Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/301/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21.08.2023смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді: Кривенко О.В.,

за участю секретаря: Маташнюк О.В.,

представника позивача адвоката Котенко І.О.,

представника 3-ї особи Панич В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справув порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 поданою від її імені представником - адвокатом Котенко Іриною Олександрівною до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування Єланецької селищної ради Миколаївської області про позбавлення батьківських прав

В С Т А Н О В И В:

Від імені позивачки ОСОБА_1 її представник - адвокат Котенко І.О.. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав щодо його неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов мотивований тим, що 03 вересня 2014 року позивачка та відповідач, ОСОБА_2 зареєстрували шлюб.

Під час шлюбу у них народився спільний син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

Рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 20.09.2019 р. шлюб між подружжям ОСОБА_1 було розірвано, син залишилася проживати разом із позивачем, на її вихованні.

Після розлучення позивач разом із дитиною залишилася проживати в АДРЕСА_1 .

За весь час відвідування дитиною дошкільного навчального закладу відповідач жодного разу не приводив та не забирав його, участі у батьківських зборах не брав, життям та розвитком сина не цікавився, батько не проявляє інтересу до сина та батьківського піклування. За весь час його навчання, відповідач в навчальному закладі не з`являвся, не цікавився його здоров`ям, успіхам, потребам. Жодної турботи, матеріальної допомоги своїй дитині не надає. Спілкування між ним та ОСОБА_3 в стінах навчального закладу ні разу не відбувалось, в тому числі за допомогою телефонного чи іншого зв`язку.

Відповідач не виявляє бажання побачитись з сином, хоча знає де він проживає, номер телефон, перешкод у спілкуванні з дитиною у нього ніколи не було, він самоусунувся від його виховання, зв`язок як батька і дитини між ними повністю втрачений.

ОСОБА_2 не проявляє жодного інтересу до свого сина, не піклується про стан його здоров`я, фізичний та духовний розвиток, не вітав та не вітає зі святами, не цікавиться успіхами, навчанням.

Також підтвердженням того, що батько ОСОБА_2 повністю самоусунувся від життя його неповнолітнього сина є заборгованістю по сплаті аліментів на сина.

Орган опіки та піклування Єланицької селищної ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 по відношенню його неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( висновок органу опіки Єланицької селищної ради від 02 лютого 2023 року).

Предствник позивача ОСОБА_1 - адвокат Котенко І.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_3 . Пояснила суду, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, самоусунулася від участі у вихованні та утриманні сина.

Відповідач ОСОБА_2 в судове судове засідання не з`явився, однак письмовою заявою просив суд слухати справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 .

Представник третьої особи - служби у справах дітей Єланицької селищної ради Панич В.Ю. у судовому засіданні підтримав висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав . по відношенню до сина ОСОБА_3 .

Ухвалою Доманівського районного суду Миколаївської області від 05 квітня 2023 р. вирішено розглядати справу у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження.

Враховуючи те, що позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає повністю, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд, дослідивши документи справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився в м. Одеса ОСОБА_3 , батьками якого є - батько ОСОБА_2 та мати ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 20.09.2019 р. справа № 475/1042/9 шлюб між подружжям ОСОБА_1 було розірвано.

Згідно з розрахунку заборгованості від 23.09.2022 року виданого Доманівським відділом державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), станом на 01.09.2022 року ОСОБА_2 має заборгованість по аліментам, згідно судового наказу №475/1043/21 від 16.09.2022 року про стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 в розмірі 1/4 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 126 803,10 грн.

З акту обстеження матеріально - побутових умов проживання від 03 листопада 2022 складеного комісією у складі завідувача відділенням соц. служби для сімка, дітей Н.М . Добровольською, членами комісії В.Б. Михайлишиним, А.І. Барбашовим , обстежили будинок АДРЕСА_1 згідно якого встановлено, що ОСОБА_1 та її неповнолітній син ОСОБА_3 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1

Актом обстеження умов проживання встановлено, що батька дитини за даною адресою сусіди жодного разу не бачили. ОСОБА_3 про нього ніколи не згадував. Батько дитини жодної участі у його вихованні не бере, не спілкується та жодної участі у його вихованні не бере.

Згідно довідки диванної директором закладу дошкільної освіти №4 "Малятко" Гінкул І.О. встановлено, що про батька дитини нічого не відомо. За весь час відвідування дитиною

дошкільного навчального закладу батько дитини жодного разу не приводив та не забирав його, участі у батьківських зборах не брав, життям та розвитком сина не цікавився.

Відповідно до довідки виданої класним керівником Миколаївської загальноосвітньої санаторної школи - інтернат І-ІІІ ступенів № 21, зазначено, що ОСОБА_3 навчається в даному закладі з 2021 року та є учнем 2-А класу та за весь час його навчання, відповідач в навчальному закладі не з`являвся, не поцікавився його здоров`ям, успіхам, потребам. Жодної турботи, матеріальної допомоги своїй дитині не надає Спілкування між ним та ОСОБА_3 в стінах навчального закладу ні разу не відбувалось, в том) числі за допомогою телефонного чи іншого зв`язку

Невжиття заходів щодо спілкування з дитиною, турботи про неї, розцінюється як свідоме нехтування відповідачем своїми обов`язками, сукупність зібраних у справі доказів свідчить про те, що відповідач не має прагнення спілкуватися з дитиною, сприяти засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не проявляє інтересу до його внутрішнього світу, що суперечить положенням ст.18 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року), з яких випливає, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини, найвищі інтереси є предметом їх основного піклування.

Тому згідно висновку органу опіки та піклування Єланецької селищної ради №109/04-22 від 26.01.20232 р. встановлено, що з метою захисту законних прав та дотримання інтересів неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 забезпечення умов для його належного утримання, виховання та повноцінного розвитку, вважає, що доцільно позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав по відношенню до неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також, з дослідженої нотаріально засвідченої заяви ОСОБА_2 від 21 жовтня 2022 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу встановлено, що ОСОБА_2 не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно його сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином викладені у позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження іншими матеріалами справи.

Частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до п. п. 2, 3 ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також забезпечити здобуття дитиною певної середньої освіти.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58).

Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 165 СК України правом на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно зі ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до положень статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Однак, при розгляді справи суд не вирішує питання стосовно стягнення аліментів, оскільки вже розглянуто дане питання.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд бере до уваги надані позивачем докази щодо ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків протягом тривалого строку та нотаріально засвідченої заяви ОСОБА_2 про згоду з позбавленням його батьківських прав від 21.10.2022 року .

Верховний Суд у постанові від 15.05.2019 (справа №490/10338/15-ц) вказав, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо

дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

За змістом положень частин 7, 8 статті 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду.

При цьому, суд вважає за необхідне пояснити відповідачеві, що згідно ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина.

Поновлення батьківських прав і повернення дитини батькам допускається тільки в тому випадку, якщо це відповідає інтересам дитини. Якщо поновлення в батьківських правах суперечить інтересам дитини, то суд має право з урахуванням думки дитини відмовити в задоволенні позову батьків про поновлення в батьківських правах.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що у судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та матеріальному утриманню дитини, не цікавиться долею дитини, не піклується про їйого здоров`я та розвиток, участі у вихованні не приймає, не проявляє до дитини батьківської турботи, не надає матеріальної допомоги, крім того склав заяву про те, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, тому суд дійшов висновку про задоволення позову, що відповідає найвищим інтересам дитини.

Вказані правовідносини регулюються ст.ст. 150,155,157,164,165,166,167,169 СК України та ст.8,12 Закону України «Про охорону дитинства».

Крім того, оскільки позов задоволено повністю, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме 1073,60 судового збору.

Керуючись ст.ст. 141, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування Єланецької селищної ради Миколаївської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , НОМЕР_2 зареєстрованого АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_3 , мешканки АДРЕСА_1 1073 (одна тисяча сісмдесят три) грн. 60 коп. в рахунок відшкодування понесених судових витрат на сплату судового збору.

Рішення набирає законної сили через 30 днів, якщо не буде подана апеляційна скарга.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду після набрання ним законної сили направити до Доманівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) .

Суддя : О. В. Кривенко