Справа № 953/5050/23
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2023 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Колесник С.А.,
за участю секретаря судового засідання Півоварової Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №953/5050/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , відповідно до якого просить:
1. Розірвати шлюб між позивачем, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис від 04.07.2015 №1099.
2. Стягнути на користь позивача на утримання дитини аліменти з ОСОБА_2 у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.
3. Відновити дошлюбне прізвище позивача ОСОБА_4 .
Обгрунтовуючи заявлені вимоги позивач посилається на те, що 04 липня 2015 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 , який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1099. Прізвище до державної реєстрації шлюбу мала ОСОБА_5 , після реєстрації змінила на ОСОБА_6 . Від шлюбу подружжя має сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати разом з нею. Спір між батьками дитини щодо місця проживання спільної дитини відсутній. Спору про поділ майна не має. Спільне життя з Відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. У них різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Відповідач з разом з сім`єю не проживає з грудня 2022, будує нові стосунки та нову сім`ю, контакт та спілкування з позивачем та їх дитиною не підтримує, увагу та піклування дитині не приділяє. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя з Відповідачем та збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам як позивача, так і відповідача. Строк для примирення просить не надавати.
Зазначає, що відповідач самостійно та в достатньому обсязі не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини позивач самостійно не може забезпечити, тому батько, який є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) оскільки працює та має постійний та достатній дохід, інших осіб на утриманні не має.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 23.06.2023 відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання.
Позивач у судовому засідання не з`явилась, 24.07.2023 подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без участі сторін, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.23).
Відповідач у судовому засідання не з`явився, 24.07.2023 подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, вказавши, що проти позовних вимог не заперечує (а.с.22).
Суд, дослідивши надані документи і матеріали, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті встановив наступні факти.
04 липня 2015 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрували шлюб, про що 04 липня 2015 року складено відповідний актовий запис № 1099 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 15).
ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_7 , про що 11 серпня 2016 року складено відповідний актовий запис №796 у Червонозаводському районному у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Батьками дитини записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Червонозаводським районним у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 11.08.2016 (а.с.8).
Дитина ОСОБА_7 проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання (а.с.13,14,24).
Так, відповідно до ст. ст. 110-112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.
Згідно зі ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка , і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.
Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить із того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.
Суд вважає, що в наданні сторонам строку для примирення немає підстав, оскільки встановлено, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливо. Вимоги щодо розподілу майна не пред`являлись.
Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому,що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Таким чином, зважаючи на те, що сторони сімейних стосунків не підтримують, разом не проживають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.
Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Суд вважає за можливе відновити позивачу прізвище « ОСОБА_5 ».
Щодо стягнення аліментів на утримання дитини суд зазначає наступне.
Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.
Згідно до ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Враховуючи вищевикладене, обов`язок обох батьків утримувати дитину, а також, що відповідач не заперечує проти позовних вимог, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, позовні вимоги про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", з відповідача стягуються судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог.
Відповідно до вимог ст. 141 та 142 ЦПК України, суд повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову за вимогу про розірвання шлюбу, решту стягує з відповідача на користь позивача. Також з відповідача стягує 50% за позовну вимогу про стягнення аліментів на дитину на користь держави.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.. 2, 4, 12, 13, 19, 76, 77, 82, 89, 95, 141, 174, 211, 223, 247, 259, 263-265, 268, 272, 273, 274 ЦПК України ст.ст. 1, 19, 24, 109-114, 150, 160, 180-183, 191 СК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_8 задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, місце народження м. Харків, Україна) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянки України, місце народження Україна, Харківська обл. смт. Червоний Донець), зареєстрований 04 липня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1099 від 04.07.2015.
Після розірвання шлюбу відновити позивачу ОСОБА_1 прізвище - ОСОБА_5 .
Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) на утримання неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 21.06.2023 і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) судовий збір у розмірі 50 відсотків понесених нею судових витрат зі сплати судового збору в сумі 536,80 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.
Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud.

Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складено та підписано 24 липня 2023.

Суддя Колесник С.А.