КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/3515/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2023 року місто Київ

справа №760/12194/20

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.

за участю секретаря судового засідання - Савлук І.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 14 листопада 2022 року, ухвалене під головуванням судді Українця В.В., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Голд» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Траєкторія» про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2020 року позивач ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ «Траєкторія» на його користь грошові кошти у розмірі 495000 грн.

В обґрунтування вимог посилався на те, що 08 листопада 2007 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №45-07-И/33.

Вказував, що 02 квітня 2019 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «ФК «АРАГОН» був укладений договір №1 відступлення права вимоги, відповідно до якого ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відступило право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором 45-07-И/33 від 02 квітня 2019 року у розмірі 3 832 556,06 грн.

Зазначав, що 10 травня 2019 року між ТОВ «ФК «АРАГОН» та ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» був укладений договір поруки №10/05-п, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» зобов`язувався відповідати перед ТОВ «ФК «АРАГОН» за виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань, що виникли за кредитним договором №45-07-И/33 від 08 листопада 2007 року.

Посилався на те, що відповідно до п.2.1. договору поруки поручитель цією порукою забезпечує виконання зобов'язання позичальника за кредитним договором частково. Відповідальність поручителя перед кредитором обмежується сплатою суми у розмірі 495000 грн.

Вказував, що отримавши вимогу ТОВ «ФК «АРАГОН» від 25 липня 2019 року, ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» частково погасило заборгованість ОСОБА_1 відповідно до кредитного договору у розмірі 495000 грн.

Зазначав, що ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» направило ОСОБА_1 вимогу від 06 серпня 2019 року щодо сплати заборгованості у сумі 495000 грн., проте остання проігнорувала цю вимогу.

В забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 було укладено ряд договорів поруки:

договір поруки №45-07-П2/33 від 08 листопада 2007 року, укладений між ОСОБА_2 та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит»;

договір поруки №45-07-П1/33 від 08 листопада 2007 року, укладений між ОСОБА_3 та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит»;

договір поруки №04/06-п від 04 червня 2019 року, укладений між ТОВ «Траєкторія» та ТОВ «ФК «АРАГОН».

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 14 листопада 2022 року позов ТОВ«Фінансова компанія «Сіті Голд» задоволено частково.

Стягнутоз ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» грошові кошти у розмірі 495000 грн. та судовий збір у сумі 7425 грн.

Відмовлено в задоволенні позову ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» в частині вимог до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ «Траєкторія».

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила оскаржуване рішення у частині стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» грошових коштів у розмірі 495000 грн. та судового збору у розмірі 7425,00 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове, яким у задоволенні вказаних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог посилалася на те, що 02 квітня 2019 року між ПАТ «Банк фінанси та кредит» та ТОВ «Фінансова компанія Арагон» було укладено договір №1 про відступлення прав вимоги за кредитним договором та про відступлення права вимоги за договором іпотеки.

Вказувала, що пунктом 3.4 договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 02 квітня 2019 року встановлено, що банк та новий іпотекодержатель зобов'язані повідомити іпотекодавня (іпотекодавців) про відступлення права вимоги за договором іпотеки протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту набрання чинності цим договором у порядку, передбаченому чинним законодавством.

Зазначала, що на виконання положень договорів про відступлення права вимоги таке повідомлення на її адресу не надходило. Позивачем не надано та матеріали справи не містять доказів надіслання такого повідомлення на адресу ОСОБА_1 .

Вважає, що вона була позбавлена можливості виконати боргові зобов`язання згідно договору про відступлення права вимогу від 02 квітня 2019 року перед ТОВ «Фінансова компанія Арагон», оскільки не була повідомлена про укладення такого договору та про нового кредитора.

Посилалася на те, що матеріали справи містять вимогу вих. №25/07 від 25 липня 2019 року ТОВ «Фінансова компанія «Арагон» до ТОВ «Фінансова компанія Сіті Голд» із вказанням щодо грубого порушення нею зобов`язань за кредитним договором та вимогою сплатити 495000 грн. Вказана вимога була виконана ТОВ «Фінансова компанія Сіті Голд». В свою чергу, вказана вимога не містить розрахунку наявної заборгованості та доказів, які підтверджують факт її наявності.

Вказувала, що матеріали справи містять вимогу вих. №06/08 від 06 серпня 2019 року із доказами її надіслання за адресою: АДРЕСА_1 . В матеріалах справи відсутнє повідомлення про отримання чи інший документ, який підтверджує отримання нею вказаної вимоги.

Зазначала, що після ознайомлення із матеріалами справи, їй стало відомо про існування договору поруки №04/06-п від 04 червня 2019 pоку, що укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Арагон» та ТОВ «Траєкторія».

Посилалася на те, що 08 серпня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Арагон» та ТОВ «Ваканда» було укладено договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором, посвідчений Степаненко Д.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 08 листопада 2007 року та зареєстрований в реєстрі за №2586.

Вказувала, що у серпні 2020 року до неї звернулись представники ТОВ «Ваканда» та запропонували викупити у них її квартиру, що виступала засобом забезпечення кредитного договору та була передана в іпотеку.

Зазначала, що фактично, виконання зобов`язань за кредитним договором №45-07-И/33 від 08 листопада 2007 року відбулось шляхом звернення стягнення на майно, що виступало засобом забезпечення кредитного договору №45-07-И/33 від 08 листопада 2007 року на підставі іпотечного договору від 08 листопада 2007 р. Оплата за договором купівлі продажу, що був укладений між нею та ТОВ «Ваканда» 18 серпня 2020 року була проведена у повному обсязі, що підтверджується квитанцією №59877251 від 19 серпня 2020 року на суму - 350 000,00 грн., квитанцією № ПН 2233817 від 20 серпня 2020 року на суму - 297 000,00 грн., дублікатом квитанції №0.0..1 від 20 серпня 2020 року на суму - 446,00 грн., заявою ТОВ «Ваканда» від 21 серпня 2020 року про відсутність до ОСОБА_1 будь яких претензій фінансового характеру; заяви-повідомлення вих. №18/08-1 від 18 серпня 2020 року.

Вважає, що до ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» не перейшло право вимоги за зобов`язаннями до ОСОБА_1 у розмірі 495 000,00 грн. оскільки часткове виконання поручителем зобов'язань за кредитним договором не породжує перехід до нього прав кредитора за цим договором.

Посилалася на те, що нею було подано до суду першої інстанції заяву від 03 лютого 2021 року про закриття провадження у справі із додатками та заяву від 09 березня 2021 року із додатками яку вона просила розглядати спільно із заявою від 03 лютого 2021 року до зазначених заяв було долучено заяву ТОВ «ВАКАНДА» від 21 серпня 2020 р. про те, що вказана юридична особа не має будь яких претензій фінансового характеру до неї. Однак у рішенні не надано правову оцінку зазначеній заяві, не досліджено які обставини наданий доказ спростовує або підтверджує.

26 січня 2023 року від позивача ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній посилався на те, що апеляційна скарга є необґрунтованою, а її доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, просив рішення суду залишити без змін, а скаргу без задоволення.

В судовому засіданні апеляційного суду відповідач ОСОБА_1 та її представник доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити.

Представник позивача заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ «Траєкторія» в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, в тому числі і через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність осіб, які не з`явилися в судове засідання на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» частково погасило заборгованість ОСОБА_1 , у зв`язку з чим до позивача частково перейшло право вимоги до останньої за кредитним договором №45-07-И/33 від 08 листопада 2007 року у сумі 495000 грн., а відтак наявні підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» грошових коштів у розмірі 495000 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» в частині вимог до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ «Траєкторія», суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для їх задоволення.

Колегія суддів погоджується з такими висновкамисуду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 08 листопада 2007 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №45-07-И/33.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір від 08 листопада 2007 року.

Відповідно до іпотечного договору ОСОБА_1 передала належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_2 в іпотеку ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» як забезпечення повернення кредитних ресурсів, виданих за кредитним договором №45-07-И/33 від 08 листопада 2007 року на суму 35000 доларів США, а також сплати процентів за користування кредитними ресурсами, виходячи з процентної ставки 8% річних, а також комісійної винагороди за кредитним договором, неустойки за цим договором або за кредитним договором, враховуючи відшкодування збитків, завданих прострочкою платежів за кредитним договором, відшкодування витрат по зверненню стягнення на предмет іпотеки в повному обсязі (в тому числі витрати за виконавчим написом), визначеному на момент фактичного задоволення вимог.

У забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 було укладено договорипоруки:

- №45-07-П2/33 від 08 листопада 2007 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ;

- № 45-07-П1/33 від 08 листопада 2007 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_3 та ОСОБА_1

02 квітня 2019 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «ФК «АРАГОН» був укладений договір №1 відступлення права вимоги, відповідно до умов якого ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відступило право вимоги до боржників за кредитним договором №45-07-И/33 від 02 квітня 2019 року у розмірі 3832556,07 грн.

Відповідно до додатку №1 до договору №1 про відступлення права вимоги від 02 квітня 2019 року (реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються та боржників за такими договорами) боржниками зазначено: позичальник ОСОБА_1 , поручитель: ОСОБА_3 , поручитель: ОСОБА_2 ; договори, права вимоги за якими відступаються: кредитнийдоговір№45-07-И/33 від 08 листопада 2007, договори поруки: №45-07-П2/33 від 08 листопада 2007 року,№ 45-07-П1/33 від 08 листопада 2007 року.

10 травня 2019 року між ТОВ «ФК «АРАГОН» та ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» був укладений договір поруки №10/05-п, згідно п.1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, поручитель (ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд») зобов`язується відповідати перед кредитором (ТОВ «ФК «АРАГОН») за виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань, що виникли за кредитним договором №45-07-И/33 від 08 листопада 2007 року, укладеним між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 .

Відповідно до п.2.1. вказаного договору поруки поручитель цією порукою забезпечує виконання зобов`язання позичальника за кредитним договором частково. Відповідальність поручителя перед кредитором обмежується сплатою суми у розмірі 495000 грн.

У п.4.6. договору поруки сторони погодили, що у випадку виконання поручителем своїх зобов`язань, передбачених п.п.2.1., 4.3. даного договору, до поручителя, згідно положень ст.ст.514, 556 ЦКУкраїни переходять права кредитора, які виникли за кредитним договором, у тому числі й ті, що забезпечують його виконання.

ТОВ «ФК «АРАГОН» направило на адресу ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» вимогу від 25 липня 2019 року вих. №25/07, в якій зазначило, що враховуючи грубе порушення ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором, просили протягом 15 банківських днів частково погасити заборгованість останньої у розмірі 495000 грн.

Отримавши 26 липня 2019 року вказану вимогу, ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» частково погасило заборгованість ОСОБА_1 відповідно до кредитного договору та в межах відповідальності визначеної у п.2.1 договору поруки від 10 травня 2019 року №10/05-п у розмірі 495000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1289 від 31 липня 2019 року.

ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» направило ОСОБА_1 вимогу від 06 серпня 2019 року щодо сплати заборгованості у сумі 495000 грн., проте остання вимогу не виконала.

04 червня 2019 року між ТОВ «ФК «АРАГОН» та ТОВ «Траєкторія» був укладений договір поруки №04/06-п, згідно п.1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, поручитель (ТОВ «Траєкторія») зобов`язується відповідати перед кредитором (ТОВ «ФК «АРАГОН») за виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань, що виникли за кредитним договором №45-07-И/33 від 08 листопада 2007 року, укладеним між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 на суму 1 300 000 грн.

08 серпня 2019 року між ТОВ «ФК «АРАГОН» та ТОВ «Ваканда» було укладено договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором, посвідченим Степаненко Д.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 08 листопада 2007 року та зареєстрований в реєстрі за №2586.

Відповідно до п.1.1 договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором, первісний іпотекодержатель передає, а новий іпотекодержатель приймає всі права за іпотечним договором, посвідченим Степаненко Д.В. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 08 листопада 2007 року та зареєстрований в реєстрі за №2586, що укладений в забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором №45-07-И/ЗЗ від 08 листопада 2007 року відповідно, включаючи всі зміни та додаткові угоди до нього, права за яким передані від ПАТ «Фінанси та Кредит» до ТОВ «ФК «АРАГОН» на підставі договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, посвідченим Журавльовою Л.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 02 квітня 2019 року та зареєстрований в реєстрі за №244.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності квартира АДРЕСА_2 була зареєстрована за ТОВ «Ваканда».

18 серпня 2020 року між ТОВ «Ваканда» та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу квартири з відкладною умовою, відповідно до умов якого продавець (ТОВ «Ваканда») передав у власність покупця, а покупець ( ОСОБА_1 ) прийняла у власність від продавця квартиру АДРЕСА_2 .

Звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд»посилалася на те, що виконавши умови договору поруки №10/05-п від 10 травня 2019 року до позивача перейшло право вимоги за зобов`язанням до ОСОБА_1 у розмірі 495000 грн.

Заперечуючи проти позову відповідач ОСОБА_1 вказувала на те, що до ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» не перейшло право вимоги за зобов`язаннями до ОСОБА_1 у розмірі 495000 грн., оскільки часткове виконання поручителем зобов`язань за кредитним договором не породжує перехід до нього прав кредитора за цим договором.

Однак, вказані заперечення відповідача ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи, виходячи з наступного.

Згідно з статтею 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Положеннями статті 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до п.2.1. договору поруки №10/05-п від 10 травня 2019 року, поручитель цією порукою забезпечив виконання зобов`язання позичальника за кредитним договором частково, тобто відповідальність поручителя перед кредитором обмежується сплатою суми у розмірі 495000 грн.

Згідно з ч.2 ст.556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

З системного аналізу вказаних норм вбачається, що обсяг прав кредитора, які переходять до поручителя, повинен відповідати обсягу задоволених ним вимог кредитора за основним зобов`язанням.

З матеріалів справи вбачається, що перехід прав кредитора від ТОВ «ФК «АРАГОН» до ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» відбувся відповідно до обумовлених сторонами умов договору поруки №10/05-п від 10 травня 2019 року, а саме п.4.6. договору, які відповідають приписам законодавства ст.ст.514, 556 ЦК України згідно яких, до поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі правакредитора в цьому зобов`язанні, у тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Таким чином, оскільки ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» частково погасило заборгованість ОСОБА_1 відповідно до договору поруки №10/05-п від 10 травня 2019 року, у зв`язку з чим до позивача частково перейшло право вимоги до останньої за кредитним договором №45-07-И/33 від 08 листопада 2007 року у сумі 495000 грн., а відтак суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» грошових коштів у розмірі 495000 грн.

Щодо посилання відповідача ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що вона не знала про укладений між ТОВ «ФК «АРАГОН» та ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» договір поруки №10/05-п від 10 травня 2019 року, колегія суддів вважає необхідним зазначити, що договір поруки є двостороннім, він укладається між кредитором і поручителем. Що ж до боржника, то він стороною договору поруки не виступає, а є учасником у зобов`язанні, забезпеченому порукою. Обов`язок кредитора або поручителя за договором поруки одержувати згоду боржника на укладення такого договору законодавством України не передбачений та не випливає зі змісту правовідносин поруки, хоча укладення тристороннього договору між кредитором, боржником і поручителем ЦК України не забороняє і це є звичною діловою практикою. Таке регулювання (можливість укладення договору поруки без згоди боржника) відповідає загальному підходу цивільного законодавства про можливість відступлення кредитором своїх вимог без згоди боржника (стаття 516 ЦК України).

Доводи апеляційної скарги про те, що вимога ТОВ «ФК «АРАГОН» вих. №25/07 від 25 липня 2019 року не містила розрахунку наявної заборгованості та доказів, які підтверджують факт її наявності не впливають на правильність висновків суду першої інстанції.

Крім того, представник позивача на підтвердження розміру кредитної заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 25 липня 2019 року та на погашення яких платежів за кредитним договором були зараховані грошові кошти у розмірі 495000 грн., що були сплачені ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд», як поручителем ОСОБА_1 , надала до суду апеляційної інстанції лист ТОВ «ФК «АРАГОН»від 10 березня 2023 року вих. №10/03-1, з якого вбачається, що:

станом на 25 липня 2019 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №45-07-И/33 від 08 листопада 2007 року складала 5 068 601,76 грн., що включала в себе: тіло кредиту -798 545,46 грн., відсотки за користування кредитом - 437 500,23 грн. та пеню - 3 832 556,07 грн.;

грошові кошти у розмірі 495 000 грн. сплачені ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» за платіжним дорученням №1289 від 31 липня 2019 року були зараховані ТОВ «ФК «АРАГОН» на погашення пені за кредитним договором №45-07-И/33 від 08 листопада 2007 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що фактично, виконання зобов`язань за кредитним договором №45-07-И/33 від 08 листопада 2007 року відбулось шляхом звернення стягнення на майно, що виступало засобом забезпечення кредитного договору №45-07-И/33 від 08 листопада 2007 року на підставі іпотечного договору від 08 листопада 2007 року та підтверджується заявою ТОВ «Ваканда» від 21 серпня 2020 року про відсутність до ОСОБА_1 будь яких претензій фінансового характеру, колегія суддів відхиляє, оскільки предметом розгляду у даній справі є стягнення коштів за кредитним договором №45-07-И/33 від 08 листопада 2007 року в зв`язку з частковим виконанням зобов`язань боржника ОСОБА_1 поручителем ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» в сумі 495000 грн., а заявою ТОВ «Ваканда» від 21 серпня 2020 року підтвердило відсутність будь-яких претензій фінансового характеру до ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу квартири, посвідченим 18 серпня 2020 року приватним нотаріусом КМНО Горяйновою Т.К. за реєстровим №331, оскільки сума продажу, що складає 647 466 грн. була в повному обсязі сплачена покупцем ОСОБА_1 на розрахунковий рахунок ТОВ «ВАКАНДА», що відповідає вимогам п.3.1. договору купівлі продажу квартири за умовами якого факт повного розрахунку між сторонами буде підтверджено заявою від продавця про повний розрахунок з ним, відсутність будь-яких матеріальних та фінансових претензій до покупця, яка буде невід`ємною частиною цього договору, підпис на заяві буде нотаріально засвідчений.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» в частині вимог до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ «Траєкторія», оскільки з договору поруки №10/05-п від 10 травня 2019 року вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» поручилося перед ТОВ «ФК «АРАГОН» за виконання саме ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором №45-07-И/33 від 08 листопада 2007 року та зазначений договір не стосується зобов`язань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ «Траєкторія».

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанцій і не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права та/або неправильно застосовано норми матеріального права, які передбачені ст.376 ЦПК України, як підстави для скасування рішення суду.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об`єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 14 листопада 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 10 травня 2023 року.

Головуючий:

Судді: