Дата документу 21.03.2023
Справа № 501/3408/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року м. Чорноморськ Одеської області

Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Смирнова В.В.

секретаря судового засідання: Кочкіної О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморськ цивільну справу № 501/3408/22

за позовом ОСОБА_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ,

до відповідача: ОСОБА_2 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2

третя особа: Служба у справах дітей Виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, місцезнаходження: Одеська область, Одеський район, м. Чорноморськ, проспект Миру, буд. 33

предмет та підстави позову: про стягнення аліментів на дитину та визначення місця проживання дитини,

без участі учасників справи:

ВСТАНОВИВ:

І. Виклад позиції позивача та відповідача

30.11.2022 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення аліментів на дитину та визначення місця проживання дитини, просить суд визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю ОСОБА_1 та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для відповідної категорії громадян, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем 07.04.2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області укладено шлюб.

Від шлюбу народилась донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає разом з позивачем.

З липня 2016 року позивач з відповідачем не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, позивач разом з дитиною у м. Чорноморськ, а відповідач у м. Києві, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини.

Натомість, позивач зазначає про те, що усі обов`язки по утриманню та вихованню дитини виконує виключно позивач, дитині створені необхідні умови для здорового фізичного та морального розвитку, духовного збагачення, а також забезпечено належне медичне обслуговування.

Дитина з народження по теперішній час постійно проживає разом з матір`ю, розвивається в спокійному та стійкому середовищі, в атмосфері любові, емоційної стабільності та матеріальної забезпеченості.

В квартирі, де проживає позивач разом з дитиною, повністю створені умови для проживання дитини, її навчання та дозвілля. Дитина з самого народження проводить час з матір`ю та її родиною, звикла до матері, батько в житті дитини, як і його родина, фактично протягом більше ніж 6 років відсутні. Для дитини батько на теперішній час, нажаль, є чужою людиною, яку вона не знає.

Позивач здатна у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток її особистостей в атмосфері любові.

Останній раз дитина бачила батька у серпні 2017 року у м. Києві.

Відповідач протягом більше ніж 6 років не намагався зустрітись з дитиною, поспілкуватись з нею, приділити їй свою увагу та турботу, не цікавився інтересами дитини, не намагався добровільно матеріально допомогти.

Родина батька також не цікавиться життям дитини, участі у її вихованні не приймає.

Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 34)

Відповідач до суду відзив на позовну заяву не надав, проте надав до суду заяву, відповідно до якої визнав позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини разом з матір`ю та фактично підтвердив обставини, на які посилається позивач і не оскаржував ці обставини (а.с. 30).

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи

13.12.2022 року від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог щодо визначення місця проживання дитини разом з матір`ю та врахуваня при винесенні рішення в частині стягнення аліментів наявність у нього на утриманні дитини від іншого шлюбу (а.с. 30-33).

13.12.2022 року від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в своїй заяві позивач вимоги підтримала, просить їх задовольнити. (а.с. 34).

02.03.2023 року від Служби у справах дітей Виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області (далі третя особа) надійшла заява про приєднання до матеріалів справи Висновку виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, як органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області від 01.03.2023 № 39 про доцільність визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із матір`ю ОСОБА_1 . (а.с. 45-57)

06.03.2023 року від третьої особи до суду надійшла заява від представника щодо розгляду справи за її відсутності. (а.с. 59)

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 05.12.2022 року відкрито провадження у справі (а.с. 24).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 13.03.2023 року підготовче судове засідання закрито та призначено справу до судового розгляду.(а.с. 64)

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 29.05.2018 року (справа № 760/22052/17) змінено прізвище малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з « ОСОБА_6 » на прізвище матері - « ОСОБА_7 ». Внесено зміни в актовий запис про народження дитини № 450 від 03.07.2015, вчинений відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області, змінено прізвище дитини з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 » (а.с. 18).

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого повторно 07.11.2018 року Чорноморським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області у сторін ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась донька ОСОБА_3 , актовий запис № 450 (а.с. 13).

05.10.2016 року між позивачем та відповідачем укладено нотаріально посвідчений договір про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю ОСОБА_1 . (а.с. 15)

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 16.01.2017 року (справа № 501/2487/16-ц ) шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с. 14).

Відповідно до довідки про реєстрацію проживання особи за відомостями Відділу реєстрації обліку осіб виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 22).

Відповідно до висновку виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, як органу опіки та піклування «Про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », затвердженого рішенням виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області від 01.03.2023 № 39 доцільним є визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_1 (а.с. 47).

Відповідно до акту обстеження умов проживання дитини ОСОБА_3 зазначено про те, що для дитини створені придатні для її проживання та розвитку умови (а.с. 52).

Згідно листа Комунального підприємства «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області від 06.02.2023 № 01/15-148 про надання інформації щодо піклування батьків про здоров`я та розвиток дитини ОСОБА_3 вказано, що дитиною займається матір ОСОБА_1 , яка виконує сумлінно всі призначення та рекомендації лікаря-педіатра по догляду та лікуванню дитини. (а.с. 48).

Згідно листа Чорноморського міського центру соціальних служб Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області від 18.01.2023 № 01-12/30 направлено висновок оцінки потреб сім`ї, в якому зазначено про відсутність конфліктів в родині. Дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виховується в умовах любові та турботи з боку матері ОСОБА_1 , бабусі ОСОБА_8 та дідуся ОСОБА_9 (а.с. 49-51).

20.01.2023 року головними спеціалістами служби у справах дітей виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області проведено бесіду з малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в результаті якої встановлено, що дитина проживає разом з мамою, батько мешкає окремо у місті Києві, їй не телефонує, зі святами та днем народження її не вітає, дитина бажає проживати разом з мамою, яку вона дуже любить (а.с. 54).

Судом встановлено, що після припинення шлюбних відносин між позивачем та відповідачем дитина проживає разом з матір`ю, яка належним чином виконує свої батьківські обов`язки, а відповідач проживає окремо та ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини протягом 6 років, нехтує ними, не приймає участі у вирішенні важливих питань, пов`язаних з вихованням та утриманням дитини, не піклується про стан здоров`я дитини, не забезпечує дитині належних умов для здорового зростання і духовного та фізичного розвитку, не намагається забезпечити належного медичного обслуговування, тощо.

Суд при вирішенні вказаної справи, бере до уваги висновок виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, як органу опіки та піклування «Про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », затвердженого рішенням виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області від 01.03.2023 № 39, оскільки він містить інформацію щодо предмета доказування та є належним доказом.

V. Оцінка суду

Щодо питання визначення місця проживання дитини:

Згідно зі ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Частиною четвертою та п`ятою статті 19 СК України передбачено обов`язкову участь органу опіки та піклування при розгляді судом спорів щодо визначення місця проживання дитини. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її виховані, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно висновку виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, як органу опіки та піклування «Про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », затвердженого рішенням виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області від 01.03.2023 № 39, останній вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю дитини ОСОБА_1 .

Суд приймає вказаний висновок до уваги і вважає його обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам дитини, а також узгоджується з іншими доказами по справі.

Позивач, яка є матір`ю дитини, піклується про неї, любить її, займається її вихованням та розвитком.

Обставин, які б свідчили про аморальну або неналежну поведінку матері по відношенню до дитини, що може зашкодити розвиткові дитини, судом не встановлено.

Частиною 1 ст. 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

11.07.2017 Європейським судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України» у якому було встановлено порушення Україною статті 8 Декларації, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

Європейський суд з прав людини неодноразово аналізував позитивні зобов`язання держави щодо забезпечення вказаних інтересів в аспекті дотримання статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та вказував, що при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови. По-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків з сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або неблагонадійною. По-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним («Neulinger and Shuruk v. Switzerland» від 8 січня 2009 року, заява № 41615/07, «Mamchur v. Ukraine» від 16 липня 2015 року, заява № 10383/09).

З урахуванням наведеного, при вирішенні даного спору щодо місця проживання дитини суд виходить з поняття «найкращих інтересів дитини».

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог, суд враховує наступні обставини справи: дитина з народження постійно проживає разом з матір`ю; інтереси дитини; увагу матері до дитини та її турботу, наявність матеріально-побутових умов у позивача; розвиток дитини в спокійному та стійкому середовищі, в атмосфері любові, емоційної стабільності та матеріальної забезпеченості, емоційний, психологічний, матеріальний, віковий та медичний чинники.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та можливість їх задоволення, а тому визначає місце проживання дитини разом з матір`ю, при цьому суд не вбачає правових підстав для визначення місця проживання дитини за конкретною адресою та вважає, що визначення місця проживання дитини разом з матір`ю, без вказівки конкретної адреси є належним захистом інтересів дитини, а також не потягне виникнення в майбутньому перешкод в разі зміни місця проживання.

Щодо питання про стягнення аліментів на утримання дитини:

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Таким чином, обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Статтею 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини встановлена статтею 141 СК України, відповідно до частин першої та другої якої мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У цій статті закріплюється одна з характерних ознак батьківських прав та обов`язків - їх належність однаковою мірою обом батькам. Концепція рівності ґрунтується на одному з основних принципів сімейного права України - принципі рівності чоловіка та жінки.

Оскільки відповідачем не надано належного обґрунтування стягнення з нього аліментів у меншому розмірі ніж частини всіх видів його заробітку (доходу), не доведено в повній мірі обставин, на які він посилається, не надано належних доказів на підтвердження неможливості сплати відповідачем частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, суд, на підставі викладеного, керуючись ст. 7 Сімейного кодексу України відповідно до якого - регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, суд враховує матеріальне становище сторін, інші обставини, що мають істотне значення для вирішення справи, зокрема те, що батьки в рівних частках зобов`язані утримувати дітей в розмірі не меншому ніж прожитковий мінімум, вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття, з негайним стягненням аліментів у межах суми платежу за один місяць.

За правилами статей 2, 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України і Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 160, 161, 182-183, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 12-13, 49, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 352 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області про стягнення аліментів на дитину та визначення місця проживання дитини задовольнити.

Визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для відповідної категорії громадян, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір на користь держави в розмірі 1984,80 грн. (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири грн. 80 коп.)

Допустити негайне виконання рішення суду у межах платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти

днів з дня складення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Смирнов