Справа № 442/2104/23
Провадження № 2-ві/442/1/23
У Х В А Л А

іменем України

12 травня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Коваля Р.Г.,

за участю секретаря судового засідання Чолавін Н.П.,

розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 , яка представляє інтереси ОСОБА_2 , про відвід судді Нагірної Олесі Богданівни у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Служба у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про зміну способу стягнення аліментів, позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:

В провадженні судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області (судді Нагірної О.Б.) перебуває цивільна справа №442/2104/23, провадження № 2/442/584/2023 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Служба у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про зміну способу стягнення аліментів, позбавлення батьківських прав.

Представник відповідача - адвокат Коваленко К.О. 10.05.2023 заявила відвід судді Нагірній О.Б., викладений у письмовій формі. Заяву мотивує тим, що існують обставини, які викликають сумнів в упередженості та безсторонності судді.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11.05.2023 у задоволенні заяви адвоката Коваленко К.О. про відвід судді Нагірної О.Б. відмовлено та, у відповідності до ст. 33 ЦПК України,передано на вирішення іншому судді.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.2023 заяву про відвід передано для розгляду судді Ковалю Р.Г..

Оглянувши матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 10.12.2009 року у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (заява № 4785/02) зазначено: «згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими».

Згідно з висновками Європейського Суду з прав людини, існування неупередженості повинно бути визначено за наступними критеріями: суб`єктивний тест, що вивчає персональні переконання і поведінку конкретного судді, з метою визначення чи існувало неупереджене або суб`єктивне ставлення судді у конкретній справі; також, відповідно до об`єктивного тесту визначається чи суд, а також, серед іншого, його структура, забезпечила відповідні гарантії для виключення легітимних сумнівів стосовно його неупередженості. У зв`язку з цим, навіть прояви неупередженості мають значення. Іншими словами, «правосуддя має не тільки здійснюватися, а повинно також демонструватись». Під сумнівом довіра до суду, яку суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві. Так, кожний суддя стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи».

Відповідно до ч.7 ст.40 ЦПК України питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід.

Враховуючи строки розгляду заяви, таку розглянуто у відповідності до ч.8 ст.40 ЦПК України без повідомлення учасників справи, а відтак фіксація судового процесу на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалася.

Статтею 36 ЦПК України визначено перелік підстав відводу (самовідводу) судді.

Відповідно до п.3 та п.5 ч.1ст. 36 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, а також якщо наявні інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді.

Частиною 4 ст. 36 ЦПК України, чітко встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічна думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає заявлений судді адвокатом Коваленко К.О. відвід головуючій судді Нагірній О.Б. у вказаній цивільній справі таким, що не підлягає задоволенню, оскільки є необґрунтованим та безпідставним, а вказані в заяві обставини, не є підставою для відводу.

Суд переконаний, що викладені заявницею ОСОБА_1 у своїй заяві про відвід судді Нагірної О.Б. від розгляду даної справи обставини у цілому жодним чином не свідчать про її упередженість або ж необ`єктивність у/при розгляді справи.

Наявності законних підстав сумніватися в безсторонності судді Нагірної О.Б.. у даній справі не вбачається. Більше того, вчиненими у межах справи упродовж усього її судового розгляду процесуальними діями спостерігається забезпечення цією суддею сторонам у справі відсутності будь-яких сумнівів в її безсторонності.

Керуючись ст.ст. 10, 36, 39, 40, 247, 258, 260, 261, 263, 353, 354 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 , яка представляє інтереси ОСОБА_2 , про відвід судді Нагірної Олесі Богданівни у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Служба у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про зміну способу стягнення аліментів, позбавлення батьківських прав - відмовити.

Ухвала суду, в силу положень ч. 2 ст. 261 та ч. 1 ст. 353 ЦПК України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею, оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Дата складення та підписання ухвали суду: 11 травня 2023 року.

Суддя Роман КОВАЛЬ