ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 677/1179/21

Провадження № 22-ц/4820/1224/23

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Чебан О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 19 квітня 2023 року (суддя Гладій Л.М.) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - приватний нотаріус Красилівського районного нотаріального округу Грибчик Анатолій Мусійович, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕФЕСТ», про визнання особи такою, що не прийняла спадщину,

в с т а н о в и в :

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи - приватний нотаріус Красилівського районного нотаріального округу Грибчик А.М., товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕФЕСТ» (далі - ТОВ «ФК «ГЕФЕСТ»), про визнання особи такою, що не прийняла спадщину.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 . Будучи спадкоємцем за законом, з дотриманням строків передбачених законом, він звернувся до приватного нотаріуса Красилівського районного нотаріального округу Грибчика А.М. із заявою про прийняття спадщини. За результатом його звернення нотаріусом була заведена спадкова справа за № 56-2020.

Позивачу стало відомо, що його сестра, відповідачка по справі, направляла на адресу нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Крім того, нотаріусом в усній формі повідомлено ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_2 є такою, що прийняла спадщину, оскільки на момент смерті матері вона була зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 , що відповідає адресі спадкодавця на момент смерті.

Таким чином, в коло спадкоємців померлої ОСОБА_3 входять її син, ОСОБА_1 (позивач) і донька ОСОБА_2 , відповідач по справі.

Проте, хоча ОСОБА_2 на день смерті матері ОСОБА_4 і була зареєстрована за однією адресою з спадкодавицею, але фактично з останньою не прожила. Факт реєстрації місця проживання не є тотожним поняттю фактичного місця проживання на день смерті спадкодавця. Фактично відповідач по справі, проживає за межами України вже тривалий час, а саме з 2017 року, що підтверджується інформацією із муніципального реєстру міста Малага (Іспанія), що додано позивачем до позовної заяви.

Відтак, на момент смерті ОСОБА_3 , відповідач ОСОБА_2 не проживала за адресою: АДРЕСА_1 , а лише була прописана за цією адресою, що дає підстави позивачу звернутися до суду з позовом, про визнання ОСОБА_2 такою, що не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з непроживанням відповідача зі спадкоємцем на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 19 квітня 2023 року в позові відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з недоведеності позовних вимог позивачем. Наявність у відповідачки ОСОБА_2 реєстрації у Іспанії у м. Малага, Андалусія, датоване 2017 року, не свідчить про те, що остання безперервно з 2017 року проживає за кордоном, а є лише юридичною підставою для працевлаштування її в Іспанії та засвідчує такий факт, що не заперечував і сам позивач, який підтвердив, що відповідачка періодами працювала в іншій країні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 19 квітня 2023 року скасувати та прийняти нове про задоволення позову.

В обґрунтування скарги зазначає, що для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

ОСОБА_2 не проживала спільно з ОСОБА_3 з 2017 року, оскільки виїхала на проживання до Іспанії, м. Малага, Андалусія, що підтверджується інформацією з муніципального реєстру м. Малага, Іспанія, що було додано до позовної заяви. В свою чергу, відповідачка не надала жодного доказу на підтвердження того факту, що вона приїжджала в Україну та, зокрема, знаходилась за адресою місця відкриття спадщини - будинок АДРЕСА_1 на момент смерті ОСОБА_3 .

Крім того, про необґрунтованість рішення суду свідчить і те, що суд в мотивувальній частині рішення на підтвердження факту тимчасового перебування відповідачки в Україні посилався на довідки, що видані реєстраційним відділом Красилівської міської ради. Однак, такі документи підтверджують лише факт реєстрації місця проживання, а не фактичного перебування за вказаною адресою протягом певного часу. Таким доказам судом дана невірна оцінка. Як зазначає апелянт відповідачка повинна окремо довести факт постійного (спільного й безперервного) проживання з ОСОБА_3 , станом на день смерті останньої. Проте матеріали справи таких доказів не містять.

Відзиву на апеляційну скаргу від інших учасників справи до Хмельницького апеляційного суду не надходило.

В судове засідання апелянт ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надійшла заява апелянта про відкладення справи на іншу дату у зв`язку з перебуванням його у відпустці.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» («Alimentaria Sanders S.A. v. Spain», рішення від 7 липня 1989 року, заява №11681/85, п. 35) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Апеляційний суд виходить з того, що якщо сторони та/або їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції з клопотанням про відкладення розгляду справи посилаючись на те, що він перебуває у відпустці поза межами м. Хмельницький і не може з`явитися до суду.

Оскільки поважність причини неявки апелянта, не встановлена, ОСОБА_1 реалізував своє право на викладення відповідних аргументів у апеляційній скарзі, та, зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 367 ЦПК України), апеляційний суд вважає за потрібне розглянути справу в даному судовому засіданні.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представники третіх осіб у судове засідання теж не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями вручення судових повісток.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин ( ч.4 ст.376 ЦПК України).

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 , виданого Красилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький) (а. с. 6).

Спадкоємцями першої черги спадкування після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_1 (син) та ОСОБА_2 (донька).

Відповідно до довідки № 1760 від 02 червня 2021 року, що видана реєстраційним відділом Красилівської міської ради, на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , була зареєстрована за адресою будинок АДРЕСА_1 , разом із нею були зареєстровані: ОСОБА_1 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_4 ), ОСОБА_2 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_5 ) (а. с. 8).

Із змісту довідки про реєстрацію за місцем проживання ( Муніципальний реєстр жителів - Малага ) ОСОБА_2 з 01 лютого 2017 року зареєстрована у м. Малага, Іспанія (а. с. 12, 22).

Як вбачається з копії спадкової справи 56-2020 померлої ОСОБА_3 , 31 жовтня 2020 року ОСОБА_1 особисто звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

ОСОБА_2 12 квітня 2021 року направила до приватного нотаріуса Красилівського районного нотаріального округу Грибчика А.М. теж заяву про прийняття спадщини (а. с. 102). Листом №72/02-14 від 13 травня 2021 року приватним нотаріусом Грибчиком А.М. скеровано листа ОСОБА_2 , зазначивши, що згідно розділу 2 глави 10 пункту 3.3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Порядок), заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі; згідно пункту 3.5 вказаної глави Порядку, якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідчена) або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини (а. с. 104).

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Верховний Суд неодноразово зазначав про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц.

Відповідно до частини першої статті 175 ЦПК України позивач викладає свої вимоги щодо предмета позову та їх обґрунтування.

Предмет позову - це конкретна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, заявлена через суд.

Підстава позову - це юридичні факти (фактична підстава) і норми права (юридична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги до відповідача.

Предметом позову ОСОБА_1 визначив вимогу про визнання ОСОБА_2 такою, що не прийняла спадщину.

Однак, виходячи зі змісту позову позивач фактично намагався довести те, що лише він є спадкоємцям першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 .

Позивач ОСОБА_1 взагалі не вказав те, яким саме чином від визнання особи такою, що не прийняла спадщину, залежить виникнення, зміна або припинення його особистих чи майнових прав, які не можна встановити в іншому порядку.

Зважаючи на зазначене, позовна заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, оскільки обраний позивачем спосіб захисту своїх прав не ґрунтується на положеннях статті 16 ЦК України.

Обрання позивачем неналежного способу захисту прав є самостійною підставою для відмови у позові, тому колегія суддів не вбачає необхідності надавти оцінку іншим аргументам апеляційної скарги.

З огляду на викладене колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції суду про відмову у задоволенні позову, однак зі зміною мотивувальної частини в редакції даної постанови, а саме у зв`язку із застосуванням позивачем способу захисту, який не узгоджується із положеннями статті 16 ЦК України.

У зв`язку з тим, що суд апеляційної інстанції змінив тільки мотивувальну частину рішення суду першої інстанції, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 19 квітня 2023 року змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції даної постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 липня 2023 року.

Судді Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк