Номер провадження: 22-ц/813/5398/22 Головуючий у 1-й інстанції: Бобровська І.В.
Єдиний унікальний номер судової справи:511/389/21 Доповідач Базіль Л. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) - Базіль Л.В.,

суддів: Воронцової Л.П.,

Кутурланової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Панчошенко Олександр Васильович на ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 07 березня 2023 року про зупинення провадження у справі, постановлену у складі судді Бобровської І.В., зі складенням повного тексту судового рішення 10 березня 2023 року у справі №511/389/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, Роздільнянська міська рада Одеської області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою

ВСТАНОВИВ:

01 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Роздільнянського районного суду Одеської області з указаним позовом, предмет якого в подальшому змінив на підставі заяви від 08.06.2021 року та остаточно просив: усунути перешкоди в користуванні йому земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_3 з метою виправлення технічної помилки відповідно до вимог п.139 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою КМУ від 17.10.2012 №1051 письмово повідомити за формою згідно з додатком 29 до Порядку, територіальний орган Держгеокадастру за місцем знаходження земельної ділянки, кадастровий номер: :02:016:0024, а саме: Відділ у Роздільнянському районі ГУ Держгеокадастру в Одеській області про накладення в електронному, а не фактичному вигляді на присадибну земельну ділянку, яка знаходиться в його користуванні, присадибної земельної ділянки з кадастровим номером: :02:016:0024, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , належної на праві власності ОСОБА_2 та до повідомлення додати документи, що містять зазначені у повідомленні технічні помилки та документи, що підтверджують такі помилки і містять правильну редакцію відповідних відомостей.

Позовні вимоги мотивував тим, що він є власником житлового будинку, що розташований за адресою:

АДРЕСА_1 на земельній ділянці, яка була виділена йому рішенням Роздільнянської міської ради від 19.09.2008 року № 368-У в приватну власність площею 0,05 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, проте в реальності площа наданої йому земельної ділянки становить всього лише 0,0389 га, на яку визнати право власності він не може, оскільки згідно даних публічної кадастрової карти України суміжна присадибна ділянка відповідачки, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 в електронному вигляді, а не фактично перетинає існуючі в натурі межі земельних ділянок, тобто має місце накладення земельних ділянок.

Посилаючись на те, що відповідач позбавляє його можливості виправити в електронному, а не фактичному вигляді, перетини меж суміжних земельних ділянок просив суд задовольнити його позовні вимоги.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 07 березня 2023 року зупинено провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням у цивільній справі №511/2010/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , Роздільнянської міської ради Одеської області, виконавчого комітету Роздільнянської міської ради Одеської області про визнання незаконним та скасування рішень міської ради, визнання недійсним договору на безстрокове користування земельною ділянкою, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, скасування рішень виконкому міської ради та правовстановлюючих документів на нерухоме майно, скасування записів про державну реєстрацію нерухомого майна в реєстрі.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, позивач ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Панчошенко О.В. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення судом норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, просить скасувати ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 07 березня 2023 року, судові витрати покласти на відповідачів.

Скаржник зазначає, що повторне клопотання від представника відповідача, адвоката Павлишина Ю.М. про зупинення провадження у даній справі надійшло 28 вересня 2022 року, а суд своєю ухвалою від 07 березня 2023 року, тобто після сплину більш ніж п`ять місяців після заявлення клопотання задовольнив його та зупинив провадження у справі.

Щодо наявності підстав для зупинення провадження у даній справі, скаржник вказує на те, що суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не навів мотивів, на підставі яких він дійшов висновку про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи, неможливість встановити та оцінити певні конкретні обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору на підставі наявних в матеріалах справи доказів, а сама по собі взаємопов`язаність справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення в іншій справі. Вказує, що необгрунтоване зупинення впровадження у справі призведе до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що призведе до порушення положень

ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

ОСОБА_2 в інтересах якої діє адвокат Павлишин Ю.М. подала письмові пояснення, у яких просить відхилити апеляційну скаргу та залишити без змін ухвалу суду першої інстанції. Посилається на те, що справа №511/2010/21, яка розглядається іншим судом, пов`язана зі справою та предметом спору у справі №511/389/21, яка розглядається судом та має суттєве значення для цієї справи. На думку відповідачки, пов`язаність справ полягає у тому, що рішенням у справі №511/2010/21, будуть встановлені обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення для справи №511/389/21. Зазначає, що без вирішення питання законності укладення договору користування земельною ділянкою ОСОБА_1 , видачі йому свідоцтва про право власності на будинок, ухвалення рішення та запису державного реєстратора про реєстрацію про права власності ОСОБА_1 на будинок, законності спорудження будинку ОСОБА_1 , що є предметом розгляду у справі №511/2010/21, неможливо ухвалити законне та обґрунтоване рішення у справі №511/389/21, оскільки на думку відповідачки, рішення у справі №511/389/21 буде передчасним та необґрунтованим.

Позиція апеляційного суду.

Згідно із ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до приписів ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5,6,9,10,14,19,37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 09 травня 2023 року, з огляду на положення ч.2 ст. 369 ЦПК України, розгляд даної справи призначеного в порядку письмового провадження за матеріалами, наявними у справі, зважаючи на те, що предметом апеляційного оскарження є ухвала суду про зупинення провадження у справі, право на апеляційне оскарження якої регламентовано п.14 ч.1 ст. 353 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Зупиняючи провадження у цій справі із застосування правового механізму, передбаченого пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України, суд першої інстанції виходив із того, що рішенням суду у іншій справі №511/2010/21 будуть встановлені фактичні обставини, що будуть мати преюдиційне значення для вирішення справи №511/289/21. Також суд зазначив, що обставини, які розглядаються судом у справі №511/2010/21 і на підтвердження або спростування яких подаються та збираються докази, не можуть доводитися сторонами у межах цієї справи, оскільки не є предметом спору у цій справі, але мають для неї важливе значення.

Проте з такими висновками суду першої інстанції апеляційний суд не може погодитися, з огляду на таке.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Визначаючи наявність підстав, передбачених п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і встановити ці обставини у даній справі неможливо.

Відповідно до висновків, зазначених у постанові Верховного Суду України № 6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.

Правові висновки щодо необхідності зазначення обгрунтування зупинення провадження у справі та необхідності дотримання розумних строків розгляду справи зазначені у Постанові Верховного Суду у справі

№ 308/5006/16-ц від 27.02.2019 року та у Постанові Верховного Суду у справі № 1522/27468/12 від 07.11.2018 року.

Суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу про зупинення провадження у справі, на зазначене уваги не звернув, своє рішення щодо наявності встановлених процесуальним законом підстав для зупинення провадження у даній справі належним чином не мотивував, та дійшов необґрунтованого висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі.

Апеляційний суд вважає, що наявність цивільної справи № 511/2010/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , Роздільнянської міської ради Одеської області, виконавчого комітету Роздільнянської міської ради Одеської області про визнання незаконним та скасування рішень міської ради, визнання недійсним договору на безстрокове користування земельною ділянкою, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, скасування рішень виконкому міської ради та правовстановлюючих документів на нерухоме майно, скасування записів про державну реєстрацію нерухомого майна в реєстрі, не є підставою, за якою провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, оскільки наявні в даній справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, а саме щодо зобов`язання відповідача вчинити певні дії. У зв`язку з чим, суд першої інстанції не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду даної цивільної справи.

Крім того, суд першої інстанції в своїй оскаржуваній ухвалі не зазначає, які будуть встановлені фактичні обставини в іншій справі №511/2010/21, що будуть мати преюдиційне значення для вирішення цієї справи.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що предметом розгляду справи №511/2010/21 є визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування, правоустановлюючих документів на нерухоме майно, тоді як в цій справі предметом розгляду є питання зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Не можна погодитися і з висновком суду першої інстанції про те, що обставини, які розглядаються судом у справі №511/2010/21 і на підтвердження або спростування яких подаються та збираються докази, не можуть доводитися сторонами у межах цієї справи, оскільки не є предметом спору у цій справі, але мають для неї важливе значення, оскільки обставини, на які посилається позивач в цій справі, а саме наявність електронної технічної помилки щодо накладення суміжних земельних ділянок, проти чого заперечує відповідачка, покликаючись на фактичне їх накладення, зобов`язує суд встановити та перевірити обставини на які посилається кожна із сторін і за результатами дослідження цих доказів прийняти рішення по суті спору.

Відповідно до положень ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги про те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, а зупинення провадження лише має наслідком затягування розгляду справи та порушення розумних строків для вирішення виниклого спору заслуговують на увагу. А тому ухвала підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

У відповідності до приписів ч.13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на ту обставину, що за наслідками перегляду справи судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу, якою зупинено провадження у справі з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судових витрат, пов`язаного з розглядом апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст. 367,374,379,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 07 березня 2023 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.В. Базіль

Судді: Л.П. Воронцова

О.В. Кутурланова