Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Пустовіт О.Г., за участі секретаря судового засідання Голуб О.В., представника позивача ОСОБА_1 , відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду м. Кривого Рогу, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2021 року позивач Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» звернувся з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення, в якому просив стягнути солідарно з останніх заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за період з 01.11.2015 року по 30.09.2021 року у розмірі 31549,87 гривень, суму індексу інфляції в розмірі 4831,16 гривень, 3% річних у розмірі 2167,53 гривень, всього 38548,56 гривень, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач є постачальником теплової енергії за адресою проживання відповідачів: АДРЕСА_1 . Відповідачі проживають в квартирі, однак не здійснюють оплату за отриману теплову енергію, у зв`язку із чим виникла заборгованість за період з 01.11.2015 року по 30.09.2021 року. Оскільки відповідачі не здійснюють оплату за отримані послуги з централізованого опалення і гарячого водопостачання, позивач змушений звернутися до суду з цим позовом.

Заочним рішенням від 07 липня 2022 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі.

Ухвалою суду від 31 серпня 2022 року скасовано заочне рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.07.2022 року у цивільній справі № 212/10330/21, справу призначено до розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судовому засіданні суму заборгованості визнали.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані в квартирі АДРЕСА_2 , яка перебуває на обслуговуванні у Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль», на який відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 на послуги з централізованого опалення.

Згідно статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до положень статті 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке відповідно зі ст. 67, 68, 162 Житлового Кодексу України зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунка і встановлених тарифів.

Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року в справі №6-2951цс15.

Пунктом 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами) (надалі - Правила надання послуг) визначено, що централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Частиною першою ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно.

Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлений ст. 19 Закону України «Про теплопостачання».

Пунктом 18 Правил, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з 01.11.2015 року по 30.09.2021 року, заборгованість за послуги з централізованого опалення по особовому рахунку № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 станом на 30.09.2021 року складає 31549,87 гривень.

Доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачами не надано.

Також, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством.

Оскільки неправомірними діями відповідачів позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення суми індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625 ЦК України.

Таким чином, згідно з розрахунку доданого по позову, з яким погоджується суд, з відповідачів підлягають стягненню сума індексу інфляції у розмірі 4831,16 гривень та три проценти річних у розмірі 2167,53 гривень.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 гривень також належить стягнути з відповідачів на користь позивача в рівних частинах по 567,50 грн. з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4,12, 81, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 525, 625 ЦК України, ЗУ «Про теплопостачання», ст. ст. 16, 20, 21, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» заборгованість по оплаті за надану послугу з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.11.2015 року по 30.09.2021 року у розмірі 31549,87 гривень, суму індексу інфляції в розмірі 4831,16 гривень, 3% річних у розмірі 2167,53 гривень, всього 38548 (тридцять вісім тисяч п`ятсот сорок вісім) грн. 56 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» судовий збір в розмірі 2270,00 грн., по 567,50 грн. з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», , місцезнаходження юридичної особи: 50014, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1.

Відповідачі:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 12 травня 2023 року.

Суддя: О. Г. Пустовіт