СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/15715/21

пр. № 2/759/171/23

25 квітня 2023 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Журибеда О.М.

за участю секретаря - Багінської І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Факторингова компанія «Фонд гарантування інвестицій», Державного реєстратора Приватного Нотаріуса КМНО Джуринської Людмили Володимирівни, третя особа: ОСОБА_2 про скасування рішення про державну реєстрацію з припиненням права власності, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року позивач ОСОБА_1 , через свого представника ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ФК «Фонд гарантування інвестицій», Державного реєстратора Приватного Нотаріуса КМНО Джуринської Людмили Володимирівни, третя особа: ОСОБА_2 в якому просить: - скасувати рішення Державного реєстратора ПН КМНО Джуриська Л.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 57899890 від 28.04.2021 року; номер запису про право власності/довірчої власності: 41730219, на підставі якого було здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 з одночасним припиненням права власності у Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Фонд гарантування інвестицій» на квартиру АДРЕСА_1 ; - стягнути з відповідачів судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог, позивач вказує, що відповідно до інформаційної довідки № 263311607 від 25.06.2021 року - 22.04.2022 року Державним реєстратором приватним нотаріусом КМНО Джерунська Л.В. було винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 57899890 від 28.04.2021 року (номер запису про право власності/довірчої власності: 41730219), підставою для державної реєстрації став: договір іпотеки, серія та номер: 2477, виданий 18.03.2008 року, видавник ПН КМНО Іванова Л.М., договір №GL3N217046_ПВ216 про відступлення прав вимоги, серія номер: 1557, виданий 07.05.2020, видавник ПН КМНО Швець Р.О. Вказаним рішенням, на квартиру АДРЕСА_1 було здійснено перереєстрацію права власності, а саме право влансості на вказану квартиру було зареєстровано за ТОВ «ФК «Фонд гарантування інвестицій». Вказзане рішення позивач вважає незакониим,оскільки квартира, яка була незаконно переоформлена на відповідача підпадає під заборону такої реєстрації, що визначено в ЗУ «Про мараторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Вказує, що нерухоме майно, яке зараєстроване за відповідачем є предметом іпотеки відповідно до ст. 5 ЗУ «Про іпотеку», нерухоме майно забезпечує виконання зобов`язань громадянина України, нерухоме майно забезпечує повернення споживчого кредиту, наданого кредитною установою - резидентом Ураїни в іноземній валюті, нерухоме майно використовується як місце постійного проживання іпотекодавця, у іпотекодавців у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно, загальна площа нерухомого майна не перевищує 140 кв.м. Окрім цього, жодних письмових вимог від іпотекодержателя - іпотекодавці не отримували, жодних письмових повідомлень від відповідача про факт вчинення дій позивач також не отримував. Також позивач не надавав своєї згоди на проведення переоформлення його майна. Разом з тим, згідно вимог ч. 5 ст. 37 ЗУ «Про іпотеку», оцінка майна іпотеки не здійснювалась та не подавался відповідчу 2. Зазначає, що ніякої домовленості між позивачем та відповідачем 1 не відбулося, відповідач 1 не звертався до позивача з приводу цтого питання, що виключає будь-які підстави для набуття права власності на підставі саме іпотечного договору, оскільке таке набуття може бути лише на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя. Додатково зазначає, що 23.04.2021 року вступили в силу зміни до ЗУ «Про споживче кредитування», які надають право позичальникам реструктуризувати свої кредитні зобов`язання виражені в іноземній валюті. ОСОБА_1 бажала реалізувати своє право, передбачене законодавством та подати заяву про реструктуризацію свого кредитного зобов`язання, що виникло за кредитним договором. Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що є достатні правові підстави ввжати дії відповідачів, щодо реєстрації права власності на майно позивача, вчинені з порушенням вимог чинного законодавства та такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16.07.2021 року в порядку забезпечення позову накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 до розгляду справи по суті.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20.07.2021 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Святошинського райнного суду м. Києва від 25.11.2021 року здійснено перехід до розгляду справи за загальними правилами позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, посилаючись на обставники зазначені у позовній заяві.

Представник відповідача ТОВ «ФК «Фонд гарантування інвестицій» в судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

В судове засідання відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Джуринська Л.В. в судове засідання не з`явилась, подала заяву до сузу про розгляд справи за її відсутності.

Третя особа ОСОБА_2 в судовен засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За загальним правилом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 18.03.2008 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , яка складається з 1 житлової кімнати, загальною площею 43, 20 кв.м. ут тому числі жилою площею 17,70 кв.м. (а.с. 18).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА від 24.06.2021 року № 6432832, позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 з 06.08.2009 року по теперішній час (а.с. 17).

18.03.2008 року між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра» та позивачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №107/П/76/2008-840, згідно з яким останніій було надано цільовий кредит на проведення розрахунків за договором купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в сумі 144272 долари США 43 центів зі сплатою 11,3% річних строком до 18.03.2033 року (а.с. 76-77).

01.10.2008 року між ПАТ «КБ «Надра» та позичальником було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №107/П/76/2007-840 від 18.03.2008 року, якою сторони узгодили здійснення повернення суми кредиту по ануштетному графіку щомісячно, сума щомісячного платежу становила 1965, 68 доларів США (а.с. 78).

У забезпечення виконання кредитного договору між ПАТ «КБ «Надра» та позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 18.03.2008 року було укладено Іпотечний договір, посвідчений Ковальчуком С.П., приватним нотаріусом КМНО, зареєстрований в реєстрі за №2477 (а.с. 24-25).

Відповідно до п. 1.1 договору іпотеки, іпотекодавець з метою забезпечення виконання зобов`язання, що витікає з кредитного договору, передає в іпотеку, а іпотекодержатель приймає в іпотеку предмет іпотеки, яким є нерухоме майно, а саме квартира, АДРЕСА_1 .

07.05.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «ФГІ» було укладено договір №GL3N217046_ПВ216 про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Швець Р.О. за реєстровим №1557, за умовами якого ПАТ «КБ «Надра» відступило ТОВ «ФК «ФГІ» права вимоги до боржника, що належали ПАТ «КБ «Надра» на підставі кредитного договору №107/П/76/2008-840 від 18.03.2008 року та іпотекодавців за договором іпотеки, посвідченим Ковальчуком С.П. , приватним нотаріусом КМНО 18.03.2008 року, зареєстрованого в реєстрі за №2477, а ТОВ «ФК «ФГІ» набуло зазначені вище права вимоги (а.с. 82-85).

Як вбачається з розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за договором №107/П/76/2008-840 від 18.03.2008 року станом на 07.05.2020 року, наданим відповідачем, кредитна заборгованість складає: 179732, 66 доларів США з яких: - 142917, 66 доларів США основного богу, 36815, 00 доларів США відсотків (а.с. 86).

Відповідно до Інформаційної довідки №263311607 від 25.06.2021 року - 22.04.2021 року державним реєстратором приватним нотаріусом КМНО Джуринська Л.В. винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриття розділу), індексний номер: 57899890 від 28.04.2021 року (номер запису про право власності/довірчої власності: 41730219), підставою для державної реєстрації став: договір іпотеки, серія та номер: 2477, виданий 18.03.3008 року, видавник: ПН КМНО Іванова Л.М., договір №№GL3N217046_ПВ216 про відступлення прав вимоги, серія та номер: 1557, виданий 07.05.2020, видавник: ПН КМНО Швець Р.О. (а.с. 20-23).

Частиною 1 ст. 328 ЦК України передбачено, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

У постанові Верховного Суду ві 14.03.2018 року у справі №344/428/16-ц сформована правова позиція, за змістом якої передбачено, що істотність порушення умов кредитного договору призводить до порушення прав іпотекодержателя, тому останній вправі звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно щ п. 3.3.5. договору іпотекм іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо при настанні строку виконання зобов`язання (або тієї чи іншої його чатсини), воне не буде виконане.

Відповідно до ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Частиною 4 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно з ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про іпоетку» правовою підставою для реєстрації права власності (спеціального майнового права) іпотекодержателя на нерухоме майно (об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості), яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Оскільки за ЗУ «Про іпотеку» застережння в іпотечному договорі прирівнюється за своїми правовими наслідками до договору про задоволення вимог іпотекодержателя, а договір іпотеки, який містить у собі відповідне застереження про задоволення вимог іпотекодержателя є підставою вчинення реєстраціїної дії та підставою рішення про реєстрацію права власності на предмет іпотеки.

Згідно з п. 5.1. договору іпотеки, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язання в цілому або в тій чи іншій його частині, у випадку порушення іпотекодавцем будь-яких зобов`язаньза цим договором або якщо гарантії та запевнення, надані іпотекодержателю, не відповідають дійсності.

Пунктом 5.3. договору іпотеки встановлено, зо звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається на підставі: - рішення суду, - виконавчого напису нотаріуса, - домовленості сторін на передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст. 37 ЗУ «Про іпотеку», права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору-купівлі продажу у порядку, встановленому ст. 37 ЗУ «Про іпотеку».

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Таким чином, укладаючи іпотечний договір від 18.03.2008 року, посвідчений Ковальчуком С.П., приватним нотаріусом КМНО за реєстровим №2477, ПАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ФГІ» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 домовились про передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення позичальником своїх зобов`язань за кредитним договром №107/П/76/2008-840 від 18.03.2008 року.

Відповідно до пункту 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. N2 1127, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:

1) засвідчена Іпотекодержателем копія письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцю та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2) засвідчена іпотекодержателем копія повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з відміткою про вручення адресату, або засвідчена іпотекодержателем копія рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з позначкою про відмову адресата від одержання такого відправлення, або засвідчені іпотекодержателем копії рекомендованих поштових відправлень або поштових відправлень з оголошеною цінністю (поштових конвертів), якими не менше ніж двічі з періодичністю не менше ніж один місяць надсилалася вимога, зазначена у підпункті 1 цього пункту, та які повернулися відправнику у зв`язку із відсутністю адресата або закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення, або засвідчені іпотекодержателем паперові копії електронного листа, яким за допомогою засобів інформаційної, телекомунікаційної або інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує обмін електронними документами, надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, та електронного службового повідомлення відповідної системи, яким підтверджується доставка відповідного електронного листа за адресою електронної пошти адресата (у разі коли договором з іпотекодавцем або боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, передбачено можливість обміну електронними документами);

3) довідка іпотекодержателя, що містить відомості про суму боргу за основним зобов`язанням станом на дату не раніше трьох днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації та відомості про вартість предмета іпотеки, визначену суб`єктом оціночної діяльності, станом на дату не раніше 90 днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації;

4) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Так, на підтвердження даних доводів відповідачем надано суду та підтверджено документально наступні документи:

- 25.06.2020 року цінним листом з описом вкладення за вих №89 від 24.06.2020 року ТОВ «ФК «ФГІ) на адресу попередньої реєстрації місця проживання позивача: АДРЕСА_4 направлено вимогу про усунення порушення умов кредитного договору на виконання боржником зобов`язання за кредитним договором - оплати суми заборгованості: 179 732, 66 дол. США. Також, позивача попереджено, що якщо протягом 30-ти днів дана вимога не буде виконана, ТОВ «ФК «ФГІ» розпочне процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки відопвідно до ЗУ «Про іпотеку» та умов договору іпотеки будь-яким способом на власний розсуд, в тому числі шляхом позасудвого врегулювання. Дане поштове відправлення було вручено адресату 26.06.2020 року (а.с. 90-94);

- 25.06.2020 року цинним листом з описом вкладення за вих. №90 від 24.06.2020 року відповідачем ТОВ «ФК «ФГІ» на адресу фактичного місця проживання позивача, а саме: АДРЕСА_5 направлено вимогу про усунення порушення умов кредитного договору. Дане поштове відправлення не було вручено адресату та повернулося до відправника з відміткою про закінчення терміну зберігання (а.с. 95-99);

- 25.06.2020 року цінним листом з описом вкладення за виз. №91 від 24.06.2020 року відповідачем ТОВ «ФК «ФГІ» на адресу реєстрації місця проживання позивача: АДРЕСА_1 направлено вимогу про усунення порушення умов кредитного договору, яка буоа вручена адресату 01.07.2020 року (а.с. 100-104);

-25.06.2020 року цинним листом з описом вкладення вих. №92 від 24.06.2020 року відповідачем ТОВ «ФК «ФГІ» на адресу місця проживання іпотекодавця ОСОБА_2 : АДРЕСА_6 , направлено вимогу про усунення порушення умов кредитного договору. Дане поштове відправлення не було вручено адресату та повернулося до відправника з відміткою про закінчення терміну зберігання (а.с. 105-109);

- 25.06.2020 року цінним листом з описом вкладення за вих. №93 від 24.06.2020 року на адресу фактичного місця проживання ОСОБА_2 , а саме: АДРЕСА_5 направлено вимогу про усунення порушення умов кредитного догвору. Дане поштове відправлення не було вручено адресату та повернулося до відправника з відміткою про закінчення терміну зберігання (а.с. 110-114);

- 25.06.2020 року цінним листом з описом вкладення за вих. №94 від 24.06.2020 року відповідачем ТОВ «ФК ФГІ» на адресу: АДРЕСА_1 , також направлено вимогу про усунення порушення умов кредитного договору. Дане поштове відправлення не було вручено адресату та повернулося до відправника з відміткою про закінчення терміну зберігання (а.с.115-119).

Також варто вказати, що згідно п. 61 Порядку про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо подання засвідчених іпотекодержателем копії рекомендованих поштових відправлень або поштових відправлень з оголошеною цінністю (поштових конвертів), якими не менше ніж двічі з періодичністю не менше нуж один місяць надсилалася вимога, зазначена у п. 1 цього пункту, та які повернулися відправнику у зв`язку із відсутністю адресата або закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення необхідних для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки - відповідач ТОВ «ФК «ФГІ» цінними листами з описом вкладення повторно направило вимоги про усунення порушення умов кредитного договору, а саме: - 03.09.2020 року за вих. №305 від 02.09.2020 року на адресу фактичного місця проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_5 , яка не була вручена адресату та повернулося до відпривника з відміткою про зікінчення терміну зберігання (а.с. 120-124); - 03.09.2020 року за вих. №306 від 02.09.2020 року на адресу ОСОБА_2 : АДРЕСА_6 , яка не була вручена адресату та повернулося до відправника з відміткою про закінчення терміну зберігання (а.с.125-129); - 03.09.2020 року за вих. №307 від 02.09.2020 року на адресу ОСОБА_2 : АДРЕСА_5 , яка також не була вручена (а.с. 130-134); - 03.09.2020 року за вих. №308 від 02.09.2020 року на адресу ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 , яка також не була вручена (а.с. 135-139).

Таким чином, вбачається, що відповідачем ТОВ «ФК «ФГІ» в силу вимог законодавства були вчиненні всі можливі дії для повідомлення іпотекодержателей про усунення порушення зобов`язання умов кредитного договору.

Окрім цього, суд оцінює критично доводи позивача про те, що відповідачем ТОВ «ФК «ФГІ» оцінка майна не здійснювалась та не подавалася Державному реєстратору приватному нотаріусу КМНО Джуринській Л.В., оскільки вказані доводи спростоувуються матеріалами справи з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 37 ЗУ «Про іпотеку», іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність або спеціальне майнове право на нього за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до звіту про незалежну оцінку житлового приміщення, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 від 21.04.2021 року наданого суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Бюро Полекс», ринкова вартість зазначеної квартири на дату оцінки складає 641424, 00 грн (а.с. 141-141).

З довідки ТОВ «ФК «ФГІ» №189 від 22.04.2021 року за місцем вимоги, вбачається, що відповідно до звіту про незалежну оцінку квартири в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , вартість вищевказаної квартир станом на 21.04.2021 року становить 641424, 00 грн. (а.с. 142).

Крім цього, зазначене позивачем твердження щодо зобов`язання доведення відповідачем ТОВ «ФК «ФГІ» факта наявності невиконання кредитного договору та наявність боргу, також спростовується матеріалами справи, а саме довідкою ТОВ «ФК «ФГІ» №189 від 22.04.2021 року за місцем вимоги, розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №107/П/76/2008-840 від 18.03.2008 року станом на 22.04.2021 року складає у загальному розмірі 4840613, 91 грн. (а.с. 142).

Серед іншого, у віказаній довідці, окрім суми заборгованості, зазначена і оціночна вартість квартири відповідно до незалежної оцінки нерухомого майна.

Окрім того, зазначена сума заборгованості підтверджується додатком № 1 до договору №GL3N2170046_ПВ216 про відступлення прав вимоги від 07.05.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Швець Р.О. за реєстровим №1557 та розрахунком заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №107/П/76/2008-840 від 18.03.2008 року станом на 07.05.2020 року.

Суд також звертає увагу, що посилання позивача на бажання реалізувати своє право, передбачене змінами до ЗУ «Про споживче кредитування», шляхом подачі заяви про реструкторизацію свого кредитного зобов`язання, свідчить про незаперечення позивача факту існування заборгованості за кредитним договором.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що умови п.п. 3 ст. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, яким передбачено подання реєстратору довідки іпотекодержателя, що містить відомості про суму за основним зобов`язанням станом на дату не раніше троьх днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації та відомості про вартість предмета іпотеки, визначену суб`єктом діяльності, станом на дату не раніше 90 днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації виконана ТОВ «ФК «ФГІ».

23.04.2021 року з набранням чинності ЗУ №1381-ІХ від 13.04.2021 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» поновлює свою дію ЗУ «Про мараторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який втратив чинність 21.04.2021 року, та подовнення пунктом 7 Розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про споживче кредитування» наділяє позичальників правом на їх вимогу реструктуризувати свої зобов`язання за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, якщо такі підпадають під визначені цим пунктом критерії.

Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 254691783 від 28.04.2021 року, державна реєстрація права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ «ФК «ФГІ» здійснена 22.04.2021 року (а.с. 143).

Оскільки ЗУ «Про мараторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» втратив чинність 21.04.2021 року та поновив свою дію 22.04.2021 року то суд приходить до висновку, що на спірну квартиру дія норм ЗУ «Про мароторій на стягнення майна громадян України, наденого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не поширювалась.

Отже, на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що була предметом іпотеки за Договором іпотеки, на яку ТОВ «ФК ФГІ» звернуло стягнення в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором, не розповсюджується дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову, оскільки в ході розгляду справи не встановлено порушень порушень процедури реєстрації правіа власності за ТОВ «ФК «ФГІ», та позивачем не надано належних та допустимих доказів такого порушення.

У статті 1 Протоколу №1 вказано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, що одночасно закріплено і в ст. 41 Конституції України.

Відповідно до ч.1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно з нормами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст. 78 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

ЄСПЛ зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23).

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про правомірність рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру, що є предметом іпотеки, оскільки воно прийнято з наданням заявником, всіх документів, передбачених Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, та у відповідності до Закону України «Про іпотеку».

Відтак, позов не підлягає задоволенню.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 77-81, 141, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Факторингова компанія «Фонд гарантування інвестицій»,Державного реєстратора Приватного Нотаріуса КМНО Джуринської Людмили Володимирівни, третя особа: ОСОБА_2 про скасування рішення про державну реєстрацію з припиненням права власності - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Журибеда