Справа № 2-5879/11
Провадження № 4-с/161/42/23
У Х В А Л А

11 липня 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

за участю секретаря судового засідання Вольської А.А.

представника скаржника ОСОБА_1

представника суб`єкта оскарження ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька скаргу ОСОБА_3 , подану в його інтересах ОСОБА_1 на дії та бездіяльність головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Наглій Надії Вікторівни, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду в інтересах ОСОБА_3 з вищевказаною скаргою.

Скаргу обґрунтовує тим, що на виконанні в Другому відділі ДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває виконавче провадження № 52731196 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області у справі № 2-5879/11 від 13.06.2012 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В рамках вказаного виконавчого провадження, за заявою стягувача ОСОБА_4 , головним державним виконавцем Наглій Н.В. було проведено перерахунок аліментів, після чого виникла заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 21881,41 грн. про яку було повідомлено боржника.

Такі дії державного виконавця, були оскарженні ОСОБА_3 до суду. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.10.2021 боржнику було відмовлено в задоволенні скарги та встановлено, що дії головного державного виконавця Наглій Н.В. відповідають вимогам закону.

У зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів, головним державним виконавцем Наглій Н.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, відповідно до якої з усіх видів заробітку/доходу, що належить до виплати боржнику, після відрахувань податків, проводити утримання в розмірі 60 % із заробітної плати/пенсії боржника до повного погашення заборгованості.

З такою постановою, боржник та його представник не згідні, оскільки арешт рахунку, який призначений для виплати заробітної плати та інших виплат, є неправомірним, бо такий рахунок є рахунком зі спеціальним режимом використання.

Також скаржник, вважає протиправними дії головного державного виконавця Наглій Н.В. щодо незаконного накладення штрафу та пені в розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожний день прострочки сплати аліментів.

Посилаючись на викладене, скаржник просить суд, скасувати рішення головного державного виконавця Наглій Н.В. про нарахування пені та штрафу на заборгованість по сплаті аліментів та скасувати постанову про накладення арешту на зарплатний рахунок боржника, призначений для виплати заробітної плати.

Ухвалою судді від 25.05.2023 відкрито провадження за скаргою.

07.06.2023 замінено суб`єкт оскарження у скарзі з Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на його правонаступника Відділ державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

В судовому засіданні представник скаржника подану скаргу підтримала та просила задовольнити з наведених у ній підстав.

Представник суб`єкта оскарження заперечила щодо задоволення скарги.

Заслухавши пояснення представника скаржника та представника суб`єкта оскарження, дослідивши матеріали справи та надані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». (ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до положень ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

З матеріалів справи випливає, що 13.06.2012 Луцьким міськрайонним судом Волинської області видано виконавчий лист № 2-5879/11 про стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалено стягувати аліменти з дня подачі позовної заяви з 26.08.2011.

З метою примусового виконання вищевказаного виконавчого листа, головним державним виконавцем Наглій Н.В. відкрито виконавче провадження № 52731196.

У зв`язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», ч.1 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» було доповнено абзацом другим.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

08.09.2021 за вих. № 57322 головним державним виконавцем Наглій Н.В. повідомлено ОСОБА_3 про здійснення перерахунку аліментів на підставі заяви стягувачки ОСОБА_4 від 09.08.2021, що підтверджується квитанцією поштового відправлення від 08.09.2021.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.10.2021 встановлено, що головним державним виконавцем Наглій Н.В., здійснено перерахунок аліментів у відповідності до вимог чинного законодавства та вчинено дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до наданого суду розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, за ОСОБА_3 наявна заборгованість в сумі 27684,23 грн.

22.03.2023 головним державним виконавцем Наглій Н.В. винесено постанову про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрати виконавчого провадження, штрафів, що становить 27684,23 грн.

28.03.2023 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, відповідно до якої з усіх видів заробітку/доходу, що належить до виплати боржнику, після відрахувань податків, проводити утримання в розмірі 60 % із заробітної плати/пенсії боржника до повного погашення заборгованості. Заборгованість становить 27684,23 грн.

Положенням ст.ст. 6, 11 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язано виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом, і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Із змісту наведених положень закону випливає, що метою виконавчого провадження є захист інтересів стягувачів шляхом здійснення сукупності передбачених законом заходів, спрямованих на дієве та ефективне виконання рішень суду та інших органів і посадових осіб, а посадові особи державної виконавчої служби при здійсненні виконавчого провадження наділені широким колом повноважень та зобов`язані неухильно дотримуватись прав і законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Статтею 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Розділом ІХ Закону України «Про виконавче провадження» визначені умови звернення стягнення на заробітну плату.

Відповідно до ч. 3 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Частиною 1 ст. 69 цього закону визначено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків.

Частиною 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

За змістом ч.ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги, - суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Проаналізувавши надані заявником докази, керуючись вищенаведеним законодавством щодо регулювання порядку виконання рішення суду, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_6 поданої в його інтересах ОСОБА_1 , оскільки судом встановлено, що у зв`язку із перерахунком розміру аліментів, за боржником утворилась заборгованість в розмірі 27684,33 грн., а обмеження розміру усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника, яке не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі стягнення аліментів.

Суд не приймає до уваги посилання представника скаржника про те, що банківський рахунок ОСОБА_6 на який накладено арешт є поточним рахунком, який використовується для отримання заробітної плати і має спеціальний режим використання, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до відповіді за вих. № 68-3-23-23/4370 від 20.06.2023 від АТ «ОТП БАНК», вбачається, що картковий рахунок клієнта ОСОБА_3 № НОМЕР_1 є поточним (картковим) рахунком, який було відкрито в рамках реалізації зарплатного проєкту під час співпраці з роботодавцем клієнта. Картковий рахунок є універсальним та передбачає можливість зарахування заробітної плати.

Відтак, рахунок на який ОСОБА_6 отримує заробітну плату не є рахунком із спеціальним режимом використання, а тому підстави для зняття арешту з вказаного рахунку відсутні.

Крім цього, судом встановлено, що головним державним виконавцем Наглій Н.В. не застосовувалося відносно ОСОБА_6 пені та штрафу щодо наявної у нього заборгованості зі сплати аліментів, а відтак вимога скаржника про визнання таких дій неправомірними є передчасною.

Аналізуючи наведене, суд дійшов висновку, що дії головного державного виконавця Наглій Н.В. відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а тому є правомірними.

Також, суд враховує обставини, у зв`язку з якими ОСОБА_1 просить суд поновити ОСОБА_3 строк для звернення до суду зі скаргою та вважає їх поважними для поновлення такого строку.

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що скарга ОСОБА_3 , подана в його інтересах ОСОБА_1 до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 258-261, 268, 352, 354, 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_3 строк для звернення до суду з скаргою на дії та бездіяльність головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Наглій Надії Вікторівни, поданої в його інтересах ОСОБА_1 .

У задоволенні скарги ОСОБА_3 , поданої в його інтересах ОСОБА_1 на дії та бездіяльність головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Наглій Надії Вікторівни - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Л.В. Івасюта