Провадження № 2/466/892/23
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2023 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Зими І.Є.

при секретарі Хрупа Б.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні , в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ,-

в с т а н о в и в:

ТзОВ «Вердикт Капітал» звернулось до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_1 та просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача 61 365,90 грн. боргу за кредитним договором та судових витрат.

Свої вимоги мотивує тим, що 03.04.2021р. ТзОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 уклали договір про надання фінансових послуг № 955 «Стандартний», згідно умов якого товариство зобов`язалося надати відповідачу кредит на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 5900 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил.

На виконання умов договору, позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 5900 грн., на підставі укладеного між позивачем і ТОВ ФК «Вей Фор Пей» договору про організацію переказів грошових коштів.

Договір укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача , вчиненим одноразовим ідентифікатором. А саме, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання вказаного вище договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) грошових коштів на сайті позикодавця із введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, позикодавцем було перераховано грошові кошти.

01.12.2021р. між ТзОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТзОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 1-12, відповідно до якого товариство відступило на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників за договорами, у тому числі до відповідача.

Станом на день звернення з позовом до суду, строк повернення грошових коштів за договором настав, проте відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами та інші, передбачені умовами договору, платежі не сплачує.

Загальний розмір заборгованості по поверненню грошових коштів та сплаті процентів за користування кредитом, пені, комісії та інфляційних втрат, що підлягає стягненню з відповідача, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 61 365,90 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 5 900,00 грн.; заборгованість за процентами - 41 890,00 грн.; заборгованість за простроченими процентами станом на день підготовки позову 13 575,90 грн..

Ухвалою судді від 02.02.2023р. заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі.

28.02.2023р. відповідач ОСОБА_1 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому він позов заперечив. Зазначив, що між ним та ТзОВ «Вердикт Капітал» ніколи не укладалось жодних кредитних договорів. Подання позивачем вказаного позову до нього зумовлено тим, що в березні 2021 року відносно нього вчинені шахрайські дії з боку невідомих осіб, які викрали його документи, в тому числі і кредитну картку, з якою в подальшому проводились невідомі йому операції.

Так, 01.04.2021р., тобто ще до укладення кредитного договору, ним подано заяву до відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області про те, що 31.03.2021р., близько 20:00 год у нього в м. Львові під час проїзду в маршрутному таксі № НОМЕР_1 , таємно було викрадено мобільний телефон марки «Samsung А51», гаманець чорного кольору, посвідчення учасника бойових дій виданого на ім`я ОСОБА_1 , та банківська картка AT «Приватбанк» № НОМЕР_2 . Із вказаної карти 01.04.2021р. , близько 04:00 год. було знято грошові кошти в сумі 4 400 гривень.

На підставі вказаної заяви, дізнавачем СД ВП №1 ЛРУП ГУ НП у Львівській області 02.04.2021 було зареєстровано в ЄРДР кримінальне провадження № 0000256 за ст. 185 ч. 1 КК України. Досудове розслідування триває.

Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача у позовній заяві просив проводити розгляд справи у його відсутності. Відповідач у відзиві на позов вказав, що на даний час перебуває в лавах Збройних сил України , надавши копію довідки за № 735 від 20.02.23 В/ч НОМЕР_3 Міністерства оборони України.

Відтак, в зв`язку з тим, що сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України, фіксування такого технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Відповідно до положень, викладених у ст. ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.

У ст. 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як на підставу своїх вимог, позивач покликається на те, що 03.04.2021р. ТзОВ «Служба миттєвого кредитування», правонаступником якого є ТзОВ «Вердикт Капітал» та ОСОБА_1 уклали договір про надання фінансових послуг №955 «Стандартний», на виконання умов якого йому перераховано грошові кошти в розмірі 5 900 грн.

Доказом , яким позивач обгрунтовує свої вимоги є лист ТОВ Фінансової компанії «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 11.01.2022р. про переказ грошових коштів на номер картки НОМЕР_2 .

Також позивач вказує, що договір про надання фінансових послуг № 955 «Стандартний» був укладений в електронній, формі шляхом заповнення заяви про надання грошових коштів на сайті позикодавця, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

У статті 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Згідно із частиною другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Факт того, що відповідач не підписував кредитний договір від 03.04.2021р., в тому числі за допомогою електронного підпису, підтверджується тим, що 01.04.2021р., тобто до підписання договору, ОСОБА_1 подана заява до відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області про те, що 31.03.2021 близько 20:00 год у нього під час перебування в м. Львові, під час проїзду в маршрутному таксі № НОМЕР_1 , таємно було викрадено мобільний телефон марки «Samsung А51» з СІМ картою (н.т. НОМЕР_4 ), гаманець чорного кольору, посвідчення учасника бойових дій, а також банківську картку AT «Приватбанк» № НОМЕР_2 , з якої 01.04.2021р. близько 04:00 год. було знято грошові кошти в сумі 4 400 гривень.

На підставі поданої заяви, дізнавачем сектору дізнання відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області Лихоносом А.Ю. 02.04.2021 було зареєстровано в ЄРДР кримінальне провадження № 0000256 за ст. 185 ч. 1 КК України, слідчі дії по якому тривають.

Даний факт стверджується заявою ОСОБА_1 (а.с. 76) та копією витягу з ЄРДР (а.с. 77).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2020 року в справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18) зроблено висновок, що «підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами».

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_1 кредитний договір не підписував, його кредитною карткою скористались інші невідомі особи, з приводу чого за його заявою проводиться досудове розслідування. Відповідно істотні умови цього договору відповідач не погоджував, тому суд робить висновок, що у нього було відсутнє волевиявлення на укладення спірного договору.

У постанові від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими.

Разом із тим Велика Палата Верховного Суду констатує, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення».

Враховуючи наведене, а також дослідивши докази досліджені в судовому засіданні, суд вважає за необхідно встановити, що Договір № 955 від 03.04.2021р. є неукладеним. Недійсність цього правочину встановлена законом, тому такий є нікчемним.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так, суд, розглянувши справу в межах заявлених позивачем вимог, і на підставі поданих доказів, дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставним, оскільки судом встановлено нікчемність кредитного договору № 955 від 03.04.2021р., на підставі якого позивач просить стягнути з відповідача заборгованість. При цьому суд зазначає, що ТзОВ «Вердикт капітал» не позбавлене права звернутись із позовом в межах кримінального провадження № 0000256, а у разі встановлення винуватця вчинення кримінального правопорушення і в цивільному порядку.

Згідно п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України, Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Керуючись ст.ст. 5,10,12,13,76,81,141,259,263,264,265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити за безпідставністю.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, 5-б, .

Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І. Є. Зима