Провадження № 2/357/657/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Пустовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа: Приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Дерун Анатолій Андрійович про визнання зобов`язання припиненим та зняття обтяження,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2022 року позивач ОСОБА_1 , яка діє через свого представника адвоката Федоренка В.С., звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просить визнати припиненими зобов`язання за іпотечним договором № 385СІ1-ЗАСТ від 11.07.2013 року, у зв`язку з припиненням основного зобов`язання, зняти заборону відчуження з об`єктів іпотеки та вилучити з Державного реєстру записи про обтяження майна.

І. Позиція сторін у справі.

В обґрунтування позовних вимог, зазначено, що 11.07.2013 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту № 385СІ1, відповідно до якого позивач отримала кредит в розмірі 400 000,00 грн., для забезпечення виконання якого, 11.07.2013 року було укладено іпотечний договір № 385СІ1-ЗАСТ, за умовами якого ОСОБА_1 передала в іпотеку належне їй нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та нежиле підвальне приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.06.2022 року у справі № 357/15637/21, було стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «Альфа Банк» (правонаступник АТ «Укрсоцбанк») заборгованість за кредитним договором № 385СІ1 в сумі 72 081,92 грн. та судові витрати по справі в сумі 1 081,80 грн., всього стягнуто - 73 163,72 грн. Вказане рішення суду набрало законної сили 26.07.2022 року. Позивач 26.09.2022 року сплатила заборгованість за судовим рішенням в сумі 73 163,80 грн., а тому вказує, що рішення суду є виконаним добровільно, заборгованість сплачена в повному обсязі, а отже зобов`язання за кредитним договором є виконаним, а іпотека, відповідно до норм ЗУ «Про іпотеку», припиненою. Представник позивача звертався з письмовою заявою - вимогою до AT «Альфа - Банк» про зняття заборони відчуження з об`єктів іпотеки та вилучення з Державного реєстру іпотек записів про іпотеку та листом від 06.10.2022 року № 44155-39.1-6/6 банком було відмовлено у задоволенні вимоги, посилаючись на банківську таємницю. А на звернення від 21.10.2022р. до AT «Альфа - Банк» про зняття заборони відчуження з об`єктів іпотеки та вилучення з Державного реєстру іпотек записів про іпотеку, ОСОБА_1 отримала відповідь де зазначено, що станом на 03.11.2022 року по кредитному договору обліковується прострочена заборгованість, в зв`язку з чим їй відмовили у задоволенні заяви.

Сторона позивача, посилаючись на ч. 5 ст.3, п.1 ч. 1 ст. 17 ЗУ «Про іпотеку» зазначає, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору, та згідно ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про іпотеку» іпотекодержатель зобов`язаний звернутися до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки не пізніше 14 днів з дня повного погашення боргу за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою. А тому, позивач просить суд визнати припиненими зобов`язання за іпотечним договором № 385СІ1-ЗАСТ від 11.07.2013 року, у зв`язку з припиненням основного зобов`язання, зняти заборону відчуження з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , та вилучити з Державного реєстру запис про обтяження: номер 1618667 і запис про іпотеку: номер 1618746 та з нежилого підвального приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , і вилучити з Державного реєстру запис про обтяження: номер 1618424, запис про іпотеку: номер 1618569.

Заперечуючи позов, представник відповідача АТ «Сенс Банк» Зелена Н.Ю. направила письмові пояснення, в яких зазначено, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Відповідач зазначає, що кредитний договір, за яким позивач є позичальником, чинний та діє до 10.07.2023 року, а рішенням суду було стягнуто з позивача заборгованість станом на 12.11.2021р., а тому, відповідач має претензії та вважає, що, виконавши рішення суду про стягнення боргу, позивач лише частково погасила заборгованість за кредитним договором, зобов`язання за яким не припинені.

ІІ. Процесуальні дії та рішення у справі.

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 21.12.2022 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі в порядку спрощеного провадження (а.с. 42)

10.01.2023 року представник позивача Федоренко В.С. подав клопотання про долучення до матеріалів справи письмового доказу - відповідь АТ «Альфа-Банк» № 48123-39.1-б/б від 03.11.2022 року (а.с. 44-45)

23.01.2023 року на електронну адресу суду від представника відповідача Зеленої Н.Ю. надійшло клопотання про заміну найменування відповідача з АТ «Альфа Банк» на АТ «Сенс Банк» та проведення судового засідання за відсутності представника банку (а.с. 52-62)

01.03.2023 року на електронну адресу суду від представника відповідача Зеленої Н.Ю. надійшли письмові пояснення (а.с. 72-84)

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 01.03.2023 року визнав явку представника відповідача Акціонерного товариства «Сенс Банк» в судове засідання обов`язковою (а.с. 87-88)

27.03.2023 року на електронну адресу суду від представника відповідача Зеленої Н.Ю. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 92-95)

В судовому засіданні представник позивача, адвокат Федоренко В.С. підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача АТ «Сенс Банк» Гуйван І.В. заперечив позовні вимоги.

Третя особа приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Дерун А.А. в судове засідання не з`явився, 21.02.2023 року на адресу суду надійшло повідомлення про розгляд справи за його відсутності. (а.с. 70)

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не обґрунтовані та не підлягають до задоволення з таких підстав.

ІІІ. Фактичні обставини справи.

Встановлено, що 11.07.2013 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредиту № 385СІ1, згідно якого кредитор надав ОСОБА_1 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 400 000,00 грн. та зі сплатою процентів в порядку та на умовах, визначених договором. Процентна ставка за кредитом встановлена у розмірі 18,99 % процентів річних на перший річний період користування кредитом, тобто строком до 30.06.2014 року. На кожний наступний річний період процентна ставка за кредитом встановлювалася, в порядку, визначеному п. 2.7 цього договору. Погашення кредиту мало здійснюватися у відповідності до графіку погашення кредиту, викладеного в п. 1.1.1. договору кредиту, з кінцевим терміном погашення заборгованості до 10.07.2023 року. (а.с.13-18)

Встановлено, що з метою забезпечення виконання зобов`язання за вказаним вище кредитним договором, 11.07.2013 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір № 385СІ1-ЗАСТ, посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Деруном А.А., зареєстрованого в реєстрі за № 1714. (а.с. 9-12)

Відповідно до п. 1.1. іпотечного договору, Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю у якості забезпечення виконання Позичальником Договору кредиту №385СІ001 від 11 липня 2013 року (зі всіма договорами про внесення змін та доповнень/додатковими угодами, що можуть бути укладені в майбутньому), укладеним між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем, наступне нерухоме майно: квартиру, загальною площею 91,80 кв.м., і складається з трьох житлових кімнат; нежиле підвальне приміщення, площею 35,5 кв.м., в житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Іпотечний договір набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до припинення договору кредиту. Дія договору також припиняється з інших підстав, передбачених чинним законодавством, зокрема, Законом України «Про іпотеку» (п.6.6 Іпотечного договору)

У зв`язку із посвідченням вказаного договору іпотеки, приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Деруном А.А. 11.07.2013 року було накладено заборону на відчуження зазначеного у договорі майна до припинення дії іпотечного договору.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.06.2022 року позов Акціонерного товариства «Альфа Банк» було задоволено частково та стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк», заборгованість за кредитним договором №385СІ1 від 11.07.2013 року в сумі 72081 грн. 92 коп. та судові витрати по справі в сумі 1081 грн. 80 коп., в решті позовних вимог відмовлено. Вказане рішення суду набрало законної сили 26.07.2022 року. (а.с. 19-21)

Встановлено, що суму заборгованості за кредитним договором №385СІ001 від 11.07.2013 року та судові витрати по рішенню суду від 22.06.2022 року по справі № 357/15637/21 в загальній сумі 73 163,80 грн. позивачем було сплачено на рахунок АТ «Альфа Банк», що стверджується квитанцією № 66-289К від 26.09.2022 року. (а.с.22)

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 05.12.2022 року, накладена заборона на нерухоме майно, номер запису про обтяження: 1618667; внесено відомості про державну реєстрацію іпотеки, номер запису про іпотеку: 1618746, та на нежиле підвальне приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , накладена заборона на нерухоме майно, номер запису про обтяження: 1618424; внесено відомості про державну реєстрацію іпотеки, номер запису про іпотеку: 1618569. (а.с. 29-31,32-34)

Встановлено, що 21.10.2022 року ОСОБА_1 направила до АТ «Альфа Банк» заяву-вимогу, якою повідомила, що 26.09.2022 року заборгованість за судовим рішенням в сумі 73163,80 грн була повністю сплачена, рішення суду є виконаним добровільно, заборгованість сплачена в повному обсязі, посилаючись на норми ст. 599 ЦК України та ст. 17 ЗУ «Про іпотеку» вказала, що оскільки зобов`язання за кредитним договором є припиненим, то і іпотека є припиненою, а тому вимагала зняти заборону відчуження з квартири за адресою: АДРЕСА_1 та нежилого підвального приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , які належать ОСОБА_1 на праві власності, та вилучити з державного реєстру іпотек записи про іпотеку. (а.с. 25)

Встановлено, що 03.11.2022 року, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 , АТ «Альфа Банк» повідомило, що станом на 03.11.2022 року по кредитному договору обліковується прострочена заборгованість, повідомили, що заява про виключення з реєстру іпотек відомостей про накладення заборони відчуженню, не підлягає задоволенню (а.с. 45).

/ Протоколом Загальних Зборів Акціонерів Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» №2/2022 від 12.08.2022 змінено найменування банку з Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» на найменування: Акціонерне товариство «СЕНС БАНК»/. (а.с. 56-61)

ІV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина перша статті 527 ЦК України).

За положеннями частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання процентів від суми позики у розмірі та порядку встановленому договором або на рівні облікової ставки НБУ, якщо інше не встановлено договором.

Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

За змістом статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Згідно зі статтею 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Статтею 598 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

За змістом статті 11 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець (майновий поручитель) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання в межах вартості предмета іпотеки.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3 Закону України «Про іпотеку»).

Згідно ст. 17 ЗУ «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

В постанові ВСУ від 21 вересня 2016 року у справі № 6-2631цс15 суд дійшов правового висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора про передбачене договором дострокове стягнення тіла кредиту та нарахованих процентів, яке ухвалене до спливу строку договору і не виконане боржником, не позбавляє кредитора права на отримання нарахувань та штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК.

Як було зазначено, рішення суду у справі № 357/15637/21 про стягнення з позивача існуючого станом на 12.11.2021р. боргу, було виконано боржником добровільно 26.09.2022р.

Наявність самого судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника і припинення іпотеки та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 361/7543/17 (провадження 14-546цс19).

Так, в даному випадку, виконання боржником рішення суду, не припиняє кредитних відносин, та похідних від них іпотечних правовідносин, оскільки відповідач заперечує факт належного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором №385СІ001 від 11.07.2013 року, та вказує на наявність простроченої заборгованості.

Слід зазначити, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду у справі № 357/15637/21 від 22.06.2022р. не визнавалося припиненим зобов`язання за кредитним та іпотечним договорами (а.с.19-21). Банк просив стягнути в судовому порядку заборгованість, яка виникла станом на 12.11.2021р., та зазначав, що кінцевий термін погашення кредиту - 10.07.2023 р. Отже, ні в справі № 357/15637/21, ні в даній справі не визнавалося припиненим основне зобов`язання за кредитним договором №385СІ001. Та встановленим є те, що відповідач має фінансові претензії до позичальника.

З огляду наведеного, суд не погоджується з посиланням сторони позивача в даній справі на правові висновки Верховного Суду, зокрема, висновки, що викладені в постанові ВП ВС від 27.03.2019р. по справі № 711/4556/16-ц, де судами було встановлено факт припинення зобов`язань за кредитним договором у зв`язку з його повним і належним виконанням позичальником та цю обставину, як і відсутність у кредитора фінансових і майнових претензій до позичальника учасники справи не оспорювали.

Натомість, в даній справі, з відповіді, яку надав відповідач ОСОБА_1 03.11.2022 року на її вимогу про зняття заборони відчуження з об`єктів іпотеки та вилучення з Державного реєстру іпотек записів про іпотеку, слідує, що банк обліковує прострочену заборгованість за кредитним договором де позичальником є ОСОБА_1 (а.с.45).

Розмір та підстави нарахування вказаної заборгованості позивач не з`ясовувала. Представник відповідача, також, не надав суду розрахунок заборгованості за кредитним договором№385СІ001 від 11.07.2013 року, пославшись на наявне у банку право визначати заборгованість та спосіб її стягнення, і це буде предметом іншого спору. Доказів, що позивач зверталася за розрахунком заборгованості та спростувала його, суду не надано. Клопотань про витребування доказів до суду не надходило. Отже, позивачем не доведено належне виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за вказаним кредитним договором.

У силу ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання (аналогічний висновок сформулював Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 910/16461/16; та пункт 61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц).

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, то, у відповідності до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 12, 13, 81, 258 - 265, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа: Приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Дерун Анатолій Андрійович про визнання зобов`язання припиненим та зняття обтяження - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду виготовлено 11.05.2023 року.

Суддя О. Я. Ярмола