що зі змісту зазначених постанов вбачається, що боржнику належить ряд майна, яке знаходиться на території України, а саме в м. Кілії, Ізмаїльського району, Одеської області.

Разом з тим, постанови державного виконавця про опис, накладення арешту, оцінки та реалізації майна, яке він вважав належним боржнику, не є правовстановлюючими документами, а, відтак, не є належними та допустимими доказами належності такого майна боржнику на праві власності.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зазначене правило стосується виключно судових рішень. Постанови державного виконавця не є судовими рішеннями, а тому, обставини, які зазначені в них, як такі що встановлені виконавцем, не є обов`язковими для суду та потребують доведення належними та допустимими доказами.

Відтак, посилання стягувача на постанови державного виконавця, в яких встановлена належність певного майна боржнику, без надання суду доказів такої належності, в тому числі і тих, на підставі яких виконавцем встановлювались такі обставини, не свідчить про належне виконання заявником вимог ч. 1 та 2 ст. 475 ЦПК України.

Враховуючи, що боржник Danube management, logistics and transport services s.r.o. (Словацька Республіка)не має місцезнаходження на території України та заявник не надав належних доказів про те, що на території України знаходиться майно боржника, суд вважає, що дана заява підлягає поверненню особі, яка її подала.

Разом з тим, повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись статтею 475 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» про визнання і надання дозволу на примусове виконання рішення Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України від 30 вересня 2022 року у справі МАК №1/2021 за позовом Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» (Україна) до Danube management, logistics and transport services s.r.o. (Словацька Республіка) про стягнення 262 048, 38 євро та 1 562 034, 17 гривень, а також відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя В.О. Фінагеєв