Справа № 550/655/23
Провадження № 2-з/550/8/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

09 червня 2023 року смт.Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Хоменка Д.Є., за участю секретаря судового засідання Лисенко Р.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

30.05.2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

08.06.2023 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій вона просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :00:002:0550 площею 1,6295 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Скороходівської селищної ради Полтавського району, Полтавської області та належить ОСОБА_2 , а також заборони ОСОБА_2 вчиняти дії спрямовані на відчуження земельної ділянки.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, заявник зазначив про те, що15.02.2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Новицькою Оксаною Валеріївною та зареєстровано в реєстрі за № 65. Згідно п.1 вказаного Договору Позикодавець передає у власність Позичальнику, а Позичальник приймає у власність від Позикодавця грошові кошти в сумі 12000$ (дванадцять тисяч доларів США), що в еквіваленті за курсом НБУ на 15.02.2022 року за 1 долар США становив 28,54 грн. і становить у перерахунку 342 426,00 грн. (триста сорок дві тисячі чотириста двадцять шість гривень), та зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, а саме 12000$ (дванадцять тисяч доларів США) до 01.05.2022року. Строк виконання Договору настав 01.05.2022 року та відповідач тривалий час, а саме, протягом року відмовляється в добровільному порядку вирішити питання повернення коштів. Неодноразові звернення до відповідача телефоном та особисті зустрічі не дають жодного результату щодо повернення коштів. В усних розмовах відповідач пояснював, що на даний час кошти в нього відсутні, а виконання Договору можливе лише через продаж належного йому майна. Позивач вважає, що в разі невжиття заходів забезпечення позову можливе ускладнення виконання рішення суду за його позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. На думку ОСОБА_1 застосування такого виду забезпечення позову, як накладення арешту на майно ОСОБА_2 та заборони його відчуження є повністю спів мірним та відповідним заявленим позовним вимогам.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись із позовом та заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 , яка просить суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту та заборони відчуження земельної ділянки, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову, з огляду на наступне.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 посилається на те, що підставою для звернення до суду з вище вказаним позовом є невиконання зобов`язання щодо повернення коштів, згідно Договору позики від 15.02.2022 року.

Наразі у власності ОСОБА_2 перебуває земельна ділянка з кадастровим номером :00:002:0550 площею 1,6295 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Скороходівської селищної ради Полтавського району,Полтавської області, який як її власник може розпоряджатися нею на власний розсуд, в тому числі відчужувати, об`єднувати, здійснювати поділ, змінювати цільове призначення тощо.

Отже, існує очевидна небезпека відчуження земельної ділянки, що фактично унеможливить або ускладнить виконання рішення суду.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 151 ЦПК України у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Так, відповідач ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, який може розпоряджатись нею на власний розсуд, в тому числі відчужувати, об`єднувати, здійснювати поділ, змінювати цільове призначення тощо.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у т.ч. задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд врахував, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнить або навіть унеможливить таке виконання.

Конкретний захід забезпечення позову є домірним позовним вимогам, оскільки при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Також суд зазначає, що немає підстав вважати, що застосування такого заходу, як накладення арешту на земельну ділянку призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки земельна ділянка залишається у його володінні та користуванні, а можливість розпоряджатися обмежується на певний час. Тобто, вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження земельної ділянки, з метою недопущення перереєстрації прав на це майно під час судового розгляду справи, жодним чином не створює відповідачеві перешкоди у користуванні землею.

Крім того, заходи забезпечення позову є тимчасовими і в разі вирішення між сторонами спору можуть бути скасовані судом.

Вказане узгоджується із правовими висновками викладеними у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17 та Постанові Верховного Суду від 20.06.2022 у справі №755/6830/21.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заяви про забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовних вимог, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду, в разі невжиття таких заходів, неможливість чи ускладнення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги про забезпечення позову підлягають задоволенню.

При цьому судом зазначається, що вид забезпечення позову, який просить застосувати позивач відповідає позовним вимогам та є співмірним з ними.

Підстав для застосування зустрічного забезпечення, встановлених ч.1 ст.154 ЦПК України, судом не встановлено.

Керуючись ст. ст. 149-153, 157, 260, 261, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :00:002:0550 площею 1,6295 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Скороходівської селищної ради Полтавського району, Полтавської області, яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 254).

Заборонити ОСОБА_2 вчиняти дії, спрямовані на відчуження будь-яким способом прав на земельну ділянку з кадастровим номером :00:002:0550 площею 1,6295 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Скороходівської селищної ради Полтавського району, Полтавської області, та дії щодо зміни її характеристик.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення для виконання ухвали три роки.

В залежності від результатів вирішення спору по суті, ухвала про вжиття заходів забезпечення позову діє у строки, встановлені ч.7-10 ст. 158 ЦПК України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Відомості відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження»:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: Полтавська область, Полтавський район, с. Коханівка, паспорт невідомий, РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Д.Є. Хоменко