Справа № 521/3381/21
Провадження № 2/521/2078/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 травня 2023 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Мазун І.А.,
за участю секретаря судового засідання Кусяк О.Е.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом АТ «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за ст. 625 ЦК України, -
До Малиновського районного суду м. Одеси звернулося АТ «СЕНС БАНК» з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за ст. 625 ЦК України та просить суд стягнути з відповідача на їх користь 319 467,21 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 4792,01 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 25.06.2007р. між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2007/24-24/109. Відповідно до затвердженого передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішення єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Альфа-Банк» став правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків після АТ «Укрсоцбанк». 16.05.2014 року Постійно діючий Третейський суд при Асоціації українських банків в особі третейського судді Білоконь Ю.М. прийняв рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість в розмірі 3 549 635,64 грн., витрат пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом у сумі 24 535,92 грн. В результаті не виконання умов договору у відповідача виникла заборгованість розрахована на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка станом на 23.11.2022р. становить 319467,21 грн. та складається з суми заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість 319467,21 грн. На час звернення з позовом, рішення суду відповідачем не виконане. Відповідні обставини стали причиною звернення до суду з відповідним позовом.
Представник позивача в призначене судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в призначене судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася заздалегідь належним чином, причину неявки суду не повідомила.
Згідно ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
При цьому, згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, що 25.06.2007р. між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2007/24-24/109, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 178 168 дол. США, зі сплатою 12,45 % річних.
Відповідно до затвердженого передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішення єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Альфа-Банк» став правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків після АТ «Укрсоцбанк». Згідно статуту АТ «СЕНС БАНК» АТ «СЕНС БАНК» є правонаступником усіх прав та зобов`язань АТ «Альфа Банк».
На підтвердження заміни сторони позивача суду надано копії Статуту Акціонерного Товариства «Сенс Банк», погоджені Національним Банком України від 12.09.2022 року та Протокол № 2/2022 позачергових загальних зборів акціонерів Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» від 18.08.2022 року.
Статутом АТ «Сенс Банк» встановлено, що товариство є юридичною особою, створеною і зареєстрованою за законодавством України, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги. Банк створений у формі акціонерного товариства та є правонаступником усіх прав та зобов`язань Акціонерного Товариства « Альфа-Банк» (п.п.1.1, 1.2 Статуту).
16.05.2014 року Постійно діючий Третейський суд при Асоціації українських банків в особі третейського судді Білоконь Ю.М. прийняв рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість в розмірі 3 549 635,64 грн., витрат пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом у сумі 24 535,92 грн.
Рішення суду набрало законної сили, однак відповідачем не виконане.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

За змістом статей 524,533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України у разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

За змістом вказаної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 30 березня 2016 року у справі №6-2168цс15 та Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач станом на дату звернення АТ «Альфа-Банк» до суду, має грошове зобов`язання перед Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», та правонаступником якого є АТ «СЕНС БАНК» на підставі рішення Постійно діючого Третейського суу при Асоціації українських банків в особі третейського судді Білоконь Ю.М. від 16.05.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість в розмірі 3 549 635,64 грн., витрат пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом у сумі 24 535,92 грн.

Наведені обставини свідчать про те, що між сторонами наявні грошові зобов`язання.

З огляду на те, що відповідач порушив вказане грошове зобов`язання у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, які не виконані боржником в повному обсязі, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України.

В позовній заяві позивач зазначає про те, що нарахування 3% річних та інфляційних втрат відповідно до положень ст.625 ЦК України здійснюється на тіло та відсотки по кредиту, встановлені рішенням суду.

Суд погоджується з розрахунком 3% річних та інфляційних втрат, наданим позивачем, згідно якого сума заборгованості за ставкою 3% річних на кредитну заборгованість складає 319467,21 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Таким чином законодавство України передбачає обов`язок боржника (відповідача) добровільно і своєчасно виконати рішення суду.

В свою чергу, положеннями ч.2 ст.18 ЦПК України передбачено, що невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

З врахуванням вищезазначеного, вимоги позивача АТ «СЕНС БАНК» підлягають задоволенню.

Питання про стягнення судових витрати суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,259,263267,279,280-283 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву АТ «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за ст. 625 ЦК України задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» (адреса місцезнаходження: вул. Велика Васильківська, 100, Київ, 03150, код ЄДРПОУ 23494714, МФО 300346, п/р № НОМЕР_2 ) заборгованість розраховану на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України та пунктів Кредитного договору за невиконання грошового зобов`язання за кредитним договором № 2007/24-24/109 від 25.06.2007 року, у розмірі 319 467 (триста дев`ятнадцять тисяч чотириста шістдесят сім) грн. 21 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» (адреса місцезнаходження: вул. Велика Васильківська, 100, Київ, 03150, код ЄДРПОУ 23494714, МФО 300346, п/р № НОМЕР_2 ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 792,01 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 30-ти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строки, протягом якого розглядалася заява, не включаються до строків на апеляційне оскарження рішення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення 30 денного строку на апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня отримання копії рішення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду виготовлено 05 травня 2023 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А. МАЗУН