Провадження №2/522/1430/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання - Кулябко О.В.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 , Приватного підприємця ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

До суду 07.10.2022 року надійшов позов Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 , Приватного підприємця ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна, в якому просили визнати недійсними:

-договір купівлі-продажу квартири, укладений 04.10.2019 року в м. Ялта, смт.Нікіта, Автономна Республіка Крим, дата реєстрації 22.10.2019 року, кадастровий номер 90:25:060401:812, на підставі якого ОСОБА_1 відчужив на користь індивідуального підприємця ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 30993167;

-договір купівлі-продажу квартири, укладений 04.10.2019 року в м. Ялта, смт.Нікіта, Автономна Республіка Крим, дата реєстрації 22.10.2019 року, кадастровий номер 90:25:060401:828, на підставі якого ОСОБА_1 відчужив на користь індивідуального підприємця ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

-договір купівлі-продажу квартири, укладений 04.10.2019 року в м. Ялта, смт.Нікіта, Автономна Республіка Крим, дата реєстрації 22.10.2019 року, кадастровий номер 90:25:060401:825, на підставі якого ОСОБА_1 відчужив на користь індивідуального підприємця ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_3 , реєстраційний номер 3099323;

-договір купівлі-продажу квартири, укладений 04.10.2019 року в м. Ялта, смт.Нікіта, Автономна Республіка Крим, дата реєстрації 22.10.2019 року, кадастровий номер 90:25:060401:832, на підставі якого ОСОБА_1 відчужив на користь індивідуального підприємця ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_4 , реєстраційний номер 30993300;

-договір купівлі-продажу квартири, укладений 04.10.2019 року в м. Ялта, смт.Нікіта, Автономна Республіка Крим, дата реєстрації 22.10.2019 року, кадастровий номер 90:25:060401:834, на підставі якого ОСОБА_1 відчужив на користь індивідуального підприємця ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_5 , реєстраційний номер 30993349;

-договір купівлі-продажу квартири, укладений 04.10.2019 року в м. Ялта, смт.Нікіта, Автономна Республіка Крим, дата реєстрації 22.10.2019 року, кадастровий номер 90:25:060401:831, на підставі якого ОСОБА_1 відчужив на користь індивідуального підприємця ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_6 , реєстраційний номер 30993484;

-договір купівлі-продажу квартири, укладений 04.10.2019 року в м. Ялта, смт.Нікіта, Автономна Республіка Крим, дата реєстрації 22.10.2019 року, кадастровий номер 90:25:060401:835, на підставі якого ОСОБА_1 відчужив на користь індивідуального підприємця ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_7 , реєстраційний номер 30994016;

-договір купівлі-продажу квартири, укладений 04.10.2019 року в м. Ялта, смт.Нікіта, Автономна Республіка Крим, дата реєстрації 22.10.2019 року, кадастровий номер 90:25:060401:833, на підставі якого ОСОБА_1 відчужив на користь індивідуального підприємця ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_8 , реєстраційний номер 30994254;

-договір купівлі-продажу квартири, укладений 04.10.2019 року в м. Ялта, смт.Нікіта, Автономна Республіка Крим, дата реєстрації 22.10.2019 року, кадастровий номер 90:25:060401:827, на підставі якого ОСОБА_1 відчужив на користь індивідуального підприємця ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_9 , реєстраційний номер 30994438;

-договір купівлі-продажу квартири, укладений 04.10.2019 року в м. Ялта, смт.Нікіта, Автономна Республіка Крим, дата реєстрації 22.10.2019 року, кадастровий номер 90:25:060401:815, на підставі якого ОСОБА_1 відчужив на користь індивідуального підприємця ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_10 , реєстраційний номер 30994570;

-договір купівлі-продажу квартири, укладений 04.10.2019 року в м. Ялта, смт.Нікіта, Автономна Республіка Крим, дата реєстрації 22.10.2019 року, кадастровий номер 90:25:060401:841, на підставі якого ОСОБА_1 відчужив на користь індивідуального підприємця ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_11 , реєстраційний номер 30994712;

-договір купівлі-продажу квартири, укладений 04.10.2019 року в м. Ялта, смт.Нікіта, Автономна Республіка Крим, дата реєстрації 22.10.2019 року, кадастровий номер 90:25:060401:838, на підставі якого ОСОБА_1 відчужив на користь індивідуального підприємця ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_12 , реєстраційний номер 30995482;

а також стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати.

В обґрунтування позову зазначено, що 30.09.2010 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро», реорганізованого у Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №300910-UAH (далі кредитний договір), відповідно до якого банк надав ОСОБА_1 з урахуванням його платоспроможності споживчий кредит у сумі 3 640 000,00грн на споживчі цілі. Також, 30.09.2010 року з метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між Публічним акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро», реорганізованим у Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 було укладено Договір іпотеки №300910-UAH (надалі Договір іпотеки), та згідно п.1.3. Договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно, та в іпотеку передані квартири АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_17 , АДРЕСА_18 , АДРЕСА_19 , АДРЕСА_20 , АДРЕСА_21 , АДРЕСА_22 , АДРЕСА_23 , АДРЕСА_24 . Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08.09.2022 року містить наявність заборони на зазначене вище нерухоме майно та обтяження цього майна іпотекою. Однак, незважаючи на те, що строк виконання зобов`язань за кредитним договором настав, ОСОБА_1 не виконав свої грошові зобов`язання перед банком, а саме не повернув отримані кошти та не сплатив відсотки за користування ними, у зв`язку з чим, виникла значна сума заборгованості, що підлягала стягненню. В добровільному порядку погашати заборгованість ОСОБА_1 відмовляється. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська по справі №205/3959/14-ц від 05.12.2014 року позовні вимоги ПАТ «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 , ПП «Компанія Приват-Лекс», ПП «Екосвіт-Ю» про стягнення заборгованості за кредитним договором №300910- UAH від 30.09.2010 року та договору про надання кредитної лінії в режимі овердрафту №210809-О від 21.08.2009 року задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ПП «Компанія Приват-Лекс», ПП «Екосвіт-Ю» на користь ПАТ «Банк Кредит Дніпро» заборгованість за кредитним договором №300910- UAH від 30.09.2010 року станом на 06.05.2014 року в сумі 7 154 335,60грн., а також заборгованість за договором про надання кредитної лінії в режимі овердрафту №210809-О від 21.08.2009 року, станом на 05.05.2014 року у сумі 6 336 312,47грн. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 , ПП «Компанія Приват-Лекс», ПП «Екосвіт-Ю» до ПАТ «Банк Кредит Дніпро» про визнання недійсним п.п.2.6.2. Кредитної угоди про надання кредитної лінії в режимі овердрафт №210809 від 21.08.2009 року в редакції від 31.01.2011 року, визнання недійсним п.п.1.4. кредитної угоди №300910- UAH від 30.09.2010 року та зобов`язати ПАТ «Банк Кредит Дніпро» провести перерахунок заборгованості по кредитним угодам відмовлено. Рішенням Колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.01.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.12.2014 року в частині солідарного стягнення з ПП «Компанія Приват-Лекс», ПП «Екосвіт-Ю» заборгованості за кредитним договором №300910- UAH від 30.09.2010 року та за договором про надання кредитної лінії в режимі овердрафту №210809-О від 21.08.2009 року скасовано, провадження по справі в цій частині закрито. В іншій частині рішення залишено без змін. Станом на момент направлення позову борг в сумі 7 154 335,60 грн залишився непогашений з боку боржника ОСОБА_1 АТ «Банк Кредит Дніпро» стало відомо, що 04.10.2019 року ОСОБА_1 в порушення норм чинного законодавства, без згоди іпотекодержателя здійснив відчуження на користь індивідуального підприємця ОСОБА_2 вищевказане іпотечне майно. Таким чином, продаж нерухомого майна, яке перебуває в іпотеці та без згоди іпотекодержателя свідчить про недобросовісну поведінку ОСОБА_1 під час укладання договорів купівлі-продажу від 04.10.2019 року, ці договори крім того мають ознаки фраудаторного правочину, оскільки Іпотекодавець станом на момент їх незаконного відчуження був обізнаний про наявність його заборгованості кредитному договору, однак предмет іпотеки був в незаконний спосіб реалізований з метою уникнення звернення стягнення на нього. Отже, вважає, що ОСОБА_1 діяв недобросовісно, зловживаючи своїми цивільними правами на шкоду правам АТ «Банк Кредит Дніпро», оскільки відчуження належного йому майна відбулося з метою уникнення звернення стягнення кредитором на його майно як боржника.

Матеріали справи суддя отримала 10.10.2022 року.

21.12.2022 року на адресу суду надійшла відповідь щодо місця реєстрації відповідача.

Ухвалою суду від 23.12.2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 30.01.2023 року.

25.01.2022 року на електронну адресу суду та 06.02.2023 року на адресу суду поштою від представника ОСОБА_1 адвоката Коротюк М.Г. надійшов відзив (Т.1 а.с. 171-220), в якому останній просив у задоволенні позову АТ «Банк Кредит Дніпро» відмовити в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначив, що з 2010 року ОСОБА_1 мав у власності квартири та нежитлові приміщення в будинку за адресою: АДРЕСА_25 . 30.09.20210 року між ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №300910-UAH. В якості забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором, 30.09.2010 року між ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (Іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (Іпотекодавець) було укладено договір іпотеки №300910-UAH-III, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондаренко В. Г. До складу нерухомого майна, яке передавалось в іпотеку ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», входили в тому числі квартири АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_17 , АДРЕСА_18 , АДРЕСА_19 , АДРЕСА_20 , АДРЕСА_21 , АДРЕСА_22 , АДРЕСА_23 , АДРЕСА_24 .У зв`язку із кризовими явищами в економіці України, пов`язаними із коливанням курсу іноземної валюти, позичальник ОСОБА_1 не зміг своєчасно виконати свої зобов`язання за кредитним договором №300910-UAH від 30.09.2010 року. У зв`язку з чим ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» звернуся з відповідним позовом до суду проти ОСОБА_1 . Справа розглядалась судами неодноразово. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.12.2014р. у справі №205/3959/14-ц з урахуванням рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.01.2017 року у справі №205/3959/14-ц, було вирішено стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 7 154 335 грн. 60 коп. Однак Позивач не повідомляє Суду, що рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.01.2017р. не було остаточним, оскільки постановою Верховного Суду від 05.09.2018 року було скасовано рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.01.2017р. в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» заборгованості за кредитним договором від 30.09.2010р. №300910-UAH та за договором про надання кредитної лінії в режимі овердрафт від 05 травня 2014 року №210809-О та передано справу в цій частині на новий розгляд до Дніпровського апеляційного суду. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 14.11.2018 року було змінено рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.12.2014р. у справі №205/3959/14-ц та зменшено розмір заборгованості ОСОБА_1 , зокрема за кредитним договором від 30.09.2010р. №300910-UAH з 7 154 335 грн. 60 коп. до 4 577 863 грн. 27 коп., за договором про надання кредитної лінії в режимі овердрафт від 05 травня 2014 року №210809-О з 6 336 312 грн. 47 коп. до 4 547 037 грн. 98 коп. Постановою Верховного Суду від 15.05.2019р. постанову Дніпровського апеляційного суду від 14.11.2018 року було залишено без змін. Таким чином, твердження Позивача про те, що розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 30.09.2010р. №300910-UAH складає 7 154 335 грн. 60 коп., - не відповідає дійсності, оскільки дійсний розмір заборгованості ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором складає 4 577 863 грн. 27 коп., що встановлено остаточними судовими рішеннями. ОСОБА_1 неодноразово робились спроби щодо врегулювання та узгодження механізмів погашення вищенаведеної заборгованості перед Банком. Зокрема 21.06.2018р. представником ОСОБА_1 адвокатом Коротюком М. Г. було направлено заяву на адресу АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» про укладення мирової угоди шляхом передачі ОСОБА_1 у власність Банку частини іпотечного майна в рахунок погашення заборгованості по кредиту. У відповідь листом від 20.07.2018 року вих. №34-2818 Банк попросив деталізувати пропозицію та повідомити, які саме об`єкти нерухомості ОСОБА_1 готовий передати Банку в рахунок погашення заборгованості по кредиту. Листом від 07.08.2018 року представник ОСОБА_1 адвокат Коротюк М. Г. повідомив, що ОСОБА_1 готовий передати у власність банку квартири АДРЕСА_15 , АДРЕСА_17 , АДРЕСА_26 в рахунок погашення заборгованості по кредиту.Із вищенаведеного вбачається, що поведінка ОСОБА_1 не була спрямована на ухилення від виконання взятих на себе кредитних зобов`язань, оскільки останній намагався врегулювати поточну заборгованість по кредиту на основі взаємних поступок та компромісів.АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» звернулось до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №300910-UAH-III від 30.09.2010р. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 06.02.2019р. у справі №759/10689/14-ц позов Банку було задоволено та звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності за АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» на іпотечне нерухоме майно. Постановою Київського апеляційного суду від 02.07.2019р. рішення Святошинського районного суду від 06.02.2019р. скасовано, ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО». Постановою Верховного Суду від 08.04.2020 року, постанову Київського апеляційного суду від 02.07.2019р. було залишено в силі та без змін, а касаційну скаргу АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», - без задоволення. Зауважує, що власником нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_25 , відповідно до наданого Позивачем витягу з Державного реєстру речових прав, був, є і залишається ОСОБА_1 . Тобто Відповідачем ОСОБА_1 не вживалось жодних дій на шкоду кредитору щодо зміни власника предмету іпотеки без згоди іпотекодержателя. ОСОБА_1 не укладалось згідно законодавства України жодних правочинів щодо нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_25 , які б порушували права та/або законні інтереси іпотекодержателя ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО».Загальновідомими є події 2014 року, внаслідок яких територія Автономної Республіки Крим була тимчасово окупована. На території АРК почали діяти органи окупаційної влади та застосовуватись законодавство Російської Федерації. Указом Президента РФ № 201 від 20.03.2020р. було заборонено особам, які не мають громадянства РФ, володіти земельними ділянками на території Криму.В свою чергу ОСОБА_1 , який не має та ніколи не мав російського громадянства, для того, аби захистити своє право власності та не опинитися в ситуації, за якої земельна ділянка, на якій розташовано будинок за адресою: АДРЕСА_25 , була б експропрійована разом з будинком органами окупаційної влади, вимушений був з метою захисту належного йому нерухомого майна, переоформити вказане майно на громадянина Російської Федерації. Саме виходячи із крайньої необхідності, аби не втратити нерухоме майно, він вимушений був укласти спірні договори купівлі-продажу квартир від 04.10.2019 року. АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» вирішив, що діями ОСОБА_1 порушуються права Банку та звернувся до судів органів окупаційної влади на території Криму та РФ. Рішенням так званого «Ялтинского городского суда Рєспублики Крим» від 19.04.2021 року у справі №2-277/2021, позов АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» було задоволено, визнано недійсними договори купівлі-продажу квартир АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_17 , АДРЕСА_18 , АДРЕСА_19 , АДРЕСА_20 , АДРЕСА_21 , АДРЕСА_22 , АДРЕСА_23 , АДРЕСА_24 від 04.10.2019 року. «Апеляционним определением» так званого «Вєрховного Суда Рєспублики Крим» від 26.08.2021 року, рішення «Ялтінского городского суда Республікі Крим» від 19.04.2021 року було скасовано та винесено нове рішенні про відмову в задоволенні позову АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та задоволено зустрічний позов ОСОБА_2 про припинення застави квартир та визнання її добросовісним набувачем квартир з АДРЕСА_27 .«Определением» Четвертого касаційного суду загальної юрисдикції від 17.05.2022 року, касаційну скаргу АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» було відхилено, а «Апеляционное определение» «Верховного Суда Республики Крим» від 26.08.2021 року було залишено в силі та без змін. За фактом співпраці посадових осіб АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» з органами окупаційної влади, ОСОБА_1 було подано відповідну заяву про злочин до Прокуратури Автономної Республіки Крим. На даний час розслідується кримінальне провадження №0000063 від 01.10.2019 року, в рамках якого ОСОБА_1 було визнано потерпілим. Не отримавши «захист» від незаконно утворених органів судової влади на тимчасово окупованій території, АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» звернулося з даним позовом до Приморського районного суду м. Одеси. Зазначають, що спірні «договори» не порушують жодних прав та законних інтересів Позивача, які міг би захистити український суд, з огляду на наступне:

1) Згідно відомостей Державного реєстру речових прав власник квартир з АДРЕСА_27 , - не змінився. Ним як був, так і залишається іпотекодавець ОСОБА_1 з 2010 року.

2) Згідно відомостей Державного реєстру речових право іпотеки АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» не зазнало жодних змін та/або інших негативних для прав іпотекодержателя впливів внаслідок укладення «договорів» від 04.10.2019р.

3) Постановою Київського апеляційного суду від 02.07.2019 року у справі №759/10689/14-ц, яке було залишене в силі та без змін постановою Верховного Суду від 08.04.2020 року, в задоволенні позову АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» про звернення стягнення на предмет іпотеки було відмовлено.

4) Питання стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором врегульоване в судовому порядку рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.12.2014р. у справі №205/3959/14-ц з урахуванням рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.01.2017 року у справі №205/3959/14-ц .

5) Іпотека банку на спірне майно як була чинною з 2010 року, так і залишається чинною згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Тому, вважають, що відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», «договори» вчинені на тимчасово окупованій території не за законодавством України, є нікчемними в силу вимог Закону та не породжують правових наслідків. Для цього додаткове визнання таких договорів недійсними в судовому порядку не потребується. У зв`язку з викладеним, обраний Позивачем спосіб захисту порушеного права не є ефективним та не призведе до відновлення порушених прав Позивача, якщо таке порушення взагалі мало місце за законодавством України.

У зв`язку з відсутністю електроенергії у приміщенні суду, розгляд справи призначений на 30.01.2023 року було відкладено на 27.02.2023 року.

13.02.2023 року на адресу суду поштою від представника АТ «Банк Кредит Дніпро» надійшла відповідь на відзив (Т.2 а.с.124-131), в якій зазначили, що дійсно, після скасування Верховним Судом по справі № 205/3959/14 постановою від 05.09.2018 р. рішення попередніх інстанцій та направлення справи на новий розгляд до апеляційного суду, Постановою від 14.11.2018 Дніпровський апеляційний суд зменшив розмір стягнутої з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Кредит Дніпро» заборгованості з 7 154 335,60 гривень до 4 577 863,77 гривень.Однак, з моменту ухвалення рішення про стягнення ОСОБА_1 заборгованості, відкриття виконавчого провадження №58041804, останній не здійснив жодного платежу на погашення заборгованості.

Отже, обставини укладання кредитного договору №300910-UAH від 30.09.2010 року, неналежного його виконання з боку ОСОБА_1 та про наявність у ОСОБА_1 перед АТ «Банк Кредит Дніпро`заборгованості в сумі 4 577 863,77 грн підтверджуються Рішеннями по справі № 205/3959/14-ц та відкритим виконавчим провадженням №58041804.Щодо твердження про те, що начеб то поведінка ОСОБА_1 не була спрямована на ухилення від виконання зобов`язання по кредитному договору, ОСОБА_1 21.06.2018, 07.08.2018 звертався до банку заявами про укладання мирової угоди шляхом передачі у власність банку квартир АДРЕСА_15 , АДРЕСА_17 , АДРЕСА_26 . У рішенні Ялтинського міського суду Республіки Крим від 19.04.2021 по справі №2-277/2021 зазначено, що «По настоящему делу было назначено проведение оценочной экспертизы для определени ярыночной стоимости спорных объектов недвижимости, согласно заключению которых их стоимость составляет: квартира АДРЕСА_15 -4 006 926 руб, квартира АДРЕСА_17 - 3 921 020 руб., квартира АДРЕСА_19 -3 921 020 рублей». Всього вартість трьох квартир складає 11 848 966 рублів.Станом на 19.04.2021 року курс гривні до рубля складав 0,3688, таким чином вартість квартир АДРЕСА_28 складає 4 369 898 гривень, що є значно меншою від заборгованості, яка встановлена рішенням суду. Окрім того, слід зазначити, що банк є фінансовою установою основним напрямком діяльності якої є фінансові операції з видачею та отриманням грошових коштів.Щодо зазначення представником відповідача| про те, що ОСОБА_1 не вживалося жодних дій на шкоду кредитору, щодо зміни власника предмету іпотеки без згоди іпотекодержателя, зазначають, що в указі президента РФ №201 від 20.03.2020 року, який вступає в дію через рік, тобто з 20.03.2021 року, йдеться про те, що протягом року іноземці (українці), які володіють земельними ділянками в АР Крим повинні оформити громадянство РФ. Правочини щодо незаконного відчуження ОСОБА_1 предмету іпотеки укладалися 04.10.2019 року, тобто до указу президента РФ №201 від 20.03.2020 ). При здійсненні реєстрації в Єдиному Державному реєстрі нерухомості РФ ОСОБА_1 умисно не надав реєстратору відомості стосовно обтяження квартир іпотекою. Побоючись, що після того, як рішення від 26.09.2019 про реєстрацію іпотеки квартир набере законної сили і банк внесе відповідні відомості щодо іпотеки в Державний реєстр нерухомого майна РФ, ОСОБА_3 04.10.2019 року незаконно уклав договори відчуження квартир. Також 22.10.2019 року проведено державну реєстрацію правочинів купівлі-продажу квартир на користь відповідача ОСОБА_2 . Також, вважають, що ОСОБА_2 не є добросовісним набувачем оскільки на момент укладання договорів купівлі-продажу квартир (04.10.2019) на сайті так званого «Ялтінського городського суду Республіки Крим» містилися відомості про наявність спору між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 про перешкоду ОСОБА_1 вносити відомості в Державний реєстр РФ (ЕГРН) про наявність обтяження іпотекою 12- ти спірних квартир та про ухвалення 26.09.2019 року рішення так званим «Ялтінським городським судом Республікі Крим» яким задоволено позовні вимоги банку. Зазначена інформація знаходиться в загальному доступі - отже, є загальнодоступною.Таким чином, ОСОБА_2 , як громадянка РФ до укладання договорів купівлі-продажу квартир мала реальну можливість довідатися про те, що спірні квартири є предметом іпотеки. За інформацією адвоката Ройзіна Ю.Л., ОСОБА_2 проживає в Київській області м. Ірпінь, тому вона мала можливість перевірити державні реєстри України на можливість наявності обтяження на спірне майно.Але, з невідомих причин ОСОБА_4 не вчинила розумних та дієвих заходів щодо перевірки спірних квартир на предмет наявності іпотеки. Крім того, відчуження 12 квартир здійснено за вартістю що майже в 7 разів менша за її ринкову. Отже, ОСОБА_1 діяв недобросовісно, зловживаючи своїми цивільними правами на шкоду правам АТ «Банк Кредит Дніпро», оскільки відчуження належного йому майна відбулося з метою уникнення звернення стягнення кредиторомна його майно як боржника.

У підготовчому засіданні 27.02.2023 року приймала участь представник АТ «Банк Кредит Дніпро» - Перепилиця Ю.В., яка позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Зазначила, що відзив на позов отримали та надали відповідь на відзив, яку також направлено сторонам по справі. Проти закриття підготовчого засідання по справі та призначення її до розгляду по суті не заперечувала,

У підготовче засідання з`явився представника ОСОБА_1 адвоката Коротюк М.Г., позов не визнав, просив відмови у його задоволенні. Також зазначив, що ними подано до суду відзив та отримано відповідь на відзив. Вважає можливим закрити підготовче засідання по справі та призначити її до розгляду по суті.

ОСОБА_2 у підготовче засідання не з`явилась, про час, дату та місце судового розгляду була повідомлена належним чином. Заяв, клопотань щодо розгляду справи за його відсутністю суду не було надано.

Жодних, не розглянутих клопотань, від сторін суду не заявлено.

Ухвалою суду від 27.02.2023 року підготовче засідання закрито та призначено до судового розгляду по суті на 30.03.2023 року.

У судовому засіданні 30.03.2023 року були присутні представник АТ «Банк Кредит Дніпро» - Перепилиця Ю.В., представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Коротюк М.Г. Відповідач приватний підприємець ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце судового розгляду була повідомлена належним чином. Заяв, клопотань щодо розгляду справи за його відсутністю суду не було надано.

Протокольною ухвалою суду ухвалено згідно ч.3 ст.223 ЦПК України проводити судове засідання у відсутності відповідача - приватного підприємця ОСОБА_2 , яка не повідомила причини неявки.

Представник позивача АТ «Банк Кредит Дніпро» - Перепилиця Ю.В. у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Пояснила, що30.09.2010 року з відповідачем був укладений кредитний договір на споживчі цілі і також договір іпотеки 12 (дванадцяти) квартир, в якості забезпечення кредитного договору. 04.10.2019 року позивачу стало відомо, що ОСОБА_1 відчужив ОСОБА_2 вказане іпотечне майно без згоди позивача, що є недобросовісною поведінкою ОСОБА_1 . Зазначила, що зміни в Державному реєстрі речових прав в наслідок цих договорів не відбулися, але вважають, що ці правочини від 04.10.2019 року укладені на шкоду банку.

Представника відповідача ОСОБА_1 адвокат Коротюк М.Г., позов не визнав, просив відмови у його задоволенні. Також пояснив, що дії ОСОБА_1 не були спрямовані на завдання шкоди банку. На території АРК почали діяти органи окупаційної влади та застосовуватись законодавство Російської Федерації. Указом Президента РФ № 201 від 20.03.2020р. було заборонено особам, які не мають громадянства РФ, володіти земельними ділянками на території Криму. В свою чергу ОСОБА_1 , який не має та ніколи не мав російського громадянства, для того, аби захистити своє право власності та не опинитися в ситуації, за якої земельна ділянка, на якій розташовано будинок за адресою: АДРЕСА_25 , була б експропрійована разом з будинком органами окупаційної влади, вимушений був з метою захисту належного йому нерухомого майна, переоформити вказане майно на громадянина Російської Федерації.Таким чином, оспорювані правочини є нікчемними з точки зору законодавства України і не потребують визнання недійсними в судовому порядку, не є укладеними згідно законодавства України, а також не породили в правовому полі України жодних юридично значимих наслідків для Позивача (Іпотекодержателя), а тому не порушили жодних прав Іпотекодержателя за законодавством України.

Розгляд справи відкладено на 26.04.2023 року з метою з`ясування інформації про розмір заборгованості в рамках виконавчого провадження щодо реалізації авто, а також у зв`язку з повторним викликом відповідачки ОСОБА_2

19.04.2023 року на адресу суду поштою від представника АТ «Банк Кредит Дніпро» надійшли додаткові пояснення, в яких зазначено, що після скасування постановою Верховним Судом по справі №205/3959/14 від 05.09.2018 р. рішення попередніх інстанцій та направлення справи на новий розгляд до апеляційного суду, Постановою від 14.11.2018 Дніпровський апеляційний суд зменшив розмір стягнутої з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Кредит Дніпро» заборгованості з7 154 335,60 гривень до 4 577 863,77 гривень.Отже, обставини укладання кредитного договору №300910- UAH від 30.09.2010 року, неналежного його виконання з боку ОСОБА_1 та про наявність у ОСОБА_1 перед АТ «Банк Кредит Дніпро`заборгованості в сумі 4577 863,77 грн підтверджуються судовими Рішеннями та відкритим виконавчим провадженням №58041804. До відповіді на відзив представник позивача додав Інформацію про виконавче провадження №58041804, в якому зазначено, що 29.01.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозовим О.М. винесена постанова, якою оголошено в розшук рухоме майно боржника, а саме транспортні засоби. Таким чином, вважає, що не відповідає дійсності твердження представника ОСОБА_1 адвоката Коротка Михайла Геннадійовича про те, що начебто здійснено часткове погашення заборгованості по кредитному договору №300910-UH від 30.09.2010 (на виконання рішення по справі №205/3959/14-ц) за рахунок реалізації майна боржника. Отже, з моменту ухвалення рішення про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, відкриття виконавчого провадження №58041804, останній не здійснив жодного платежу на погашення заборгованості.Також матеріали справи свідчать, що відповідно до пунктів 3, 4оспорюваних договорів купівлі-продажу від 04.10.2019 року, ОСОБА_2 купила у ОСОБА_1 квартири по ціні 500 000,00рублів кожна. Таким чином в результаті відчуження 12 квартир, які перебувають в іпотеці банку, ОСОБА_1 отримав від покупця 6 000 000,00 рублів, однак також жодної копійки на погашення заборгованості по кредитному договору №300910-UAH від 30.09.2010 та на виконання рішення суду простягненнязаборгованості не здійснив.

21.04.2023 року на адресу суду від представника ОСОБА_1 адвоката Коротюк М.Г. надійшли пояснення щодо дійсного розміру заборгованості за кредитом, в обґрунтування яких зазначили, що як зазначалось у відзиві на позовну заяву, постановою Дніпровського апеляційного суду від 14.11.2018р. було змінено рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.12.2014р. у справі №205/3959/14-ц та встановлено остаточний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» :

- за кредитним договором №300910-UAHвід 30.09.2010р.4 577 863 грн. 27 коп.

- за договором про надання кредитної ліні в режимі овердрафт №210809-О від 21.08.2009 року 4 547 037 грн. 98 коп. Постановою Верховного Суду від 15.05.2019 року, постанову Дніпровського апеляційного суду від 14.11.2018р. було залишено без змін. На виконання рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.12.2014р. у справі №205/3959/14-ц (з урахуванням постанови Дніпровського апеляційного суду від 14.11.2018р.) було видано 2 виконавчі листи:

1) 04.12.2018р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» суми боргу в розмірі 4 547 037 грн. 98 коп. за договором про надання кредитної ліні в режимі овердрафт №210809-О від 21.08.2009 року (виконавче провадження № 60898203 приватний виконавець Ванжа О. В.);

2) 04.12.2020р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» суми боргу в розмірі 4 577 863 грн. 27 коп. за кредитним договором №300910-UAH від 30.09.2010р. (виконавче провадження №58041804 приватний виконавець Сивокозов О. М.).Крім того, з метою забезпечення виконання зобов`язань за договором про надання кредитної ліні в режимі овердрафт №210809-О від 21.08.2009 року, в заставу АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» було передано транспортні засоби ОСОБА_1 (договір застави №210809-З/1 від 21.08.2019 року). Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 22.06.2016 року у справі №196/775/14-ц, яке було залишено в силі та без змін постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.12.2017 року та постановою ВС від 29.08.2019р., було звернуто стягнення на заставлені транспортні засоби ОСОБА_1 шляхом їх продажу з публічних торгів в рахунок погашення заборгованості перед АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО». На виконання вказаного рішення, Царичанським районним судом Дніпропетровської області було видано виконавчий лист від 11.01.2018 року у справі №196/775/14-ц. Вказаний виконавчий лист примусово виконується в рамках виконавчого провадження ВП № 56122859 (приватний виконавець Сивокозов О. М.). Актом про проведені торги від 29.01.2021 року в рамках ВП №56222859 було реалізовано транспортний засіб, належний ОСОБА_1 (сідловий тягач д/н НОМЕР_2 ), з прилюдних торгів, а кошти, отримані від продажу, в сумі 46 377 грн. 33 коп. було направлено на погашення боргу ОСОБА_1 (платіжне доручення №73 від 29.01.2021р.). Також, з метою забезпечення виконання зобов`язань за договором про надання кредитної ліні в режимі овердрафт №210809-О від 21.08.2009 року, в заставу АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» було передано 5 земельних ділянок (загальною площею 10 га), які належали доньці ОСОБА_1 ОСОБА_5 (договір іпотеки від 21.08.2009 року №210809-І). Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 23.11.2018р. у справі №196/615/18, було звернуто стягнення на предмет іпотеки земельні ділянки ОСОБА_5 в рахунок погашення заборгованості за договором про надання кредитної ліні в режимі овердрафт №210809-О від 21.08.2009 року. На виконання вказаного рішення було видано виконавчий лист №196/615/18 від 10.10.2019р. Вказаний виконавчий лист примусово виконувався приватним виконавцем Ванжою О. В. (ВП № 61364560). Постановою приватного виконавця від 27.05.2020 року в рамках виконавчого провадження ВП №61364560, земельні ділянки ОСОБА_1 оціночною вартістю 1 348 730 грн. 00 коп. було передано у власність АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором про надання кредитної ліні в режимі овердрафт №210809-О від 21.08.2009 року. За рахунок майна ОСОБА_1 та його доньки ОСОБА_5 тільки за 2020-2021 роки, АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» отримав грошових коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами №300910-UAH від 30.09.2010р. та №210809-О від 21.08.2009 року (розмір заборгованості ОСОБА_1 за вказаними договорами зафіксовано постановою Дніпровського апеляційного суду від 14.11.2018р. у справі №205/3959/14-ц) на загальну суму 1 395 107 грн. 33 коп.Відповідно, розмір заборгованості ОСОБА_1 , визначений в постанові Дніпровського апеляційного суду від 14.11.2018р. у справі №205/3959/14-ц, підлягає зменшенню на суму 1 395 107 грн. 33 коп. Залишок боргу складає: загальний розмір заборгованості 9 124 901 грн. 25 коп. (розмір боргу ОСОБА_1 за 2-ма кредитами, встановлений судовим рішення) 1 395 107 грн. 33 коп. (борг погашений за рахунок заставленого майна) = 7 729 793 грн. 92 коп.Також, зазначають, що про вказані обставини Банк в позові не повідомив Приморський районний суд м. Одеси, хоча вони свідчать про те, що за рахунок майна ОСОБА_1 та членів його родини здійснюється погашення заборгованості перед банком, розмір якої зафіксовано постановою Дніпровського апеляційного суду від 14.11.2018р.Таким чином, вважають, що відчуження ОСОБА_1 (з метою самозахисту своїх цивільних прав на тимчасово окупованій території) нерухомого майна в м. Ялта на користь громадянки РФ ОСОБА_2 , не призвело до неможливості погашення заборгованості ОСОБА_1 перед Банком, як стверджує Позивач, оскільки у Банку залишилось під арештом достатньо ліквідного майна ОСОБА_1 для задоволення своїх вимог кредитора. Так лише в рамках ВП №56122859 у відповідності до акту від 29.01.2021р. було реалізовано лише 1 транспортний засіб ОСОБА_1 . Натомість залишається під арештом ще 7 одиниць вантажного транспорту, які належать боржнику ОСОБА_1 , та можуть бути реалізовані в на торгах з метою погашення заборгованості ОСОБА_1 перед банком. Крім того, 2 одиниці вантажного транспорту перебувають в заставі АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та також додатково забезпечують виконання зобов`язань за кредитним договором №210809-О від 21.08.2009 року (договір застави між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ТОВ «ТРАНСТЕХНОСЕРВІС» від 21.08.2009р.). Загалом в розпорядженні банку залишається можливість звернення стягнення на 9 одиниць вантажного транспорту що еквівалентно сумі залишку боргу в розмірі 7 729 793 грн. 92 коп. Таким чином, з огляду на вищевикладене, констатують:

1) Розмір дійсної заборгованості ОСОБА_1 за кредитними договорами №300910-UAH від 30.09.2010р. та №210809-О від 21.08.2009 року Банком в позовній заяві викривлено (сума боргу вказана без урахування остаточних судових рішень та часткового задоволення Банком своїх вимог за рахунок заставленого майна).

2) Погашення заборгованості ОСОБА_1 перед Банком здійснювалося в 2020-2021 роках і після укладення ОСОБА_1 спірних правочинів із ОСОБА_2 (04.10.2019р.).

3) Укладення спірних правочинів між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в 2019 році не призвело до припинення виконання зобов`язань за кредитними договорами та не зробило неможливим отримання Банком відшкодування боргу за рахунок іншого заставленого майна.

4) Твердження Позивача про те, що укладення спірних правочинів між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 призвело до неможливості погашення заборгованості ОСОБА_1 перед Банком, - не відповідають дійсності, оскільки Позивач має достатню кількість заставленого майна (вантажні транспорті засоби), яке він може реалізувати з прилюдних торгів та скерувати отримані кошти в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами №300910-UAH від 30.09.2010р. та №210809-О від 21.08.2009 року.

У судовому засіданні 26.04.2023 року були присутні представник АТ «Банк Кредит Дніпро» - Перепилиця Ю.В., представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Коротюк М.Г. Відповідач приватний підприємець ОСОБА_2 у підготовче засідання не з`явилась, про час, дату та місце судового розгляду була повідомлена належним чином. Заяв, клопотань щодо розгляду справи за його відсутністю суду не було надано та згідно ч.3 ст.223 ЦПК України суд вбачає можливим проводити судове засідання у її відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів справи.

Представник позивача АТ «Банк Кредит Дніпро» - Перепилиця Ю.В. у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі з викладених обставин , просила задовольнити.

Представника відповідача ОСОБА_1 адвокат Коротюк М.Г., позов не визнав, просив відмови у його задоволенні та наголосив, що відчуження ОСОБА_1 (з метою самозахисту своїх цивільних прав на тимчасово окупованій території) нерухомого майна в м. Ялта на користь громадянки РФ ОСОБА_2 , не призвело до порушенням прав банку і до неможливості погашення заборгованості ОСОБА_1 перед Банком, як стверджує Позивач. Оскільки у Банку залишилось під арештом достатньо ліквідного майна ОСОБА_1 для задоволення своїх вимог кредитора. Так лише в рамках ВП №56122859 у відповідності до акту від 29.01.2021р. було реалізовано лише 1 транспортний засіб ОСОБА_1 . Натомість залишається під арештом ще 7 одиниць вантажного транспорту, які належать боржнику ОСОБА_1 , та можуть бути реалізовані в на торгах з метою погашення заборгованості ОСОБА_1 перед банком.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд приходить до наступного.

Предметом позовних вимог є визнання недійсними:

-договору купівлі-продажу квартири, укладений 04.10.2019 року в м. Ялта, смт.Нікіта, Автономна Республіка Крим, дата реєстрації 22.10.2019 року, кадастровий номер 90:25:060401:812, на підставі якого ОСОБА_1 відчужив на користь індивідуального підприємця ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 30993167;

- договору купівлі-продажу квартири, укладений 04.10.2019 року в м. Ялта, смт.Нікіта, Автономна Республіка Крим, дата реєстрації 22.10.2019 року, кадастровий номер 90:25:060401:828, на підставі якого ОСОБА_1 відчужив на користь індивідуального підприємця ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2 , реєстраційний номер 30992870;

-договору купівлі-продажу квартири, укладений 04.10.2019 року в м. Ялта, смт.Нікіта, Автономна Республіка Крим, дата реєстрації 22.10.2019 року, кадастровий номер 90:25:060401:825, на підставі якого ОСОБА_1 відчужив на користь індивідуального підприємця ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_3 , реєстраційний номер 3099323;

-договору купівлі-продажу квартири, укладений 04.10.2019 року в м. Ялта, смт.Нікіта, Автономна Республіка Крим, дата реєстрації 22.10.2019 року, кадастровий номер 90:25:060401:832, на підставі якого ОСОБА_1 відчужив на користь індивідуального підприємця ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_4 , реєстраційний номер 30993300;

-договору купівлі-продажу квартири, укладений 04.10.2019 року в м. Ялта, смт.Нікіта, Автономна Республіка Крим, дата реєстрації 22.10.2019 року, кадастровий номер 90:25:060401:834, на підставі якого ОСОБА_1 відчужив на користь індивідуального підприємця ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_5 , реєстраційний номер 30993349;

-договору купівлі-продажу квартири, укладений 04.10.2019 року в м. Ялта, смт.Нікіта, Автономна Республіка Крим, дата реєстрації 22.10.2019 року, кадастровий номер 90:25:060401:831, на підставі якого ОСОБА_1 відчужив на користь індивідуального підприємця ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_6 , реєстраційний номер 30993484;

-договору купівлі-продажу квартири, укладений 04.10.2019 року в м. Ялта, смт.Нікіта, Автономна Республіка Крим, дата реєстрації 22.10.2019 року, кадастровий номер 90:25:060401:835, на підставі якого ОСОБА_1 відчужив на користь індивідуального підприємця ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_7 , реєстраційний номер 30994016;

-договору купівлі-продажу квартири, укладений 04.10.2019 року в м. Ялта, смт.Нікіта, Автономна Республіка Крим, дата реєстрації 22.10.2019 року, кадастровий номер 90:25:060401:833, на підставі якого ОСОБА_1 відчужив на користь індивідуального підприємця ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_8 , реєстраційний номер 30994254;

-договору купівлі-продажу квартири, укладений 04.10.2019 року в м. Ялта, смт.Нікіта, Автономна Республіка Крим, дата реєстрації 22.10.2019 року, кадастровий номер 90:25:060401:827, на підставі якого ОСОБА_1 відчужив на користь індивідуального підприємця ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_9 , реєстраційний номер 30994438;

-договору купівлі-продажу квартири, укладений 04.10.2019 року в м. Ялта, смт.Нікіта, Автономна Республіка Крим, дата реєстрації 22.10.2019 року, кадастровий номер 90:25:060401:815, на підставі якого ОСОБА_1 відчужив на користь індивідуального підприємця ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_10 , реєстраційний номер 30994570;

-договору купівлі-продажу квартири, укладений 04.10.2019 року в м. Ялта, смт.Нікіта, Автономна Республіка Крим, дата реєстрації 22.10.2019 року, кадастровий номер 90:25:060401:841, на підставі якого ОСОБА_1 відчужив на користь індивідуального підприємця ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_11 , реєстраційний номер 30994712;

-договору купівлі-продажу квартири, укладений 04.10.2019 року в м. Ялта, смт.Нікіта, Автономна Республіка Крим, дата реєстрації 22.10.2019 року, кадастровий номер 90:25:060401:838, на підставі якого ОСОБА_1 відчужив на користь індивідуального підприємця ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_12 , реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Судом встановлено, що 30.09.2010 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №300910-UAH (далі кредитний договір), відповідно до якого банк надав ОСОБА_1 з урахуванням його платоспроможності споживчий кредит у сумі 3 640 000,00грн на споживчі цілі. (Т.1 а.с.10-12)

З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 30.09.2010 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 було укладено Договір іпотеки №300910-UAH-ІП (надалі Договір іпотеки), та згідно п.1.3. Договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно, та в іпотеку передано:

- квартиру АДРЕСА_29 , реєстраційний номер 30993167;

- квартиру АДРЕСА_30 , реєстраційний номер 30992870;

- квартиру АДРЕСА_31 , реєстраційний номер 3099323;

- квартиру АДРЕСА_32 , реєстраційний номер 30993300;

- квартиру АДРЕСА_33 , реєстраційний номер 30993349;

- квартиру АДРЕСА_34 , реєстраційний номер 30993484;

- квартиру АДРЕСА_35 , реєстраційний номер 30994016;

- квартиру АДРЕСА_36 , реєстраційний номер 30994254;

- квартиру АДРЕСА_37 , реєстраційний номер 30994438;

- квартиру АДРЕСА_38 , реєстраційний номер 30994570;

- квартиру АДРЕСА_39 , реєстраційний номер 30994712;

- квартиру АДРЕСА_40 , реєстраційний номер 30995482;

-гараж-бокс НОМЕР_4 в літ. В, загальною площею 19,7 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_25 , реєстраційний номер 30995881;

- гараж-бокс 2 в літ. В, загальною площею 19,6кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_25 , реєстраційний номер 30996102;

- гараж-бокс 3 в літ. В, загальною площею 18,5кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_25 , реєстраційний номер 30996188;

- гараж-бокс 4 в літ. В, загальною площею 20,5кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_25 , реєстраційний номер 30996246;

- гараж-бокс 5 в літ. В, загальною площею 20,5кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_25 , реєстраційний номер 30996286;

- гараж-бокс 6 в літ. В, загальною площею 21,0кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_25 , реєстраційний номер 30996339;

- гараж-бокс 7 в літ. В, загальною площею 20,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_25 , реєстраційний номер 30996374;

- гараж-бокс 8 в літ. В, загальною площею 18,7кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_25 , реєстраційний номер 30996402;

- нежитлова будівля господарського блоку літ. Б, загальною площею 97,3 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_25 , реєстраційний номер 30996627;

- земельна ділянка, площею 0,0900 га, в межах згідно з планом, розташована за адресою: АДРЕСА_25 , кадастровий номер :04:001:0124.

Загальна вартість предмета іпотеки складає суму 10 490 492,75грн. (Т.1 а.с.17-24)

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська по справі №205/3959/14-ц від 05.12.2014 року позовні вимоги ПАТ «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 , ПП «Компанія Приват-Лекс», ПП «Екосвіт-Ю» про стягнення заборгованості за кредитним договором №300910- UAH від 30.09.2010 року та договору про надання кредитної лінії в режимі овердрафту №210809-О від 21.08.2009 року задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ПП «Компанія Приват-Лекс», ПП «Екосвіт-Ю» на користь ПАТ «Банк Кредит Дніпро» заборгованість за кредитним договором №300910- UAH від 30.09.2010 року станом на 06.05.2014 року в сумі 7 154 335,60грн., а також заборгованість за договором про надання кредитної лінії в режимі овердрафту №210809-О від 21.08.2009 року, станом на 05.05.2014 року у сумі 6 336 312,47грн. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 , ПП «Компанія Приват-Лекс», ПП «Екосвіт-Ю» до ПАТ «Банк Кредит Дніпро» про визнання недійсним п.п.2.6.2. Кредитної угоди про надання кредитної лінії в режимі овердрафт №210809 від 21.08.2009 року в редакції від 31.01.2011 року, визнання недійсним п.п.1.4. кредитної угоди №300910- UAH від 30.09.2010 року та зобов`язати ПАТ «Банк Кредит Дніпро» провести перерахунок заборгованості по кредитним угодам відмовлено. (Т.1 а.с.33зв-36).

Рішенням Колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.01.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.12.2014 року в частині солідарного стягнення з ПП «Компанія Приват-Лекс», ПП «Екосвіт-Ю» заборгованості за кредитним договором №300910- UAH від 30.09.2010 року та за договором про надання кредитної лінії в режимі овердрафту №210809-О від 21.08.2009 року скасовано, провадження по справі в цій частині закрито. В іншій частині рішення залишено без змін. (Т.1 а.с.29-33)

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2018 року у справі №205/2951/14-ц, рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.01.2017 року у частині вирішення спору щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Кредит Дніпро» заборгованості за договором про надання кредитної лінії в режимі овердрафт від 05.05.2014 року №210809-О та заборгованості за кредитним договором від 30.09.2010 року №300910- UAH скасовано, справу у цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. У решті рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.01.2017 року залишено без змін. (Т.2 а.с.93-97).

Постановою Колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.11.2018 року у справі №205/2951/14, рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.12.2014 року змінено в частині розміру стягнутої суми заборгованості. Зменшено розмір стягнутої з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Кредит Дніпро» заборгованості за кредитним договором від 30 вересня 2010 року № 300910-UAH станом на 06 травня 2014 року з 7154335,60 грн. до 4577863,27 грн.. Зменшено розмір стягнутої з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Кредит Дніпро» заборгованості за договором про надання кредитної лінії в режимі овердрафт від 21 серпня 2009 року № 210809-О станом на 06 травня 2014 року з 6336312,47 грн. до 4547037,98 грн. (Т.2 а.с.98-100)

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.05.2019 року у справі №205/2951/14, постанову Дніпровського апеляційного суду від 14.11.2018 року залишено без змін. (Т.2 а.с.101-103).

Тобто заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором від 30 вересня 2010 року № 300910-UAH становить не 7154335,60 грн. , на яку позивач посилався в позові, а 4577863,27 грн..

Таким чином суд погоджується з доводами відповідача щодо посилання позивачем у позові інформації, що не відповідає в повній мірі дійсності, а саме на фактичне існування заборгованості у відповідача перед позивачем за рішенням суду, що набрало законної сили 14.11.2018р. не у розмірі з 7154335,60 грн. , який становить значно менший розмір а саме 4 577 863,27 грн .

У зв`язку з чим суд не бере до уваги доводи відповідача щодо виконавчого провадження про стягнення заборгованості згідно виконавчого листа за іншим кредитним договором про надання кредитної лінії в режимі овердрафт від 21 серпня 2009 року № 210809-О.

29.01.2019 року, приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозовим О.М. в рамках ВП №58041804 на підставі виконавчого листа №205/3959/14-ц, виданого 04.12.2018 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська винесено постанову про розшук рухомого майна боржника ОСОБА_1 , а саме транспортних засобів.

Виходячи з змісту цього рішення суду суд не погоджується з доводами представника відповідача щодо зменшення розміру заборгованості в рамках виконавчого провадження за виконавчим листом №205/3959/14-ц за рахунок реалізації ТЗ, оскільки такі відомості не знайшли свого підтвердження.

Відповідно Інформації з Єдиного реєстру боржників від 06.04.2023 року, ОСОБА_1 є боржником по виконавчим провадженням №56122859, №58041804, №60898203.

Крім того судом встановлено, що заочним рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області у справі №196/775/14-ц від 22.06.2016 року, ПАТ «Банк Кредит Дніпро» відмовлено повністю в позові до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №210809-I від 21.08.2009 року у спосіб визнання права власності за ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "КРЕДИТ ДНІПРО" (вул. Леніна, 17, м. Дніпропетровськ, 49000, ) на земельні ділянки,

Позов ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 задовольнити. Звернуто стягнення на предмети застави за Договором застави № 210809-З/1 від 21.08.2009 року, а саме на:

- сідлові тягачі ТЗ, - напівпричіпи-цистерна-Е марки , шляхом продажу такого майна з публічних торгів у межах процедури виконавчого провадження, із встановленням початкової ціни реалізації предметів застави в розмірі вартості визначеної шляхом оцінки суб`єктом оціночної діяльності з метою погашення заборгованості ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "КОМПАНІЯ ПРИВАТ-ЛЕКС" (52005, АДРЕСА_1, ) перед ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "ОСОБА_2 ДНІПРО" (вул. Леніна, 17, м. Дніпропетровськ, 49000, ) за Договором про надання кредитної лінії в режимі овердрафт №210809-O від 21.08.2009 року, яка станом на 05.05.2014 року складає загальну суму у розмірі 6 336 321,47 грн.,

Закрити провадження у справі в частині позову ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Банк Кредит Дніпро» до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСТЕХНОСЕРВІС" про звернення стягнення на предмет застави за Договором застави № 210809-З/5 від 21.08.2009 року.

Провадження у цивільній справі в частині позову Банку до ПП «Компанія Приват-Лекс» на підставі пункту першого частини першої статті 205 ЦПК України як таке, що не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства через відсутність позовних вимог до особи, яка бере участь у справі як відповідач закрито. Здійснено розподіл судових витрат.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29.08.2018 року у справі №196/775/14-ц, заочне рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 22.06.2016 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.12.2017 року залишено без змін.

Виходячи з наведеного суд погоджується з представником позивача, що виконавче провадження в рамках виконавчого листа №196/775/14-ц за цим рішенням суду не стосується даної справи, оскільки предмет спору стосується нерухомого майна, що було в іпотеці в якості забезпечення за іншим кредитним договором.

Також встановлено, що 21.06.2018 року адвокатом Коротюк М.Г., в інтересах ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Кредит Дніпро» було надіслано заяву (щодо укладення мирової угоди в судових справах), відповідно до якої, з метою добровільного врегулювання судових спорів, які виникли між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Кредит Дніпро», з приводу виконання кредитного договору від 30.09.2010 року №300910- UAH та договору від 21.08.2009 року про надання кредитної лінії в режимі овердрафт, просив розглянути можливість набуття Банком у власність 3-х іпотечних квартир (загальна площа кожної з яких складає близько 102 кв.м.) за адресою: АДРЕСА_25 або виплата Банку грошової компенсації в розмірі, еквівалентному ринковій вартості вказаних 3-х квартир. (Т.1 а.с.193).

20.07.2018 року за вих. №34-2818, ПАТ «Банк Кредит Дніпро» адвокату Коротюку М.Г. направив відповідь на його заяву від 21.06.2018 року, відповідно до якої зазначили, що в заяві адвоката зазначена пропозиція про добровільне врегулювання судових спорів шляхом набуття Банком у власність 3-х іпотечних квартир в АДРЕСА_25 , але не визначено, які саме квартири (номери квартир, скільки кв.м. кожна, тощо), у зв`язку з чим необхідно деталізувати дану пропозицію та уточними, які саме квартири готові передати Банку для врегулювання заборгованості, який розмір грошових коштів пропонуєте банку в рахунок погашення боргу, та в який строк. (Т.1 а.с.194).

07.08.2018 року адвокатом Коротюк М.Г., в інтересах ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Кредит Дніпро» було надіслано заяву (щодо укладення мирової угоди в судових справах) у відповідь на їх лист від 20.07.2018 року, відповідно до якої, ОСОБА_1 з метою добровільного врегулювання судових спорів з приводу виконання кредитного договору від 30.09.2010 року №300910- UAH та договору від 21.08.2009 року про надання кредитної лінії в режимі овердрафт, готовий передати у власність Банку квартири АДРЕСА_15 , АДРЕСА_17 , АДРЕСА_26 . Згідно висновку судового експерта у справі №759/10689/14-ц, сукупна ринкова вартість вказаних квартир складає 6 178 000 грн., яку ОСОБА_1 готовий сплатити Банку в якості компенсації, з метою добровільного позасудового врегулювання спорів з приводу виконання вказаних договорів. (Т.1 а.с.195).

Суду не надано інформації щодо подальшого досудового врегулювання сторонами питання з приводу погашення заборгованості.

2018 року у справі №196/615/18 у справі за позовом ПАТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" до ОСОБА_5 , третя особа ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО "КОМПАНІЯ ПРИВАТ-ЛЕКС", про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено повністю.

1.З метою погашення заборгованості ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "КОМПАНІЯ ПРИВАТ-ЛЕКС" перед ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" за Договором про надання кредитної лінії в режимі овердрафт №210809-О від 21.08.2009 року, яка станом на 01.12.2017 року становить 9973158,91 грн., звернуто стягнення на предмети іпотеки за договором іпотеки №210809-I від 21.08.2009 року, а саме на: -земельні ділянки заг. площею 10,000 га, Державний акт на право власності на земельну ділянку, видані 10 квітня 2009 року відділом Держкомзему у Царичанському районі; шляхом продажу такого майна з публічних торгів у межах процедури виконавчого провадження, із встановленням початкової ціни реалізації предмета іпотеки у розмірі 1348730 гривень без ПДВ.

2. З метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням, передати предмет іпотеки в управління ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" на період до моменту його продажу, для чого передати ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" земельні ділянки загальною площею 10 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Цибульківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області,

Надати банку право на укладення у відповідності до вимог чинного законодавства усіх необхідних договорів, у тому числі, але не виключно: договорів найму, оренди, суборенди, договорів, пов`язаних з експлуатацією, обслуговуванням, охороною, забезпеченням та утриманням в належному стані предмета іпотеки, з правом ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" діяти без довіреності, підписання документів на умовах, які будуть визначені на розсуд ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО", реалізацію інших прав, необхідних для управління майном.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 20.08.2019р. рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2018 року у справі №196/615/18 змінено в частині визначення загальної суми заборгованості за Договором про надання кредитної лінії в режимі овердрафт № 210809-О від 21 серпня 2009 року з 9 973 158, 91 грн. до 4 374 493,65 грн. і зменшено суму заборгованості за відсотками за користування кредитом з 6 353 229, 46 грн. до 754 565, 20 грн. В решті рішення залишено без змін.

27.05.2020 року, приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжою О.В. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №196/615/18, виданого Царичанським районним судом Дніпропетровської області 10.10.2019 року.

Виходячи з наведеного суд погоджується з твердженням представника позивача, що виконавче провадження в рамках виконавчого листа за цим рішенням суду №196/615/18 не стосується предмету доказування, оскільки предмет спору стосується нерухомого майна, що знаходиться в іпотеці в якості забезпечення за іншим кредитним договором.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 06.02.2019 року у справі за позовом ПАТ «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено, та з метою погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «Банк Кредит Дніпро» за кредитним договором №300910- UAH від 30.09.2010 року, яка станом на 01.02.2018 року становить 13 433 590,07грн, звернуто стягнення шляхом набуття ПАТ «Банк Кредит Дніпро» права власності на предмети іпотеки за договором іпотеки №300910- UAH-ІП від 30.09.2010 року, та стягнуто судовий збір (справа №759/10689/14-ц). а саме на:

-Квартири АДРЕСА_13 , АДРЕСА_41 та належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно ,

Та Гаражі боксм № НОМЕР_5 літера В що розташовани за адресою: АДРЕСА_42 та належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно

?Нежиле приміщення №14-1 (чотирнадцять - один) сторожка в літері В загальною площею 23,3 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_42 та Нежитлову будівлю господарського блоку літ.Б загальною площею 97,3 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_42 та належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно , що передана в іпотеку в наступних частках: 2/5 (дві п`ятих) частки літ. Б, що складається з: приміщення 2-1 площею 14,3 кв.м., 2-2 площею 39,2 кв.м., 3/5 (три п`ятих) частки літ. Б, що складається з: приміщення 1-1 площею 43,8 кв.м.;

?земельну ділянку, площею 0,0900 га, в межах згідно з планом,розташована за адресою: АДРЕСА_25 , кадастровий номер :04:001:0124, яка належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №331326, виданий Масандрівською селищною радою на підставі Договору купівлі продажу земельної ділянки від 18 липня 2006 року ВСХ №321835,

Постановою Київського апеляційного суду від 02.07.2019 року у справі №759/10689/14-ц за позовом ПАТ «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 06.02.2019 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким у позові ПАТ «Банк Кредит Дніпро» відмовлено. (Т.1 а.с.183-192).

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 08.04.2020 року у справі №759/10689/14-ц, касаційну скаргу ПАТ «Банк Кредит Дніпро» залишено без задоволення, постанову Київського апеляційного суду від 02.07.2019 року залишено без змін. (Т.1 а.с.197-211). При цьому Верховний суд зробив наступні висновки:

З огляду на наведені вище висновки щодо застосування приписів статей 35, 36, 37, 38 і 39 Закону України «Про іпотеку», враховуючи обов`язковість договору для сторін (стаття 629 ЦК України), які, визначаючи його умови, реалізували принцип свободи договору (пункт 3 частини першої статті 3, стаття 627 ЦК України), колегія суддів погодилась з висновками апеляційного суду про те, що в договорі іпотеки, який уклали сторони, міститься відповідне застереження, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в разі порушення кредитних зобов`язань у порядку позасудового врегулювання. Наявність істотних перешкод для іпотекодержателя у реалізації позасудового способу звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі іпотечного застереження позивач у судах першої й апеляційної інстанцій не обґрунтовував, а тому позивач просить захистити його право, яке ніхто не оспорює.

Таким чином, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки відповідно до статей 36, 37 Закону України «Про іпотеку» є способом позасудового врегулювання, який здійснюється за згодою сторін без звернення до суду. Застереження в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом визнання права власності на предмет іпотеки - це виключно позасудовий спосіб урегулювання спору, який сторони встановлюють самостійно у договорі. При цьому необхідно врахувати, що стаття 37 Закону України «Про іпотеку» не містить можливості визнання права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем за рішенням суду. З урахуванням вимог статей 328, 335, 392 ЦК України у контексті статей 36, 37 Закону України «Про іпотеку» суди не наділені повноваженнями звертати стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання право власності на нього за іпотекодержателем.

Також судом встановлено, що 30.09.2019 року адвокатом Коротюк М.Г., в інтересах ОСОБА_1 до Прокуратури Автономної Республіки Крим була подана заява про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.110, ст.111 КК України, відповідно до якої просив негайно розпочати досудове розслідування за фактом державної зради та посягання на територіальну цілісність з боку в.о. голови правління ПАТ «Банк Кредит Дніпро» Волкова С.О., адвоката Петросенко І.М., нотаріуса Шевченко О.В. При цьому зазначено, що в серпні 2019 року, в ході виконання робіт по захисту прав та законних інтересів ОСОБА_1 дізнався про те, що ПАТ «Банк Кредит Дніпро» через адвоката Петросенко Ігоря Миколайовича, подав 27.05.2019 року позов до так званого «Ялтінського городского суда Рєспублікі Крим» про «государственную регистрацию ипотеки», обґрунтовуючи поданий позов законодавством Російської Федерації та посилаючись на Федеральний конституційний закон від 21.03.2014 року. «О принятии в РФ Республики Крым и образовании в составе Росийской Федерации новых субъектов Республики Крим и города федерального значения Севастополя». Фактично український банк ПАТ «Банк Кредит Дніпро» розпочав цілеспрямовані дії по сприянню окупаційній владі та легалізації окупаційного режиму на території Крим. Також зазначено, що це дуже зручно для бізнесу. Бути адвокатом і в Україні і в РФ, проте такими діями підривається конституційний лад, суверенітет та територіальну цілісність України, визнаючи та легалізуючи окупацію території Кримського півострова країною- агресором. Виходить, що окремі українські банки, попри міжнародні санкції, замість того, щоб звертатися до міжнародних судових установ з позовами про відшкодування збитків, заподіяних окупацією частини території, розпочали активну співпрацю з окупаційною владою. (Т.2 а.с.88-90).

Відповідно до відповіді Прокуратури Автономної Республіки Крим №04/2-574 вих-19 від 02.10.2019 року адвоката Коротюка М.Г. повідомлено, що за результатами розгляду його заяви до ЄРДР внесено відомості за №0000063, за фактом вчинення за попередньою змовою групою осіб, в тому числі посадовими особами ПАТ «Банк Кредит Дніпро» самовільного всупереч установлених законом дій, правомірність яких оспорюється заявником, що завдано значної шкоди інтересам ОСОБА_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України. (Т.2 а.с.91).

04.10.2019 року відповідно до договорів купівлі-продажу квартир, укладених у Автономній Республіки Крим, м. Ялта, смт. Нікіта, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України передав у власність (продав) індивідуальному підприємцю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянці Росії на підставі ст.38 Житлового кодексу РФ квартири: АДРЕСА_43 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_17 , АДРЕСА_18 , АДРЕСА_19 , АДРЕСА_20 , АДРЕСА_21 , АДРЕСА_22 , АДРЕСА_44 .. Відчужувані квартири належить продавцю на праві власності, на підставі Свідоцтва про право власності, дублікат якого виданий 19.07.2010 року Виконавчим комітетом Масандрівської селищної ради, які не обтяжені Реєстрація права за Продавцем на вказані квартири проведена в Єдиному державному реєстрі прав на нерухоме майно та правочинів з ним, що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру прав на нерухоме майно та правочинів з ним, що засвідчує проведену державну реєстрацію прав, виданої 11.10.2016 року Державним комітетом з державної реєстрації та кадастру Республіки Крим. Сторони оцінили вартість вказаних квартир, що відчужуються, в 500 000 рублів за кожну. (Т.1 а.с.73-115).

При цьому судом вбачається, що вказані договори не посвідчені нотаріально, а були зареєстровані Державним комітетом по Державній реєстрації і кадастру республіки Крим 22.10.2019р. за законодавством Російської Федерації.

За змістом ст. ст. 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є:

1) пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою;

2) наявність підстав для оспорення правочину;

3) встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Таке розуміння визнання правочину недійсним, як способу захисту, є усталеним у судовій практиці.

Також судом встановлено, що АТ «Банк Кредит Дніпро» звернувся з позовом за захистом своїх прав до Ялтинського міського суду Республіки Крим (суд який здійснює діяльність на окупованій території від імені РФ) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договорів купівлі-продажу недійсним та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , АТ «Банк Кредит Дніпро», третя особа Державний комітет по державній реєстрації та кадастру Республіки Крим про визнання застави нерухомого майна припиненим.

Рішенням Ялтинського міського суду Республіки Крим від 19.04.2021 року у справі №2-277/2021 позов АТ «Банк Кредит Дніпро» задоволено. Визнано недійсними договори купівлі-продажу квартир АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_17 , АДРЕСА_18 , АДРЕСА_19 , АДРЕСА_20 , АДРЕСА_21 , АДРЕСА_22 , АДРЕСА_45 , укладених 04.10.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Виключено з Єдиного державного реєстру нерухомості відомості про реєстрації права власності ОСОБА_2 на квартири АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_17 , АДРЕСА_18 , АДРЕСА_19 , АДРЕСА_20 , АДРЕСА_21 , АДРЕСА_22 , АДРЕСА_23 , АДРЕСА_24 . В задоволенні зустрічного позову відмовлено. (Т.1 а.с.212-219). При цьому в тексті цого документу зазначається, що рішенням Ялтинського міського суду від 26.09.2019р. був задоволений позов АТ «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 та проведено державну реєстрацію іпотеки спірних квартир, проте це рішення не було виконано.

Апеляційною ухвалою Верховного суду Республіки Крим від 26.08.2021 року, рішення Ялтинського міського суду Республіки Крим від 19.04.2021 року скасовано, прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог АТ «Банк Кредит Дніпро» відмовлено. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 задоволено, та визнано ОСОБА_2 добросовісним набувачем квартир з номерами з 1 по АДРЕСА_24 , придбаних на підставі договорів купівлі-продажу б/н від 04.10.2019 року, та визнано припиненою заставу квартир з номерами з 1 по 12, що розташовані за адресою: АДРЕСА_25 , яка виникла по договору іпотеки №300910-UAN-ІП від 30.09.2010 року, укладеного між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 (Т.2 а.с.63-77).

Ухвалою Четвертого Касаційного суду загальної юрисдикції м. Краснодар від 17.05.2022 року, апеляційну ухвалу судової колегії по цивільним справа Верховного суду Республіки Крим від 26.08.2021 року залишено без змін. (Т.2 а.с.78-87).

Вирішуючи спір суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Крім того, ст. 3 ЦК України передбачає свободу договору як одну із засад цивільного законодавства.

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови , визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно статті 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. В силу приписів частини 5 статті 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Судом було встановлено, що в наслідок подій 18.03.2014 року, територія АРК була окупована, та на території АРК почали діяти органи окупаційної влади та застосовуватись законодавство Російської Федерації. Указом Президента РФ № 201 від 20.03.2020 року було заборонено особам, які не мають громадянства РФ, володіти земельними ділянками на території Криму. З цього приводу були публікації у ЗМІ. (Т.2 а.с.38-53).

Проте на тимчасово окупованій території право власності охороняється згідно із законодавством України. Набуття та припинення права власності на нерухоме майно, яке знаходиться на тимчасово окупованій території, здійснюється відповідно до законодавства України за межами тимчасово окупованої території.

Європейський Союз не визнає і продовжує рішуче засуджувати це грубе порушення міжнародного права тимчасову окупації Автномної Республіки Крим і міста Севастополь що залишається викликом для міжнародної безпеки. Ця позиція базується на Статуті ООН, де чітко зазначено, що територія держави не може бути анексована іншою державою внаслідок загрози або застосування сили, а також на Гельсінському заключному акті, в якому підписанти заявили про намір поважати непорушність кордонів та територіальна цілісність.

27 березня 2014 року Генеральна Асамблея ООН підтвердила свою відданість суверенітету, політичній незалежності України, єдності та територіальній цілісності в межах її міжнародно визнаних кордонів, підкреслюючи недійсність проведеного 16 березня так званого "референдуму" в Криму. Зафіксувавши 100 голосів «за» проти 11 проти 58, при 58 утрималися, Генеральна Асамблея прийняла Резолюцію під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », закликаючи держави, міжнародні організації та спеціалізовані органи не визнавати жодних змін у статусі Криму та міста Севастополь.

Ч.3 ст.216 ЦК України передбачено, що правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

15.04.2014р. Верховною Радою України прийнято Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч.1. ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ч. 2. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Також, частина 3 статті 9 цього Закону визначає, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Ч.2 ст.11 Закону передбачено, що на тимчасово окупованій території право власності охороняється згідно із законодавством України.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», набуття та припинення права власності на нерухоме майно, яке знаходиться на тимчасово окупованій території, здійснюється відповідно до законодавства України за межами тимчасово окупованої території.

Згідно ч.6 цієї статті Закону на тимчасово окупованій території будь-який правочин щодо нерухомого майна, у тому числі щодо земельних ділянок, вчинений з порушенням вимог цього Закону, інших законів України, вважається недійсним з моменту вчинення і не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Таким чином, «договори» вчинені на тимчасово окупованій території не за законодавством України, є нікчемними в силу вимог Закону та не породжують правових наслідків. Для цього додаткове визнання таких договорів недійсними в судовому порядку не потребується.

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно з частинами першою та другою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

У статті 626 ЦК України закріплено поняття договору, яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (частина третя статті 626 ЦК України).

Позивач просить визнати правочини недійсними з підстав ч.1 ст.203 та ч.1 ст. 215 ЦК України , тобто вчинення правочину без згоди іпотекодержателя (ч.3 ст.12 закону України «Про іпотеку»). Відповідач не оспорює даний факт.

Недійсні правочини поділяються на нікчемні та оспорюванні.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Аналогічного висновку щодо правочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях не за законодавством України було зроблено Верховним Судом в постанові від 28.08.2020 року у справі №185/2052/19.

Згідно ст..657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Не є укладеними правочини, у яких відсутні законодавством України умови, необхідні для їх укладення. У разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення, такі правочини є нікчемними.

З матеріалів справи вбачається, що оспорювані правочини не посвідчені нотаріально, тобто не є укладеними за законодавством України, а тому не створюють юридичних наслідків.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №309341582, №309342658, №309342952, №309343157, №309343401, №309343693, №309343944, №309344202, №309344571, №309344772, №309344922, 309345085 від 08.09.2022 року власником спірних квартир на час розгляду справи є ОСОБА_1 . Тип обтяження спірного майна: заборона на нерухоме майно на підставі Договору Іпотеки №300910-UAH від 30.09.2010 року, де позивач є іпотекодержателем (Т.1 а.с.37-72).

Таким чином вбачається, що ОСОБА_1 на час розгляду справи є власником спірного майна , іпотека є чинною, а Банк є їх іпотекодержателем. Таким чином право позивача не є порушеним.

Вчинення нікчемного правочину не може скасувати право власності на спірні об`єкти нерухомості за ОСОБА_1 та право іпотекодержателя.

Якщо недійсність правочину встановлена законом (тобто він є нікчемним), то позовна вимога про визнання його недійсним на думку суду не є належним способом захисту права чи інтересу позивача.

За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, якщо одна зі сторін чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.

Наведене обґрунтовано свідчить про те, що обраний позивачем у даній справі спосіб захисту шляхом визнання недійсними угод, стороною яких є відповідач , не є ефективним способом захисту інтересу позивача щодо спірного майна.

Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування. Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.¬ У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права. Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком¬ конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16).

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

При цьому відповідно до статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека є видом забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Суд також звертає увагу, що за юридичною позицією Конституційного Суду України право на судовий захист як вид державного захисту прав і свобод людини і громадянина передбачає і конкретні гарантії ефективного поновлення в правах шляхом здійснення правосуддя; відсутність такої можливості обмежує це право, яке за змістом частини другої статті 64 Конституції України не може бути обмежено навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану (абзац 15 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 7 травня 2002 року № 8-рп/2002).

Конституційний Суд України у Рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

Отже, ефективний спосіб захисту прав та інтересів особи в суді має відповідати таким вимогам: забезпечувати максимально дієве поновлення порушених прав за існуючого законодавчого регулювання; бути адекватним фактичним обставинам справи; не суперечити суті позовних вимог, визначених особою, що звернулася до суду; узгоджуватися повною мірою з обов`язком суб`єкта владних повноважень діяти виключно у межах, порядку та способу, передбаченого законом.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 480/4737/19.

Проте суд зауважує, що права позивача як іпотекодержателя не вбачається порушеними, оскільки станом на час розгляду справи відсутні докази щодо зміни власника іпотечного майна та застережне право банку як іпотекодержателя також наявне.

У судовій практиці сформульована стала правова позиція, яка полягає у тому, що ефективним вважається такий спосіб захисту, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) відшкодування шкоди, заподіяної порушенням права; обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає завданню адміністративного судочинства (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 705/552/15-а, постанови Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 826/14016/16, від 11 лютого 2019 року у справі № 2а-204/12, від 15 липня 2019 року у справі № 420/5625/18, від 11 лютого 2020 року у справі № 0940/2394/18).

Суд вважає обраний Позивачем спосіб захисту порушеного права не є ефективним та не призведе до відновлення порушених прав Позивача, якщо таке порушення взагалі мало місце за законодавством України.

Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як іпотекодержатель, вважає порушеним, є звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу такого майна з публічних торгів.

Відповідно до п. 148 Постанови ВП ВС від 15.09.2022 у справі № 910/12525/20, обрання позивачем неналежного та неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові. Подібний висновок сформульований, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (пункт 6.21), від 02.02.2021 у справі № 925/642/19 (пункт 52), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (пункт 76), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункт 155).

Тому у позові слід відмовити саме з підстав обрання позивачем неефективного способу захисту.

Статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.81 ЦПК України).

Вирішуючи спір, суд з`ясував обставини справи, на підставі оцінених доказів, поданих сторонами, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем обраний неналежний та неефективний спосіб захисту своїх прав, що відповідно є самостійною підставою для відмови в позові.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати не підлягають стягненню із відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 15-16, 202, 203, 215, 575, 589, 615, 625, 629 ЦК України, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Законом України «Про іпотеку», ст.ст. 2, 4, 12, 13, 19, 43, 44, 76-82, 84, 89, 210, 211, 223, 247, 258, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 , Приватного підприємця ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 08.05.2023 року.

Суддя: Домусчі Л.В.