Справа № 758/3017/20
У Х В А Л А

08 травня 2023 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Головчака М. М. ,

за участю секретаря судового засідання - Губенко О. М.,

представника позивача - Сойник О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом Київської міської ради до ОСОБА_1 , приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Баранець Алли Миколаївни, ОСОБА_2 , приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Падалки Романа Олеговича, товариства з обмеженою відповідальністю «Курсор-Авто», третя особа: Гаражний автокооператив «Вікторія», про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права приватної власності, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та приведення її у придатний для використання стан, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Подільського районного суду м. Києва перебуває вказана цивільна справа.

Ухвалою суду від 23 квітня 2020 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 27 січня 2021 року справу прийнято до провадження судді Головчака М.М.

Ухвалою суду від 19 квітня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10 год. 30 хв. 08 травня 2023 року.

08 травня 2023 року на адресу суду надійшла заява керівника Подільської окружної прокуратури міста Києва, в якій, керуючись вимогами ст. 56 ЦПК України, повідомив суд про вступ у розгляд справи № 758/3017/20, оскільки ними встановлений факт порушення вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки в Подільському районі міста Києва, що потребує вжиття заходів реагування в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

У судовому засіданні представник позивача при вирішенні вказаної заяви поклався на розсуд суду.

Прокурор та іншій учасники справи, які повідомлені належним чином, у судове засідання не з`явилися.

Дослідивши подану заяву та матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Положення пункту 3 частини 1статті 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України «Про прокуратуру», що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци перший - третій частини четвертої).

Системне тлумачення положень ч. ч. 3-5ст. 56 ЦПК України і ч. 3ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах;

2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 р. у справі № 806/1000/17 та від 20.09.2018 р. у справі № 924/1237/17.

Оскільки повноваження органів влади, зокрема, і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, тому суд під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 р. у справі №587/430/16-ц.

Отже, підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, вжиття прокурором всіх передбачених чинним законодавством заходів, які передують зверненню прокурора до суду для здійснення представництва інтересів держави, повідомленням прокурора на адресу відповідного органу про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від органу, що свідчать про наявність підстав для такого представництва.

Суд зобов`язаний дослідити: чи знав відповідний орган про допущені порушення інтересів держави, чи мав відповідні повноваження для їх захисту, проте всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У межах даної справи Київська міська рада має процесуальний статус позивача.

Прокурор, обґрунтовуючи необхідність вступу у справу, посилався на те, що в матеріалах справи присутній відзив, на який позивачем не надано відповіді, що в свою чергу свідчить про неналежне здійснення Київською міською радою свої повноважень.

Разом з цим, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 199 ЦПК України подання відповіді на відзив є правом позивача, а не обов`язком.

Також прокурор вказує, що представник позивача ухиляється від участі в судових засідання з квітня 2020 року та подачі відповідних процесуальних документів, а також доказів спростування позиції відповідачів.

Суд не приймає дані твердження до уваги, оскільки вони спростовується матеріалами справи, з яких вбачається, що з квітня 2020 року представники позивача були присутні майже у всіх судових засіданнях, призначених судом, неодноразово подавали клопотання стосовно різних процесуальних питань, в тому числі про витребування доказів для підтвердження свої позовних вимог, про залучення співвідповідачів для належного визначення кола сторін у справі, тощо, що свідчить про належну процесуальну поведінку зі сторони позивача.

Відповідно, користуючись процесуальними правами позивача, Київська міська рада належним чин реалізовує свої права, передбачені чинним цивільно-процесуальним законодавством. Будь-яких доказів, що вказаний орган не здійснює або неналежним чином здійснює захист інтересів держави, і що поданий ними позов чи їх процесуальна поведінка носить формальний характер, прокурором не наведено, а посилання прокурора на необхідність захисту суспільного інтересу шляхом з`ясування обставин справи та обґрунтованості вимог позивача не є безумовною підставою для вступу прокурора у справу.

З врахуванням правової позиції, викладеної в постановах Верховного суду у справах № 587/430/16-ц від 26.06.2021, № 806/1000/17 від 25.04.2018 та № 924/1237/17 від 20.09.2018 щодо вступу прокурора у справу, суд дійшов висновку, що відсутні правові підстави для задоволення заяви прокурора про вступ у справу.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 56, 260 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити керівнику Подільської окружної прокуратури міста Києва у задоволенні заяви про вступ у цивільну справу за позовом Київської міської ради до ОСОБА_1 , приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Баранець Алли Миколаївни, ОСОБА_2 , приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Падалки Романа Олеговича, товариства з обмеженою відповідальністю «Курсор-Авто», третя особа: Гаражний автокооператив «Вікторія», про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права приватної власності, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та приведення її у придатний для використання стан.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення суддею.

СуддяМ. М. Головчак