Справа № 527/2281/22
провадження 2/527/84/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 березня 2023 року м.Глобине
Глобинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Свістєльнік Ю.М.,
за участю секретаря судового засідання Тюлюбаєвої К.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який подано представником адвокатом Гупал Романом Миколайовичем до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-
04.10.2022 року до суду надійшла вищевказана позовна заява. В обґрунтування наданого позову представник вказав, що 17 серпня 2021 року між ОСОБА_1 (Позикодавець) та ОСОБА_2 (Позичальник) був укладений письмовий Договір позики №Х170821-16, предметом якого було передання у власність Позичальника грошових коштів у сумі 114112,50 грн., що за курсом продажу доларів США в АТ КБ «Приватбанк» (1 долар США = 26,85 грн.) на день укладення цього Договору було еквівалентно 4250 доларів США.
Згідно п.2 Договору позики, сума позики отримана Позичальником в повному обсязі до моменту підписання договору. Факт отримання позики підтверджується розпискою від 17 серпня 2021. Кінцевий строк повернення Відповідачем грошових коштів, відповідно до п.1 Договору позики та графіку повернення Позичальником грошових коштів, закріпленому у п.5 Договору позики, становив 17 січня 2022 року включно.
Згідно п.8 Договору позики, позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, зазначеної в п.1 даного договору, готівкою.
Пунктом 9 Договору позики, сторони погодили, що у випадку зміни у бік збільшення курсу гривні по відношенню до долару США від зазначеного курсу у п.1 цього Договору, позика підлягає поверненню таким чином, щоб розмір повернутої позики або її частини відповідав доларовому еквіваленту суми позики за комерційним курсом продажу долару США, встановленому АТ КБ «Приватбанк» на день здійснення платежу за цим договором.
Пунктом 10 Договору позики визначено, що у разі прострочення виконання зобов`язання Позичальником за даним договором, Позичальник зобов`язаний сплатити Позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
За несвоєчасне повернення позики (її чергової частини) Позичальник сплачує Позикодавцю неустойку у розмірі 1% заможний календарний день існування простроченої заборгованості.
Відповідно до п.13 Договору позики, факт повернення позики або її частини підтверджується заявою Позикодавця, про одержання суми позики в повному обсязі або частково, яке є єдиним належним підтвердженням виконання Позичальником зобов`язання за цим договором. Після повного виконання зобов`язання Позичальником за даним договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику розписку.
Згідно п.п.11,12 Договору позики забезпеченням виконання Позичальником зобов`язань була передача в заставу рухомого майна - автомобіля HYUNDAI модель SONATA, шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , 2015 року випуску, тип - легковий універсал, колір - сірий, державний номер НОМЕР_2 , який належав Позичальнику на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 27.11.2020, ТСЦ 8045.
Відповідно до п. 15.2. Договору позики, Позичальник зобов`язаний належним чином виконувати зобов`язання, покладені на нього положеннями Договору позики (в тому числі щодо своєчасного повернення позики).
Згідно п. 15.4. Договору позики, у разі невиконання Позичальником умов Договору позики, Позичальник зобов`язаний повернути всю суму позики, сплатити нараховані пеню і штрафні санкції, а також виконати усі інші зобов`язання за Договором позики.
Відповідно до ст. 651, 653 та 654 Цивільного кодексу України, у зв`язку з неповерненням позики у визначені Договором позики строки, неможливістю Позичальника виконати свої зобов`язання в повному обсязі та зміною курсу долару США, за домовленістю сторін додатковою угодою №1 від 17.01.2022 до Договору позики №Х170821-16 від 17.08.2021 були внесені зміни в п.1, 5.
Згідно п.1 даної додаткової угоди були внесені зміни до п.1 Договору позики, згідно якого у власність Позичальника було передано грошові кошти у сумі 119552,50 грн., що за курсом продажі доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (1 долар США = 28,13 грн.) на день укладення додаткової угоди було еквівалентно 4250 доларів США. Кінцевий строк повернення Відповідачем грошових коштів, відповідно до додаткової угоди №1, становив 17.06.2022 включно.
Відповідно до ст. 651, 653 та 654 Цивільного кодексу України, у зв`язку з отриманням Відповідачем додаткової суми позики та зміною курсу долару США, за домовленістю сторін додатковою угодою №2 від 19.01.2022 до Договору позики №Х170821-16 від 17.08.2021 були внесені зміни в п.1, 5.
Згідно п.1 даної додаткової угоди були внесені зміни до п.1 Договору позики, згідно якого у власність Позичальника було передано грошові кошти у сумі 178750,00 грн., що за курсом продажу доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (1 долар США = 28,60 грн.) на день укладення додаткової угоди було еквівалентно 6250 доларів США.
Кінцевий строк повернення Відповідачем грошових коштів, відповідно до додаткової угоди №2, становив 17.06.2022 включно.
Факт отримання позики, зокрема, підтверджується розпискою від 19.01.2022, написаною власноруч Позичальником.
Відповідно до додаткової угоди №2 від 19.02.2022, Відповідач мав повернути грошові кошти Позивачу відповідно до графіку платежів, а саме: до 17.02.2022 - 7150,00 грн. (еквівалент 250 доларів США); до 17.03.2022 - 7150,00 грн. (еквівалент 250 доларів США); до 17.04.2022 - 7150,00 грн. (еквівалент 250 доларів США); до 17.05.2022 - 7150,00 грн. (еквівалент 250 доларів США); до 17.06.2022 - 150150,00 грн. (еквівалент 5250 доларів США).
Відповідач не дотримався взятих на себе зобов`язань за Договором позики, заходів щодо повернення боргу у визначені строки не вжив та позику Позивачу не повернув, про причини невиконання умов Договору позики Позивача не повідомив.
До теперішнього часу Відповідач позику не повернув, чим взяті на себе зобов`язання не виконав.
Крім того, Позивач на цей час не володіє інформацією щодо місцезнаходження заставного майна.
Таким чином, Відповідач умисно ухиляється від виконання покладених на нього Договором позики зобов`язань та повернення боргу.
Разом з цим, позивач також прохає вирішити питання судових витрат, стягнувши з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідач відзив на позовну заяву не надав.
Позивач та її представник були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, для участі в судовому засіданні не прибули, але представник надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують, прохають їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечували.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, для участі в судовому засіданні не прибув, не повідомивши суду про причини неявки.
На підставі ст.280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача, яка не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, ухвалити рішення при заочному розгляді справи в порядку загального позовного провадження, що відповідає положенням ст.281 ЦПК України.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст.ст. 2, 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).
Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Судом встановлено, що 17 серпня 2021 року між ОСОБА_1 (Позикодавець) та ОСОБА_2 (Позичальник) був укладений письмовий Договір позики №Х170821-16, предметом якого було передання у власність Позичальника грошових коштів у сумі 114112,50 грн., що за курсом продажу доларів США в АТ КБ «Приватбанк» (1 долар США = 26,85 грн.) на день укладення цього Договору було еквівалентно 4250 доларів США.
Згідно п.2 Договору позики, сума позики отримана Позичальником в повному обсязі до моменту підписання договору. Факт отримання позики підтверджується розпискою від 17 серпня 2021. Кінцевий строк повернення Відповідачем грошових коштів, відповідно до п.1 Договору позики та графіку повернення Позичальником грошових коштів, закріпленому у п.5 Договору позики, становив 17 січня 2022 року включно.
Згідно п.8 Договору позики, позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, зазначеної в п.1 даного договору, готівкою.
Пунктом 9 Договору позики, сторони погодили, що у випадку зміни у бік збільшення курсу гривні по відношенню до долару США від зазначеного курсу у п.1 цього Договору, позика підлягає поверненню таким чином, щоб розмір повернутої позики або її частини відповідав доларовому еквіваленту суми позики за комерційним курсом продажу долару США, встановленому АТ КБ «Приватбанк» на день здійснення платежу за цим договором.
Пунктом 10 Договору позики визначено, що у разі прострочення виконання зобов`язання Позичальником за даним договором, Позичальник зобов`язаний сплатити Позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
За несвоєчасне повернення позики (її чергової частини) Позичальник сплачує Позикодавцю неустойку у розмірі 1% заможний календарний день існування простроченої заборгованості.
Відповідно до п.13 Договору позики, факт повернення позики або її частини підтверджується заявою Позикодавця, про одержання суми позики в повному обсязі або частково, яке є єдиним належним підтвердженням виконання Позичальником зобов`язання за цим договором. Після повного виконання зобов`язання Позичальником за даним договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику розписку.
Згідно п.п.11,12 Договору позики забезпеченням виконання Позичальником зобов`язань була передача в заставу рухомого майна - автомобіля HYUNDAI модель SONATA, шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , 2015 року випуску, тип - легковий універсал, колір - сірий, державний номер НОМЕР_2 , який належав Позичальнику на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 27.11.2020, ТСЦ 8045.
Відповідно до п. 15.2. Договору позики, Позичальник зобов`язаний належним чином виконувати зобов`язання, покладені на нього положеннями Договору позики (в тому числі щодо своєчасного повернення позики).
Згідно п. 15.4. Договору позики, у разі невиконання Позичальником умов Договору позики, Позичальник зобов`язаний повернути всю суму позики, сплатити нараховані пеню і штрафні санкції, а також виконати усі інші зобов`язання за Договором позики.
Відповідно до ст. 651, 653 та 654 Цивільного кодексу України, у зв`язку з неповерненням позики у визначені Договором позики строки, неможливістю Позичальника виконати свої зобов`язання в повному обсязі та зміною курсу долару США, за домовленістю сторін додатковою угодою №1 від 17.01.2022 до Договору позики №Х170821-16 від 17.08.2021 були внесені зміни в п.1, 5.
Згідно п.1 даної додаткової угоди були внесені зміни до п.1 Договору позики, згідно якого у власність Позичальника було передано грошові кошти у сумі 119552,50 грн., що за курсом продажі доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (1 долар США = 28,13 грн.) на день укладення додаткової угоди було еквівалентно 4250 доларів США. Кінцевий строк повернення Відповідачем грошових коштів, відповідно до додаткової угоди №1, становив 17.06.2022 включно.
Відповідно до ст. 651, 653 та 654 Цивільного кодексу України, у зв`язку з отриманням Відповідачем додаткової суми позики та зміною курсу долару США, за домовленістю сторін додатковою угодою №2 від 19.01.2022 до Договору позики №Х170821-16 від 17.08.2021 були внесені зміни в п.1, 5.
Згідно п.1 даної додаткової угоди були внесені зміни до п.1 Договору позики, згідно якого у власність Позичальника було передано грошові кошти у сумі 178750,00 грн., що за курсом продажу доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (1 долар США = 28,60 грн.) на день укладення додаткової угоди було еквівалентно 6250 доларів США.
Кінцевий строк повернення Відповідачем грошових коштів, відповідно до додаткової угоди №2, становив 17.06.2022 включно.
Факт отримання позики, зокрема, підтверджується розпискою від 19.01.2022 року, написаною власноруч Позичальником.
Відповідно до додаткової угоди №2 від 19.02.2022, Відповідач мав повернути грошові кошти Позивачу відповідно до графіку платежів, а саме: до 17.02.2022 - 7150,00 грн. (еквівалент 250 доларів США); до 17.03.2022 - 7150,00 грн. (еквівалент 250 доларів США); до 17.04.2022 - 7150,00 грн. (еквівалент 250 доларів США); до 17.05.2022 - 7150,00 грн. (еквівалент 250 доларів США); до 17.06.2022 - 150150,00 грн. (еквівалент 5250 доларів США).
Відповідач не дотримався взятих на себе зобов`язань за Договором позики, заходів щодо повернення боргу у визначені строки не вжив та позику Позивачу не повернув, про причини невиконання умов Договору позики Позивача не повідомив.
До теперішнього часу Відповідач позику не повернув, чим взяті на себе зобов`язання не виконав.
Крім того, Позивач на цей час не володіє інформацією щодо місцезнаходження заставного майна.
Таким чином, Відповідач умисно ухиляється від виконання покладених на нього Договором позики зобов`язань та повернення боргу.
Викладені обставини підтверджуються наступними доказами: Договором позики №Х170821-16 від 17 серпня 2021 року, Додатковою угодою №1 та №2 від 17 серпня 2021, Розпискою про отримання грошових коштів від 19 січня 2022 року; Договором застави транспортного засобу від 17 серпня 2021.
Доказів належного виконання зобов`язання із повернення позики у термін, вказаний у розписці, відповідачем до суду не надано.
В порядку досудового врегулювання спір між сторонами не вирішений, оскільки на вимоги позивача про сплату боргу, відповідачем заборгованість не погашена.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.
Згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йом упозикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Наслідки порушення договору позичальником визначені статтею 1050 ЦК України, відповідно до частини першої якої, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
За змістом статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на цеїї установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.
Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів.
За своїми правовими характеристиками договір позики є реальною, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. З метою забезпечення правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.
Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду Українивід 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14 та від 13 грудня 2017 року у справі № 6-996цс17.
Крім того, відповідно до ст.1049,1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.
За змістом статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з частиною першою статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Відповідно до частини першої статті 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.
Відповідно до ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.
Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Отже, стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.
При викладених обставинах, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення суми позики підлягають задоволенню.
В зв`язку з задоволенням основної вимоги, на підставі ст. 141 ЦПК України, задоволенню підлягає вимога про стягнення судового збору з відповідача, який позивачем сплачено при подачі позову.
Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги.
Визначення поняття судових витрат наведено у статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Так, позивачем надано договір про надання правової допомоги від 12.09.2022 року, додаток до договору від 26.09.2022 року, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордер на надання правничої (правової) допомоги, акт наданих послуг від 27.09.2022 року, рахунок-фактуру від 27.09.2022 року.
На підставі викладеного, керуючисьст. ст. 2, 12, 60, 76, 77, 80, 81, 89, 258, 259, 263, 265, 280 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 , який подано представником адвокатом Гупал Романом Миколайовичем до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Глобинський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_4 );
Представник позивача: ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 );
Відповідач: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 , рнокпп: НОМЕР_5 ).
Суддя Ю. М. Свістєльнік