Номер провадження: 22-ц/813/4581/23
Справа № 501/244/20
Головуючий у першій інстанції Смирнов В.В.
Доповідач Пузанова Л. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

10.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Пузанової Л.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Орловської Н.В., секретар Зєйналова А.Ф.к.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі апеляційні скарги ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича, від імені якого діє Зауліна Ольга Григорівна, на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 25 листопада 2022 року, у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК», третя особа: ОСОБА_1 ,

встановив:

29 січня 2020 року ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича та просила: визнати незаконними дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В. М. під час примусового виконання виконавчого листа, виданого Іллічівським міським судом Одеської області 29 листопада 2010 року у справі № 2-2225/2010; визнати незаконною заявку на реалізацію предмета іпотеки від 16 серпня 2019 року ВП № 57859977; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 05 грудня 2018 року ВП №57859977; скасувати постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 05 грудня 2018 року ВП № 57859977 та постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 15 листопада 2019 року ВП № 57859977; скасувати постанову про зняття арешту з реалізованого майна (предмета іпотеки) від 09 жовтня 2019 року ВП № 57859977.

Скарга мотивована тим, що 27 грудня 2019 року заявник ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження № 57859977, з яких вбачалося, що приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Притуляк В. М. відкрив виконавче провадження, про що була винесена відповідна постанова, відносно невідомого їй боржника ОСОБА_3 . Відповідно до паспорту вона є ОСОБА_3 . Заявник стверджувала, що у дублікаті виконавчого листа Іллічівського міського суду Одеської області від 25 вересня 2012 року у справі № 2-2225/2010 боржником зазначено іншу особу, але приватний виконавець на вказані розбіжності уваги не звернув та незаконно відкрив виконавче провадження.

Також заявник зазначила, що приватний виконавець у 2018 році встановив, що за адресою, яка зазначена у виконавчому документі, вона не проживає з 2012 року, але виконавчі документи направляв на вказану адресу.

Крім того, заявник стверджувала, що звіт про незалежну оцінку майна виконано стосовно будинку, розташованого за іншою адресою, а також значно занижено вартість об`єкта оцінки. Вважає, що приватний виконавець при реалізації майна порушив вимоги Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Вказаний виконавчий документ неодноразово перебував на виконанні у різних відділах державної виконавчої служби і неодноразово повертався стягувачу, про що свідчать відмітки про закінчення виконавчого провадження та повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктом 9 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Заявник зазначала, що приватному виконавцю було відомо правильну адресу майна, яке реалізовано в примусовому порядку, проте для досягнення потрібного для нього результату він не здійснив заходів щодо усунення недоліків виконавчого листа, неправомірно відкрив виконавче провадження, безпідставно здійснював інші виконавчі дії, неправомірно передав будинок на реалізацію, а тому вона змушена звернутися до суду.

Разом із скаргою ОСОБА_3 подала до суду клопотання про поновлення строку на оскарження дій приватного виконавця, мотивуючи його тим, що про виконавче провадження та про факт продажу будинку з торгів вона дізналася в грудні 2019 року під час сплати членських внесків до правління. З 28 грудня 2019 року до 06 січня 2020 року вона проходила стаціонарне лікування в комунальному некомерційному підприємстві «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 10» Одеської міської ради та продовжила лікування амбулаторно до 20 січня 2020 року.

Справа розглядалася судами двічі.

Останньою ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 25 листопада 2022 року скаргу ОСОБА_3 до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК», третя особа: ОСОБА_1 , про визнання незаконним дій та скасування постанов задоволено.

Суд ухвалив: визнати незаконними дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича під час примусового виконання виконавчого листа, виданого Іллічівським міським судом Одеської області 29 листопада 2010 року у справі 2-2225/2010. Визнати незаконною заявку на реалізацію предмета іпотеки від 16.08.2019 року ВП № 57859977. Скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 05.12.2018 року ВП № 57859977. Скасувати постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 0.12.2018 року ВП №57859977. Скасувати постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 15.11.2019 року ВП № 57859977. Скасувати постанову про зняття арешту з реалізованого майна (предмета іпотеки) від 09.10.2019 року ВП №57859977.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Лещенко Олександр Вікторович, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про поновлення строку на подання скарги та відмовити у задоволенні скарги по суті заявлених вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що судом не дотримано вимоги процесуального права щодо належного повідомлення учасників справи про дату, час і місце розгляду скарги та в результаті справа розглянута у відсутність ОСОБА_1 , який не знав про судові засідання, що відповідно до пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.

Серед іншого, скаржник вказує на те, що при новому розгляді справи суд першої інстанції не виконав вказівок касаційного суду, викладених у постанові від 12 січня 2022 року, зокрема щодо наявності підстав для поновлення заявнику строку для звернення зі скаргою. Натомість суд обставини, які стосуються причин пропуску цього процесуального строку, не досліджував та питання з цього приводу не вирішив взагалі.

В апеляційній скарзі приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Притуляк Валерій Миколайович просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що дії приватного виконавця були вчинені з дотриманням вимог Закону України Про виконавче провадження, а висновки суду зроблені з порушенням норм процесуального права, зокрема вирішено вимоги, за якими апеляційним судом було закрито провадження, а також внаслідок неправильного тлумачення судом вимог Закону України Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті помилково застосовано його положення до спірних правовідносин.

Також вважає, що скаржником без поважних причин пропущено строк на подання скарги, а наведені нею обставини, які належними та допустимими доказами не підтверджені, судом першої інстанції досліджені не були, як і не були застосовані всупереч вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України висновки Верховного Суду у спірних правовідносинах щодо надання оцінки пропуску строків на звернення із скаргою до суду без поважних причин як самостійній підставі для відмови у задоволенні скарги.

Під час вивчення матеріалів справи суд апеляційної інстанції виявив, що суд першої інстанції не ухвалив судового рішення щодо вимоги ОСОБА_3 про поновлення строку для звернення із скаргою на дії приватного виконавця, тому виникла необхідність у поверненні справи до суду першої інстанції для ухвалення додаткового судового рішення.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Лещенко А.В. проти вчинення наведеної процесуальної дії заперечив, вважає, що у апеляційного суду, повноваження якого обмежуються положеннями статті 374 ЦПК України, відсутнє право за власної ініціативи порушувати питання про ухвалення судом першої інстанції додаткового судового рішення.

Представник приватного виконавця ОСОБА_4 - адвокат Зауліна О.Г. вважає, що у вчиненні наведеної процесуальної дії немає необхідності, оскільки розглянувши скаргу ОСОБА_3 по суті, суд першої інстанції тим самим підтвердив і задоволення її заяви про поновлення процесуального строку.

ОСОБА_3 просить недолік судового рішення виправити у спосіб, передбачений нормами процесуального права.

Строки для звернення зі скаргою до суду визначені статтею 449 ЦПК України, відповідно до частин першої та другої якої скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

ОСОБА_3 , звертаючись до суду зі скаргою на дії приватного виконавця, подала до суду клопотання про поновлення строку для її подання, мотивуючи його тим, що 27 грудня 2019 року вона ознайомлена з матеріалами виконавчого провадження, про наявність якого та факт продажу належного їй будинку з торгів дізналася в грудні 2019 року під час сплати членських внесків. Крім того вказала, що з 28 грудня 2019 року по 06 січня 2020 року вона проходила стаціонарне лікування в комунальному некомерційному підприємстві Центр первинної медико-санітарної допомоги № 10 Одеської міської ради та продовжила лікування амбулаторно до 20 січня 2020 року (а.с. 15, том 1).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 17 лютого 2020 року, яка залишена без змін постановою Одеського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року, скарга ОСОБА_3 задоволена частково. ОСОБА_3 поновлено строк для подання скарги.

Однак, постановою Верховного Суду від 12 січня 2022 року ухвалу суду першої інстанції від 17 лютого 2020 року в частині задоволених вимог скарги та постанову апеляційного суду від 21 квітня 2021 року скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи судові рішення судів, Верховний Суд вказав, в тому числі на те, що поновлюючи ОСОБА_3 пропущений строк, суд першої інстанції обмежився посиланням на пояснення самого боржника у скарзі щодо обізнаності про відкрите виконавче провадження, у якому вона є боржником, у грудні 2019 року, проте матеріали цивільної справи не містять даних про те, що боржник ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження саме у вказаний нею час (а. с. 137-144, том 2).

З огляду на зміст ухваленого судом першої інстанції при новому розгляді справи судового рішення, суд встановлював обставини, на які заявниця посилалася в обґрунтування поважності причин пропуску строку для звернення до суду із скаргою на дії виконавця, здійснював аналіз поданої нею заяви про поновлення встановленого законом процесуального строку та розглянув скаргу ОСОБА_3 по суті, однак судове рішення щодо цієї вимоги не ухвалив.

Відповідно до приписів частини першої статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Отже, допущена судом першої інстанції помилка, яка полягає у неухваленні судового рішення стосовно певної вимоги позивача чи заявника, може бути виправлена лише судом, що ухвалив рішення, та лише у встановлений нормами процесуального права спосіб, тобто шляхом ухвалення додаткового судового рішення.

Згідно із частиною третьою статті 365 ЦПК України, якщо під час вивчення матеріалів справи суд виявить, серед іншого, невирішене питання про ухвалення додаткового рішення, суд постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки.

З огляду на викладене та зважаючи на те, що вирішення питання про поновлення пропущеного строку для подання скарги на дії, рішення чи бездіяльність виконавця належить до компетенції суду, який розглянув справу як суд першої інстанції, апеляційне провадження за поданими апеляційними скаргами не може бути проведене до ухвалення судом першої інстанції додаткового рішення з вирішення поданого ОСОБА_3 клопотання про поновлення процесуального строку, колегія суддів вважає за необхідне в порядку, передбаченому частиною третьою статтею 365 ЦПК України справу зняти з апеляційного розгляду та повернути до Іллічівського міського суду Одеської області для ухвалення додаткового судового рішення протягом десяти днів із дня отримання справи судом.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у суду апеляційної інстанції відсутні повноваження переглядати в апеляційному порядку судове рішення в частині тих вимог, стосовно яких цей суд у порушення норм цивільного процесуального права рішення не ухвалив, однак з приводу яких сторони подавали докази, що унеможливлює перегляд рішення суду в апеляційному порядку в межах наведених скаржниками в апеляційних скаргах доводів у частині наявності чи відсутності підстав для поновлення ОСОБА_3 пропущеного строку для звернення до суду, а отже- і розгляду поданої нею скарги на дії виконавця по суті.

На підставі викладеного, керуючись статтями 270, 365, 381, 449 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Цивільну справу за скаргою ОСОБА_3 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК», третя особа: ОСОБА_1 , за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича, від імені якого діє Зауліна Ольга Григорівна, на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 25 листопада 2022 року, зняти з апеляційного розгляду та повернути до Іллічівського міського суду Одеської області для ухвалення додаткового судового рішення протягом десяти днів із дня отримання справи судом.

Після прийняття судом першої інстанції відповідного судового рішення, матеріали цивільної справи № 501/244/20 повернути до Одеського апеляційного суду для розгляду апеляційних скарг.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Л. В. Пузанова

Судді: О.В. Кутурланова

Н.В. Орловська

Повний текст ухвали виготовлено 11 травня 2023 року

Суддя Л.В. Пузанова