КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2023 року

справа № 369/10426/21

провадження № 22-ц/824/4640/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЖЕО Петропавлівська експлуатуюча компанія»

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 серпня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Дубас Т.В., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕО Петропавлівська експлуатуюча компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2021 року позивач ТОВ «ЖЕО Петропавлівська Експлуатуюча Компанія» звернулося до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.

В обґрунтування поданого позову ТОВ «ЖЕО Петропавлівська Експлуатуюча Компанія» зазначило, що відповідач ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення №125, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта: Інформаційна довідка №240808157 від 18.01.2020 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24. Товариство з обмеженою відповідальністю «ЖЕО Петропавлівська Експлуатуюча Компанія» являлося управителем багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 у період від 14.03.2016 року по 03.03.2020 року на підставі Договору про надання послуг з управління житловим будинком з об`єктами соціально- побутового призначення від 14 березня 2016 року, укладеного між Співвласниками багатоквартирних будинків за адресою: АДРЕСА_1 в особі громадянина України ОСОБА_3 та ТОВ «ЖЕО Петропавлівська Експлуатуюча Компанія», якого визначено управителем житлових будинків за адресою: АДРЕСА_1.

В порушення вищезазначеного зобов`язання Відповідач не здійснював оплату наданих послуг. Станом на 21.07.2021 року сума заборгованості за житлово-комунальні послуги відповідача складає: за утримання будинку і прибудинкової території 39802,36 грн; за послуги по встановленню в`їзних воріт та хвіртки з магнітним ключем на центральному в`їзді 290 грн.; за послуги охорони 7620,73 грн. Загальна сума боргу за спожиті житлово-комунальні послуги за адресою АДРЕСА_2 , нежитлове приміщення АДРЕСА_1 складає 47713,09 грн.

Враховуючи зазначене, позивач просив суд стягнути з Відповідача на свою користь 47713,09 грн основного боргу за надані житлово-комунальні послуги щодо нерухомого майна, інфляційних втрат - 11260,29 грн, 3% річних - 4258,88 грн, пені, нарахованої на період - 2757,81 грн, що разом становить 65990,07 грн. та стягнути з відповідача судовий збір.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 серпня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕО Петропавлівська Експлуатуюча Компанія» 15701,03 грн. заборгованості за послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території за період з 01.08.2018 р. по 21.07.2021 р.; 1689,44 грн - заборгованості за послуги охорони за період з 01.08.2018 р. по 21.07.2021 р.; 380,00 грн. заборгованості по щомісячним внескам резервного фонду житлового комплексу за період з 01.08.2018 р. по 21.07.2021 р.; інфляційні втрати у розмірі 2112,72 грн,; 3% річних у розмірі 1227,27 грн,; пеню у розмірі 2757,81 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕО Петропавлівська Експлуатуюча Компанія» судові витрати у розмірі 821, 05 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі представник відповідача просить рішення суду скасувати та постановити нове про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ОСОБА_1 не укладала з ТОВ «ЖЕО ПЕК» будь-яких правочинів, і тому числі і договорів про надання послуг з управління багатоквартирним будинком чи про надання житлово-комунальних послуг. Стверджує, що відповідач не отримувала від позивача вимог про сплату заборгованості за житлово-комунальні послуги та позивачем не надано належних доказів на підтвердження заборгованості в заявленому ним розмірі. Апелянт не погоджується із нарахуванням заборгованості. Крім того, посилається на сплив позовної давності за період нарахуванні заборгованості до 01.08.2018 року, а також посилається на те, що до вимог щодо стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позов в стягнення комунальної заборгованості з 01.05.2018 року суд першої інстанції виходив із невиконання відповідачем своїх зобов`язань.

Колегія суддів частково погоджується із таким висновком суду.

Судом встановлено, ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення №125, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта: Інформаційна довідка №240808157 від 18.01.2020 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЖЕО Петропавлівська Експлуатуюча Компанія» являлося управителем багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 у період від 14.03.2016 року по 03.03.2020 року на підставі Договору про надання послуг з управління житловим будинком з об`єктами соціально- побутового призначення від 14 березня 2016 року укладеного між Співвласниками багатоквартирних будинків за адресою: АДРЕСА_1 в особі громадянина України ОСОБА_3 та ТОВ «ЖЕО Петропавлівська Експлуатуюча Компанія», якого визначено управителем житлових будинків за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 1.1. Договору Управитель зобов`язується надавати Замовникові послуги з управління житловими будинками (групі будинків) з об`єктами соціально- побутового призначення та об`єктами благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях за адресою АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації забезпечення потреб власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житлово- комунальних послуг відповідної якості, а Замовник зобов`язується оплачувати надані Управителем послуги.

Підпунктом 1.2. Договору визначено Перелік послуг, які надаються Управителем Замовнику, зокрема 1.2.1. Послуги з управління будинками, спорудами та прибудинковими територіями; 1.2.2. Послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій; 1.2.4. Забезпечення надання охоронних послуг на території об`єкту.

В Додатку №2 до Договору, а саме «Умови надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» в підпункті 2.2. вказано обов`язок Споживача (власника квартири або нежитлового приміщення) оплачувати послуги в установлений Договором строк. Поряд із цим, в підпункті 4.1. Договору зазначено, що Споживач несе відповідальність згідно із законом за: недотримання вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; несвоєчасне внесення платежів за послуги шляхом сплати пені; порушення визначених цим договором зобов`язань.

Пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

У частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Доказів того, що послуги не надавались, надавались не в повній мірі, тощо, відповідач суду не надав, не заявив клопотань про їх витребування у разі складнощів в їх отриманні.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно розрахунків наданих позивачем, заборгованість відповідача за житлово-комунальні послуги за період з 01.08.2018 року по 29.01.2021 року становила в загальному розмірі 47713,09 грн, яка складається із заборгованості :

- за утримання будинку і прибудинкової території 39802,36 грн;

- за послуги по встановленню в`їзних воріт та хвіртки з магнітним ключем на центральному в`їзді 290 грн;

- за послуги охорони 7620,73 грн.

Доказів того, що послуги не надавались чи надавались не в повній мірі, відповідачем не надано, як і не надано доказів оплати за надані послуги.

Розмір заборгованості відповідачем не спростовано.

Посилання апелянта на те, що позивачем не надано документів на підтвердження підстави виникнення та наявності заборгованості судом не приймається.

Пунктом 1.2 Додатку № 2 до Договору управління від 2016 року визначено, що Виконавець надає послуги відповідно до тарифів, затверджених рішенням Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, які діють на відповідний період надання послуг. Відповідно до п. 1.3 Додатку до Договору управління розмір щомісячної плати за надані послуги встановлюється згідно тарифів, що були погоджені Виконавцю на відповідний період за 1 кв.м. (а.с.27)

Також в матеріалах справи наявна копія рішення № 85 виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області із зазначеними тарифами на житлово-комунальні послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території для споживачів багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.37).

Доводи скаржника щодо неотримання від відповідача вимог про сплату за надані послуги суд відхиляє. В матеріалах справи наявні докази на підтвердження направлення позивачем рекомендованими поштовими відправленнями відповідних вимог відповідачу, однак направлена кореспонденція була повернута із відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.163-168).

Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (відповідні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц, у постанові Верховного Суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16).

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалість у три роки. (ст. 257 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

З урахуванням вищенаведених положень Закону суд першої інстанції вірно дійшов висновку про те, що заборгованість, яка утворилася до 01.08.2018 року не підлягає стягненню, оскільки строк позовної давності сплив.

Заборгованість за житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.08.2018 року по 21.07.2021 рік становить 15701,03 грн.

Заборгованість за послуги з охорони за період з 01.08.2018 року по 21.07.2021 рік становить 1689,44 грн.

Заборгованість по щомісячним внескам резервного фонду житлового комплексу за період з 01.08.2018 р. по 21.07.2021 р. становить 380,00 грн.

Згідно вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, про те, що відповідач фактично користувався житлово-комунальними послугами, у зв`язку із чим на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних та договірної пені.

Судом першої інстанції вірно здійснено розрахунок 3 % річних за період з 01.08.2018 по 29.07.2021 року, що становить 1 227,27 грн та інфляційних втрат за період з 01.08.2018 року, що становить 2 112,72 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач був управителем багатоквартирного будинку був в період від 14.03.2016 року по 03.03.2020 рік. Отже, надання послуг відбувалося до березня 2020 року, а відтак нарахування пені за невиконання зобов`язань можливе до березня 2020 року.

Разом із тим, відповідно до положень ст. 258 ЦК України, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність строком в один рік.

Позов подано в липні 2021 року, тобто з пропуском встановлено строку, а відтак підстави для задоволення вимог про стягнення пені відсутні.

Враховуючи наведене рішення суду в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЖЕО Петропавлівська Експлуатуюча Компанія» пені у розмірі 2757,81 грн підлягає скасуванню.

Таким чином, судом першої інстанції не в повній мірі досліджено усі обставини, неправильно застосовані норми матеріального права.

Згідно ст. 376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; недоведеність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому відповідно до положень ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 серпня 2022 року в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕО Петропавлівська експлуатуюча компанія» пені у розмірі 2757,81 грн скасувати, постановити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні вимог.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді