БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 2/497/167/23
09.03.2023 року м. Болград
Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Кодінцевої С.В.,
за участю секретаря Деревенського І.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, сім`я розпалась, в зв`язку з постійними конфліктами та суперечками, різними поглядами на сімейні взаємовідносини.
Шлюбні відносини припинені, від шлюбу дітей не мають, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, подальше спільне життя і збереження сім`ї, на думку позивача не можливе, в зв`язку з чим просить позов задовольнити.
Ухвалою суду від 04.01.2023 року було відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду на 30.01.2023 року об 11:00 годині (а.с.25), та повідомлено сторін по справі (а.с.26, 27).
30.01.2023 року судовий розгляд справи відкладено в зв`язку з неякою сторін по справі, та повторно призначено 23.02.2023 року (а.с.36, про що повідомлено сторін по справі (а.с.37, 38).
В судове засідання 23.02.2023 року сторони в черговий раз не прибули, в зв`язку з чим ухвалою суду розгляд справи відкладено на 09.03.2023 року (а.с.40), та повідомлено сторін згідно вимог чинного законодавства (а.с.41-43).
В судове засідання 09.03.2023 року:
-позивач будучи сповіщеною про дату, час та місце розгляду цивільної справи належним чином (а.с.41) - не з`явилась, проте надіслала заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи у її відсутність, надала згоду на заочний розгляд справи (а.с.44).
-відповідач про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлявся згідно вимог чинного законодавства (а.с.41), до суду не прибув, причини неявки не повідомив. Поштовий лист повернувся до суду з відмінковою листоноші, що «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.28-29, 32-34).
За даними відділу адресно-довідкової роботи Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області від 06.01.2023 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Знятий з обліку 17.08.2020 року в м.Одеса (а.с.30).
Аналогічна інформація надана суду Відділом «Центр надання адміністративних послуг» Болградської міської ради Одеської області від 10.01.2023 року (а.с.31).
Жодної іншої адреси місця проживання чи перебування відповідача по справі не повідомлено, і судом не встановлено.
Судом вживались заходи для належного сповіщення відповідача по справі шляхом розміщення оголошення на WEB-сторінці суду (а.с.42, 43).
Однак, будь-яких заяв, клопотань, доказів на спростування доводів позивача, до суду відповідач не подавав.
Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи.
Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України (а.с.14).
Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви позивачки, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.
Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов`язані з розірванням шлюбу.
Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 11.07.218 року в Миколаївському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис 392, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 11.07.2018 року (а.с.8).
Позивач категорично миритися не бажає, наполягає на розірванні шлюбу, стверджуючи, що шлюб фактично припинив своє існування, відповідач виїхав за межі України, та місце його знаходження не відомо, спільне господарство не ведуть, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам її дитини, у зв`язку з чим наполягає на його розірванні (а.с.32).
Відповідач жодних заяв, клопотань, заперечень на спростування доводів позивача, викладених в позовній заяві до суду не подавав.
Регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.
Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Згідно зі ст.111 Сімейного кодексу України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Враховуючи однозначну позицію учасників справи, суд не вважає за можливе застосування будь-яких заходів щодо збереження шлюбу.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Зокрема, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» від 12 червня 2014 року наголошено на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.
Згідно частин 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.
Крім цього, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.
Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їх дитини.
Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Судом встановлено, що позивач при реєстрації шлюбу прізвище не змінювала (а.с.8).
Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - існує формально, а тому підлягає розірванню.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 4, 10, 13, 76-81, 83, 95, 247 ч.2, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 284-289, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.104 ч.2, 110, 112,113 СК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Зугдіді, громадянином Грузії та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою с.Катеринівка, Веселинівського району Миколаївської області, громадянкою України, зареєстрований 11.07.218 року в Миколаївському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис 392.
Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя С.В.Кодінцева