ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1148/23
провадження № 2/753/2756/23
12 травня 2023 року Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді КОЛЕСНИКА О.М.
при секретарі КОРОЛЬ Н.С.
за участю сторін позивача не з`явилася;
відповідача не з`явилася;
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації, як представник органу опіки та піклування в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів
Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, як представник органу опіки та піклування в інтересах малолітньої ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 знаходиться у Служби у справах дітей Дарницької РДА у м. Києві на обліку дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах, з вересня 2022 року. Мати дитиною не цікавиться, вихованням не займається, відвідувати дитину відмовляється.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 25 січня 2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 21 березня 2023 року було закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті.
В судове засідання представник позивача не з`явилася, однак надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, розгляд даної справи проводити за її відсутністю та не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, оскільки відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надіслала. Про причину неявки суд не повідомила, відзив та інші заяви з процесуальних питань від неї до суду не надходили.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
А частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Ті ж самі принципи закріплені Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, відповідно п. 6. та п. 7 якої проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках.
Як встановлено судом, з 09 вересня 2022 року на обліку дітей, які опинились в складних життєвих обставинах, перебуває ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 26 серпня 2022 року, матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 , відомості про батька дитини внесені відповідно до частини 1 статті 135 СК України.
Згідно акту від 21 липня 2022 року органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 (біля будинку) було знайдено малолітню дитину (дівчинку) 1,5 місяці від народження, яку доставлено до КНП «Київська міська дитяча клінічна лікарня №1».
Органами національної поліції було знайдено матір дитини, ОСОБА_2 , яка надала свідоцтво про народження ОСОБА_1 та повідомила, що орендує квартиру АДРЕСА_2 . Пояснень щодо залишення дитини за місцем виявлення не надала.
09 вересня 2022 року ОСОБА_1 було поставлено на облік дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах.
Згідно з актом про факт передачі дитини від 08.08.2022 року ОСОБА_1 передана до Київського міського центру соціальної підтримки дітей та сім`ї Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). За весь період перебування дитини в установі її ніхто не відвідував та не цікавився подальшою долею.
При цьому, ОСОБА_2 неодноразово запрошували до Служби у справах дітей, однак жодного разу вона не з`явилася та на сьогодні зв`язок з нею втрачено.
14 листопада 2022 року до служби звернулася ОСОБА_3 (тітка малолітньої дитини) щодо влаштування ОСОБА_1 у свою родину з наміром подальшої опіки або усиновлення.
ОСОБА_3 повідомила службу, що її сестра ОСОБА_2 веде асоціальний спосіб життя, не виявляє бажання спілкуватися, не проживає тривалий час за адресою реєстрації, змінила номер телефону, не цікавиться долею своєї доньки, місце проживання її не відоме. Крім того, остання не працює, зловживає спиртними напоями, не виконує батьківські обов`язки.
Згідно з наказом служби від 15.11.2022 року № 201 «про тимчасове влаштування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 », малолітня дитина ІНФОРМАЦІЯ_3 тимчасово влаштована в родину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_3 .
Згідно висновку Дарницької РДА у м. Києві від 07 лютого 2023 року №101-1106/02 (протокол від 12.01.2023 року № 1), орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Викладені факти свідчать, що відповідач цілком самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює належних умов для розвитку дитини, нехтує потребами дитини. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення матері від виховання дитини та свідомого нехтування своїми обов`язками.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до Пленуму Верховного Суду України, Постанови від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, тому питання для його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У пункті 16 цієї постанови йде мова про те , що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до ст. 65 ЦК України, до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування.
Враховуючи встановлені по справі обставини, вимоги чинного національного та європейського законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що відповідач по справі внаслідок винної поведінки та свідомого нехтування покладених на неї, як матері, обов`язків, ухиляється від їх виконання, у зв`язку з чим вважає позовні вимоги в частині позбавлення батьківський прав доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Стосовно вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини, судом встановлено наступне.
Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. А частиною 3 цієї статті встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно із ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від зобов`язання по утриманню дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може за вимогою позивача чи за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на утримання дитини.
Оцінюючи в сукупності надані до суду докази, а також інші обставини, що мають істотне значення при вирішенні даного спору, суд дійшов висновку, що вимоги в частині стягнення аліментів підлягають задоволенню.
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір.
Враховуючи викладене та керуючись вимогами стст. 180, 181, 182, 183, 164, 166 Сімейного Кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», стст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 353, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації, як представник органу опіки та піклування в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно малолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації та/або установи, особи до якої буде поміщена дитина, аліменти на утримання малолітньої дитини: доньки - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх її доходів щомісяця, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 січня 2023 року та до досягнення нею повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , судові витрати по справі у розмірі 1 073,60 грн. на користь держави.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Київського апеляційного суду шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
СУДДЯ КОЛЕСНИК О.М.