Справа № 577/4198/23
Провадження № 4-с/577/8/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" серпня 2023 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Рідзевської І.О.,

з участю секретаря Олійник В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Конотоп матеріали скарги ОСОБА_1 про визнання дій Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

До Конотопського міськрайонного суду надійшла скарга ОСОБА_1 , в якій просить визнати дії Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у завершенні виконавчого провадження № 41608765 від 23.01.2014 року протиправними.

Свою скаргу обґрунтовує тим, що на виконанні у Шевченківському відділі Державної виконавчої служби у м. Києві перебуває виконавчий лист №2-1540 від 08.06.2009 року виданий Конотопським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконавче провадження № 41608765 від 23.01.2014 року .

11.03.2022 року внаслідок ДТП загинула ОСОБА_2 , з моменту її смерті дитина проживає з ним та знаходиться на його повному утриманні.

23.06.2023 року він звернувся до Шевченківського відділу ДВС у м. Києві із зверненням щодо завершення даного виконавчого провадження та зняття арешту накладеного на його майно.

24.07.2023 року він отримав відповідь, де було зазначено , що підстав для завершення виконавчого провадження немає, оскільки рішення суду передбачає стягнення аліментів до досягнення дитиною 18 років, що і змусило його звернутись до суду.

Заявник ОСОБА_1 та представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явились, про день час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши матеріали справи, скаргу, мотиви її обґрунтування, надавши правову кваліфікацію діям учасників виконавчого провадження, правову норму, яка підлягає застосуванню у відносинах сторін, дослідивши її фактичні обставини, пов`язані з виконанням рішення суду, врахувавши доводи боржника, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що у Шевченківському відділі Державної виконавчої служби у м. Києві перебуває виконавче провадження № ВП: 41608765 з виконавчого листа №2-1540 від 08.06.2009 року виданого Конотопським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , про що видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 22.03.2022 року.

26.06.2023 року на адресу Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві надійшла заява від ОСОБА_1 про зняття арешту накладеного на його майно та заява про закриття виконавчого провадження у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 .

Листом від 23.06.2023 року б/н Шевченківськім відділом Державної виконавчої служби у м. Києві Холоденку П.В. було відмовлено у закриті виконавчого провадження та зняття арешту на майно.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі по тексту Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 Закону передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За приписами пункту 3 частини першої статті 39 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі: припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

При цьому, відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У статті 442 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно із частиною п`ятою статті 15 Закону у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

При вирішенні справи, перед судом виникло питання чи можливе процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні у разі смерті стягувача та чи покладається на виконавця обов`язок щодо встановлення кола спадкоємців померлої особи стягувача у виконавчому провадженні, яке підлягає закінченню на підставі п.3 ч.1 ст.39 Закону.

Позиція щодо можливості заміни сторони виконавчого провадження у разі смерті боржника в порядку процесуального правонаступництва за Законом № 1404-VIII підтримана і Великою Палатою Верховного Суду, яка в постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20) зазначила: «у разі смерті фізичної особи сторони виконавчого провадження виконавець повинен перевірити, чи допускають відповідні правовідносини правонаступництво, чи ні. Якщо ж виконавче провадження було закінчене виконавцем, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника, і виконавець при цьому не врахував відповідні вимоги чинного законодавства щодо можливого правонаступництва боржника, постанову про закінчення виконавчого провадження можна оскаржити в судовому порядку. У разі задоволення скарги можна вирішувати питання щодо заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника».

Враховуючи вищенаведене, смерть стягувача, не являється безумовною підставою для закриття виконавчого провадження, оскільки виконавець повинен перевірити, чи допускають відповідні правовідносини правонаступництво, чи ні. Як вбачається з матеріалів справи, такі правовідносини допускають правонаступництво, тому вимоги скарги щодо дій Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві, які полягають у відмові закінчення виконавчого провадження у зв`язку зі смертю стягувача є передчасними та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання дій Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у завершенні виконавчого провадження № 41608765 від 23.01.2014 року протиправними відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Конотопського міськрайонного суду протягом 15 днів з дня її складання.

СуддяІ. О. Рідзевська