"20" березня 2023 р. Справа № 363/970/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року м.Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі головуючого судді Баличевої М.Б, секретаря Мацьовита Я.В., за участі представника позивача ОСОБА_1 , представників відповідачів Присяжнюка А.Ю., ОСОБА_2 розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Вишгород цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

встановив:

10.03.2021 року до Вишгородського районного суду Київської області звернувся представник АТ «Альфа-Банк» з вищезазначеною позовною заявою, в подальшому 31.03.2021 року, уточнивши свої позовні вимоги, просив: стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість 19271,85 дол. США, а саме: сума заборгованості за кредитом 7258,00 дол. США, сума заборгованості за відсотками 11848,34 дол. США, розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту -66,53 дол. США, розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків- 98,98 дол. США та встановити подальші нарахування відповідно до умов кредитного договору до моменту виконання рішення відповідно до п. 10 ст. 265 ЦПКУ; стягнути солідарно з Відповідачів на користь АТ «Альфа-Банк» витрати по сплаті судового збору.

Свої вимоги мотивував тим, що АТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 уклали кредитний договір № 10-29/4960. Внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків є АТ «Альфа-Банк». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження Передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» , а саме з 15.10.2019 року. Відповідно до умов вищевказаного Договору, Позивач (за Договором - Кредитор) зобов`язується надати Відповідачеві (за Договором - Позичальникові) кредит у сумі 25000,00 дол. США, а Відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві, кредит. В свою чергу, Відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов`язання, чим грубо порушує істотні умови Кредитного договору в результаті чого станом на 15.02.2021 р. має заборгованість 19271,85 дол. США, а саме: сума заборгованості за кредитом -7258,00 дол. США; сума заборгованості за відсотками - 11848,34 дол. США; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту- 66,53 дол. США; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 98,98 дол. США. В забезпечення виконання зобов`язань Позичальника, яким є ОСОБА_3 , що випливають з Основного договору, відповідно до ст. 553 ЦК України, Позивач та ОСОБА_4 , уклали Договір Поруки, відповідно до умов якого ОСОБА_4 , як поручитель поручається за виконання Позичальником обов`язків, що виникли на підставі Основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. Відповідно до умов Договору поруки. Поручитель відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що і Боржник.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 15.03.2021 року позовну заяву залишено без руху та надано термін для усунення недоліків.

31.03.2021 року на виконання вищезазначеної ухвали Представником АТ «Альфа-Банк» через канцелярію суду подана уточнена позовна заява

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 13.05.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче засідання.

03.09.2021 р. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 через канцелярію суду подали пояснення по справі, в якому зазначили, що вважають позовну заяву необґрунтованою, оскільки Позивач, маючи судові рішення про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором №10-29/4960 від 28 грудня 2007 року, повторно подає позовну заяву по тому самому договору кредиту до тих самих Відповідачів.

20.01.2022 року через канцелярію суду представником АТ «Альфа-Банк» надані письмові пояснення, відповідно до яких факт існування рішення суду про відмову у задоволенні позову у іншій цивільній справі не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, що перебуває на розгляді у даній справі. В той же час ч. 7 ст. 82 ЦПК України чітко визначає, що правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. Вважають, що посилання щодо пропуску позовної давності є необгрунтованими. Зазначили, що перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо за кожним простроченим платежем. Що стосується наявності виконавчого напису, зазначив, що він не виконаний, жодних стягнень з боржника на його виконання проведено не було.

21.01.2022 року представником ОСОБА_4 адвокатом Оксанич Р.В. через канцелярію суду подано клопотання про закриття провадження по справі, яке обґрунтоване тим, що 14.11.2017 р. по справі № 363/954/16-ц ухвалено рішення, яке набрало законної сили з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав, а саме Банку відмовлено у зв`язку із пропуском строків позовної давності.

20.07.2022 року, 22.09.2022 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 через канцелярію суду подані клопотання про закриття провадження по справі.

04.01.2023 року до суду від представника АТ «СЕНС БАНК» надійшло клопотання про зміну назви позивача. Зазначив, що 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «СЕНС БАНК», у зв`язку з цим ставиться питання про зміну назви сторони позивача у справі.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 01.02.2023 року вищезазначене клопотання задоволено; Змінено назву позивача з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» в вищевказаній цивільній справі.

09.03.2023 року представником АТ «Сенс Банк» подано заяву про збільшення позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні заперечувала проти закриття провадження по справі.

Представники відповідачів в судовому засіданні просили закрити провадження по справі.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Встановлено, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 14 листопада 2017 року в цивільній справі №363/954/16-ц відмовлено у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за договором кредитуз підстав спливу позовної давності.

Як вбачається зі змісту рішення, Позивач звернувся до суду з позовною заявою про солідарне стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» за договором кредиту №10-29/4960 від 28.12.2007 року, заборгованість в розмірі 46022 доларів США 35 центів, що еквівалентно в гривні станом на 16.11.2015 року становить 1061265,52 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 28.12.2007 року між позивачем та ОСОБА_3 укладено договір кредиту №10-29/4960 відповідно до якого позивач надав ОСОБА_3 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошових кошти в сумі 25000,00 доларів США 00 центів, зі сплатою 13,00% річних з кінцевим терміном повернення основної заборгованості 27.12.2022 року на умовах, визначених договором кредиту. Крім того, 28.12.2007 року між позивачем, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір поруки №02-10/4324. Відповідно до умов п.1.1. договору поруки, ОСОБА_4 зобов`язався перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання ОСОБА_3 зобов`язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісії, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку передбачених договором кредиту.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення про задоволення їхніх вимог в повному обсязі.

Постановою Апеляційного суду Київської області від 22 березня 2018 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - залишено без задоволення. Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 14 листопада 2017 року - залишено без змін.

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет позову, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

При визначенні підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права чи інтересу.

Як убачається із матеріалів справи, у справі №363/954/16-ц, що слухалася Вишгородським районним судом Київської області та переглядалась Апеляційним судом Київської області предметом позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» була вимога про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованості за договором кредиту № 10-29/4960 від 28.12.2007 р., розмір якої станом на 16.11.2015 року становить 46 022 дол. США 35 центів, що станом на 16.11.2015 року еквівалентно курсу НБУ в гривні 1061265,52 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 23 470 дол. США 13 центів та заборгованості за відсотками в розмірі 22 552 дол. США 22 цента.

У справі №363/970/21 за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» (який є правонаступником АТ «Альфа-банк», який, є, в свою чергу, правонаступником майна, майнових прав та обов`язків внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк») до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 предметом позовних вимог АТ «Альфа-Банк» була вимога про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованості за договору кредиту № 10-29/4960 від 28.12.2007 р. в розмірі заборгованості 19271,85 доларів США, а саме: суми заборгованості за кредитом 7258,00 дол. США, сума заборгованості за відсотками 11848,34 дол. США, розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 66,53 дол. США, розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 98,98 дол. США.

Таким чином встановлено, що підставою позову в цих двох справах (№363/954/16-ц та №363/970/21) є стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованості, яка виникла на підставі договора кредиту № 10-29/4960 від 28.12.2007 р., а відтак і обґрунтування вимог позову, а тому у двох справах підстава позову одна і та ж сама. Таким чином, суд приходить до висновку, що предмет і підстави двох позовів є тотожними.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином Вишгородським районним судом Київської області встановлено, що позивач ПАТ «Укрсоцбанк» у поданій позовній заяві №363/970/21, посилається на аналогічні підстави, що вже були предметом розгляду Вишгородським районним судом Київської області в справі №363/954/16-ц, за наслідками якого прийнято рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності, яке набрало законної сили.

Незважаючи на зазначене, позивач АТ «Альфа-Банк» повторно звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з тих самих підстав та з тим самим предметом.

Разом з тим, повторне подання на розгляд суду такої самої заяви (про той самий предмет, з тих самих підстав і між тими самими сторонами) не допускається, що на вимогах ЦПК України не ґрунтується і суперечить фундаментальному аспекту верховенства права - принципу юридичної визначеності.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що «одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata принципу остаточного характеру судового рішення. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення лише через те, що вона переслідує мету домогтися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру» (рішення у справі «Пономарьов проти України», заява №3236/03, п. 40).

Принцип правової визначеності вимагає, що при розгляді будь-яких справ суди не повинні ставити під сумнів законність ухвалених судових рішень.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Вимоги п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України є імперативними та підлягають обов`язковому застосуванню судом при встановленні відповідних обставин.

Відтак, зважаючи, що рішенням Вишгородського районного суду від 14.11.2007 року по справі № 363/954/16-ц у позовних вимогах ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа Банк» про стягнення заборгованості солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за кредитним договором № 10-29/4960 від 28.12.2007 року відмовлено. Постановою Апеляційного суду Київської області від 22.03.2018 року рішення Вишгородського районного суду Київської області від 14.11.2017 року залишено без змін, тому вказані обставини свідчать про необхідність закриття провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 255, 353 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 23.03.2023 року.

Головуючий М.Б.Баличева