Справа № 946/340/22
Провадження № 2/946/445/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - судді Баннікової Н.В.
при секретарі Клопот М.П.,
розглянувши у спрощеному проваджені в залі суду м. Ізмаїл цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гелексі Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
17.01.2022 року ТОВ «Гелексі Фінанс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 10.02.2021 року між ТОВ «Гелексі фінанс» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 10-02-21-01-І надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, за яким відповідачу надано грошові кошти у сумі 200 000 грн. на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості. Позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 78% річних та інші нараховані суми (за наявності підстав для їх нарахування) на умовах та в строки, встановлені цим договором. Тип процентної ставки фіксована. З метою забезпечення виконання зобов`язань за Договіром № 10-02-21-01-І, сторони 10.02.2021 року уклали між собою Договір застави транспортного засобу, за яким відповідач передав у заставу позивачу транспортний засіб марки LAND ROVER, моделі RANGE ROVER, рік випуску 2006, що належить заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , виданого 04.08.2020 року. Відповідач згідно Договору № ВО 10-02-21-01-І про надання послуг з встановлення на автомобілі додаткового обладнання від 10.02.2021 отримав послугу вартістю 3 000 грн. із встановлення на автомобіль обладнання, що ним орендовано згідно договору оренди обладнання № ОО 10-02-21-01-І від 10.02.2021 року, для стеження за місцезнаходженням автомобіля. На виконання умов договору ТОВ «Гелексі Фінанс» 10.02.2021 року перерахувало на рахунок ОСОБА_1 197 000 грн. Також, 03.04.2021 року ОСОБА_1 звернувся до позивача з заявою щодо збільшення суми кредиту на 42 2000 грн., які були видані ОСОБА_1 з каси готівкою. Протягом квітня-червня 2021 року ОСОБА_1 здійснював платежі на виконання укладеного договору, однак згодом перестав виконувати зобов`язання, в результаті чого станом на 05.01.2022 року утворилась заборгованість за кредитом, у загальному розмірі 273 370,60 грн., які позивач просить стягнути з відповідача.
Також позивач вказує на порушення відповідачем п. 3.3.1, 3.3.5, 3.3.6,3.3.8 умов Договору застави транспортного засобу, оскільки відповідач не передав предмет застави на зберігання ТОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» після порушення умов Договору позики, що мало місце 10.08.2021 року, шляхом доставки предмету застави у місце, визначене позивачем; відповідач не виконував свій обов`язок щодо доставки щомісяця предмета застави для огляду позивачем, предмет застави не був доставлений до Київської області. В зв`язку з порушенням умов договору, позивач просив стягнути з відповідача штраф у розмірі 69 000 грн. Також, позивач вказав, що п. 7.1 Договору сторони передбачили нарахування відсотків в розмірі 720% річних за неправомірне користування кредитом. За період з 10.08.2021 по 05.01.2022р. відповідачу було нараховані проценти в сумі 706 640,00 грн., з яких позивач заявив до стягнення не всю вказану суму, а лише 200 000,00 грн.
Представник позивача подала заяву, просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги задовольнити.
Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у відповідності до ч.7 ст. 128 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомив та не подав відзив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача.
Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що 10.02.2021 року між ТОВ «Гелексі фінанс» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 10-02-21-01-І про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, за яким відповідачу надано грошові кошти у сумі 200 000 грн. на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості. Позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 78% річних та інші нараховані суми (за наявності підстав для їх нарахування) на умовах та в строки, встановлені цим договором. Тип процентної ставки фіксована.
З метою забезпечення виконання зобов`язань за Договіром № 10-02-21-01-І, сторони 10.02.2021 року уклали між собою Договір застави транспортного засобу, за яким відповідач передав у заставу позивачу транспортний засіб марки LAND ROVER, моделі RANGE ROVER, рік випуску 2006, що належить заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , виданого 04.08.2020 року.
ОСОБА_1 згідно Договору № ВО 10-02-21-01-І про надання послуг з встановлення на автомобілі додаткового обладнання від 10.02.2021 отримав послугу вартістю 3 000 грн. із встановлення на автомобіль обладнання, що ним орендовано згідно договору оренди обладнання № ОО 10-02-21-01-І від 10.02.2021 року, для стеження за місцезнаходженням автомобіля.
На виконання умов договору ТОВ «Гелексі Фінанс» 10.02.2021 року перерахувало на рахунок ОСОБА_1 197 000 грн. Також, 03.04.2021 року ОСОБА_1 звернувся до позивача з заявою щодо збільшення суми кредиту на 42 2000 грн., які були видані ОСОБА_1 з каси готівкою.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором.
Проте, оскільки позичальник свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, накопичилась заборгованість у розмірі 473 370, 60 грн. з яких: 242 000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 31 370,60 грн. заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом, 200 000 грн. проценти за неправомірне користування кредитом, що підлягають стягненню з відповідача.
Щодо вимог про стягнення штрафу за порушення умов Договору застави транспортного засобу в сумі - 69 000,00 грн. суд враховує наступне.
Статтею 546 Цивільного кодексу України неустойка (штраф, пеня) віднесена до переліку видів забезпечення виконання зобов`язань.
Неустойкою (штрафом,пенею) є грошова сума абоінше майно,які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина1 статті 549Цивільного кодексуУкраїни). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Згідно зі ст. 509 цього Кодексу зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст.. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановленодоговоромабо законом, не випливає із сутізобов`язаннячизвичаївділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.
Пунктом 4.2 Договору застави транспортного засобу передбачено, що за невиконання чи неналежне виконання будь-якого з пунктів, а смме: п. 3.3.1, п.3.3.5, п3.3.6, п.3.3.7, п.3.3.8 цього договору, заставодавець сплачує на користь заставодержателя штраф у розмірі 30% від вартості предмета застави згідно п. 2.2 цього договору та зобов`язується передати предмет застави на зберігання заставодержателю.
У пункті 2.2. Договору застави транспортного засобу сторони оцінили предмет застави в 230 000,00 грн.
Пунктами 3.3.1, 3.3.5, 3.3.6 Договору застави транспортного засобу, визначені обов`язки заставодавця, зокрема:
-Негайно передати предмет застави на зберігання заставодержателя у разі порушення заставодавцем умов договору позики або цього договору, шляхом доставки предмету застави у місце, визначене заставодержателем, передати один комплект ключів та оригінал свідоцтва про державну реєстрацію предмету застави у володіння заставодержателя (п. 3.3.1);
-Забезпечити безпеку та цілісність предмету застави, підтримувати належний стан предмета застави, у разі потрапляння до ДТП або у разі значного погіршення стану предмета застави передати його на зберігання заставодержателю. Не рідше ніж один раз на місяць заставодавець зобов`язаний доставити предмет застави за адресою: АДРЕСА_1 для огляду предмету застави заставодержателем (п. 3.3.5);
-Без письмової згоди заставодержателя предмет застави не має залишати межі Київської області.
На порушення вказаних умов Договору застави транспортного засобу відповідачем вказував позивач та зазначав, що ОСОБА_1 негайно не передав предмет застави на зберігання позивачу після порушення умов договору позики шляхом доставки предмету застави у місце, визначене ТОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС», відповідач не виконав свій обов`язок щодо доставки щомісяця предмета застави для огляду позивачем, предмет застави залишав межі Київської області.
Однак, вказані обставини позивачем не доведені, оскільки матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували, що ТОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» зверталося до ОСОБА_1 з вимогою негайно передати предмет застави на зберігання та повідомляло місце, в яке необхідно доставити автомобіль, комплект ключів та оригінал свідоцтва про державну реєстрацію. Також не підтверджено позивачем, що відповідач не виконував свій обов`язок щодо доставки автомобіля для огляду. Будь-які акти чи інші документи, якими б було зафіксовано ці обставини, до суду не надані. Варто вказати, що умови Договору застави транспортного засобу не містять деталізованої чіткої процедури виконання заставодавцем своїх обов`язків, що ускладнює можливість перевірки наявності фактів тих порушень, на які вказує позивач.
Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 509,526, 527,530, 546, 549, 610,611,625, 1046-1050 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 133, 137, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 274-279, 354-355 ЦПК України, -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Гелексі Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: /підпис/
З оригіналом згідно:
Суддя: Н.В.Баннікова