11.05.2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року

м.Харків

Справа 642/2356/23

Провадження 2-н/642/194/23

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Петрова Н.М. розглянувши заяву адвоката Михайловина Дмитра Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека низьких цін Полтава» заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення №1/2018-12/Х від 14.12.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

09 травня 2023 року адвокат Михайловин Д.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ТОВ «Аптека низьких цін Полтава» заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення № 1/2018-12/Х від 14.12.2018 року за період з листопада 2022 року по березень 2023 року у розмірі 108 240 грн., а також судовий збір в розмірі 268,40 грн.

Розглянувши надані матеріали, суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу передбачені ст.163 ЦПК України.

Відповідно до положень п.5 ч.2, п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, також до заяви додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається з п.13 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2011 року до заяви про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Так, заявник у заяві про видачу судового наказу зазначає, що 14.12.2018 між ТОВ «Аптека низьких цін Полтава» та ОСОБА_1 укладено договір оренди нежитлового приміщення №1/2018-12/Х від 14.12.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , площею 98,2м.кв., який діє протягом 1093 календарних днів та який на підставі додаткової угоди укладеної 10.11.2021 до Договору №1/2018-12/Х від 14.12.2018, продовжено на той самий строк та на тих самих умовах. Додатковою угодою від 01.12.2021 умови змінено та з 01.12.2021 орендну плату збільшено на 10% і становить 52 800 грн. на місяць.

Заявник зазначає, що орендна плата сплачується орендарем не повному обсязі, частково, внаслідок чого за період листопад 2022 березень 2023 року утворилась заборгованість у розмірі 108 240 грн., в якості доказу додає довідку з банку «Монобанк» про рух коштів по рахунку фізичної особи-підприємця від 02.03.2023 року за період з 01.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 31.01.2023, з 01.02.2023 по 28.02.2023 та рух коштів від 08.05.2023 року з 01.03.2023 по 31.03.2023.

Проте, суду не надано достовірних даних щодо можливих інших платежів орендної плати, відкритих у банківських установах.

Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суддя вважає, що доводи, викладені в заяві про видачу судового наказу потребують додаткового дослідження, з матеріалів та обставин даної справи вбачається, що між сторонами наявний спір про право, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Разом з тим, згідно з вимогами частини 2 статті 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідчених копіях, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Так, заявник в заяві про видачу судового наказу вказує, що на адресу боржника направлялась претензія про виконання останнім грошових зобов`язань, але повернулася у з`язку з тим, що боржник не захотів її отримувати. Проте, жодного доказу щодо відмови боржника суду не надано.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 165 цього кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Враховуючи наведене, наявні підстави для відмови у видачі судового наказу за даною заявою.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст.165 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу щодо вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека низьких цін Полтава» на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення №1/2018-12/Х від 14.12.2018 року - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя Н.М.Петрова