№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6654/2023
Головуючий у суді першої інстанції: Усатов Д.Д.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Матвієнко Ю.О., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Шпирук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Бовшика Миколи Юрійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 липня 2021 року, ухвалене в складі судді Усатова Д.Д., у цивільній справі № 369/11347/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення шкоди. Зазначало, що відповідно до наказу ТОВ «Епіцентр К» від 20 червня 2017 року № 118/Тд-п ОСОБА_1 було прийнято на роботу в ТОВ «Епіцентр К» на посаду водія автотранспортних засобів міжнародних перевезень департаменту транспорту «Епіцентр К» та за суміщенням професій експедитором департаменту транспорту «Епіцентр К». З метою забезпечення збереження матеріальних цінностей ТОВ «Епіцентр К» між товариством та ОСОБА_1 22 червня 2017 року було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, згідно з яким ОСОБА_1 взяв на себе повну відповідальність за забезпечення зберігання довірених йому та безпосередньо пов`язаних із перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих йому цінностей. Дія вказаного договору поширюється на весь час роботи з довіреними відповідачу матеріальними цінностями ТОВ «Епіцентр К». ОСОБА_1 для виконання покладених на нього функціональних обов`язків було передано транспортний засіб «Volvo FH 12-42Т», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «Krone SPD 27», д.н.з. НОМЕР_2 , які належить на праві власності ТОВ «Епіцентр К». Відповідно до наказу «Про направлення працівника у відрядження» №3334/т від 21 серпня 2018 року ОСОБА_1 був направлений у відрядження по виробничій необхідності терміном з 21 по 29 серпня 2018 року на вказаному вище службовому транспортному засобі з напівпричепом. 28 серпня 2018 року автомобіль «Volvo FH 12-42Т», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «Krone SPD 27», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 у м. Херсоні завантажено піддонами стандартними у кількості 375 штук, що підтверджує товарно-транспортна накладна від 28 серпня 2018 року № 106. ОСОБА_1 28 серпня 2018 року приблизно о 21 год. 58 хв., керуючи автомобілем марки «Volvo FH 12-42Т», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «Krone SPD 27», д.н.з. НОМЕР_3 , на 39 кілометрі автодороги М-05, для забезпечення безпеки дорожнього руху не стежив за технічним станом транспортного засобу, чим порушив вимоги пункту 2.3 (б) Правил дорожнього руху, внаслідок чого він втратив контроль над керуванням та автомобіль пересік роздільну смугу руху і виїхав на зустрічну смугу, де зіткнувся з автомобілем марки «Mercedes Benz Vito», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що спричинило пошкодження обох транспортних засобів та матеріальних цінностей (вантажу) ТОВ «Епіцентр К». Поставою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01 жовтня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок винних протиправних дій ОСОБА_1 ТОВ «Епіцентр К» було завдано шкоду у вигляді пошкодження ввірених відповідачу матеріальних цінностей, зокрема, транспортного засобу «Volvo FH 12-42Т», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «Krone SPD 27», д.н.з. НОМЕР_2 , та стандартних піддонів у кількості 347 штук. Крім того, завдано шкоду власнику, транспортного засобу «Mercedes Benz Vito», д.н.з. НОМЕР_4 , ОСОБА_2 . Загальний розмір збитків становить 605 606,58 грн. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 серпня 2019 року, постановленою у справі №362/1176/19 за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Епіцентр К», третя особа: ОСОБА_1 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяних внаслідок ДТП, затверджено мирову угоду між учасниками справи, згідно з якою ТОВ «Епіцентр К» зобов`язалося відшкодувати ОСОБА_2 шкоду, завдану внаслідок ДТП, в розмірі 97 649,18 грн. Також 24 січня 2019 року між ТОВ «Епіцентр К» та ОСОБА_1 було укладено договір про добровільне відшкодування шкоди, завданої власнику транспортного засобу Mercedes Benz Vito», д.н.з. НОМЕР_4 , ОСОБА_2 в розмірі 97 649,18 грн. Проте ОСОБА_1 кошти за вказаним договором сплачено не було. ОСОБА_1 внаслідок невиконання покладених на нього трудових обов`язків та в порушення норм посадових інструкцій належним чином не дотримався їх, своїми діями допустив пошкодження майна ТОВ «Епіцентр К» та завдав йому збитків останньому. З урахуванням викладеного, ТОВ «Епіцентр К» просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь завдану шкоду в розмірі 605 606,58 грн.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 липня 2021 року задоволено позов ТОВ «Епіцентр К».

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Епіцентр К» завдану шкоду в розмірі 605 606,58 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Епіцентр К» судовий збір в розмірі 9 646,00 грн.

04 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд вказаного заочного рішення суду, яку ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 січня 2022 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись із заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 липня 2021 року, адвокат Бовшик М.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу. Просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову в повному обсязі. Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що до позовної заяви ТОВ «Епіцентр К» було долучено постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01 жовтня 2018 року. Однак у вказаній постанові відсутня інформація про те, які пошкодження транспортних засобів отримані внаслідок ДТП. ТОВ «Епіцентр К» не було надано копій матеріалів адміністративної справи, зокрема схеми місця ДТП, на зворотному боці якої має міститися перелік пошкоджень транспортного засобу. Позивачем не доведено належними доказами того, що саме ті пошкодження транспортного засобу та напівпричепу, що вказані у звітах № 0114-VV, № 0116-VV від 03 липня 2019 року, виникли внаслідок ДТП, що сталося 28 серпня 2018 року. Огляд транспортного засобу та напівпричепу проводився оцінювачем 02 липня 2019 року, тобто через 10 місяців після настання ДТП. Тому виникають вагомі сумніви, що вказані в звітах пошкодження виникли під час ДТП. Також звертає увагу на те, що наказ про прийняття на роботу ОСОБА_1 № 118/Тд-п від 20 червня 2017 року підписаний генеральним директором ТОВ «Епіцентр К» Михайлишиним П.Й., який згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є уповноваженою особою, що має право вчиняти дії від імені ТОВ «Епіцентр К». Договір про добровільне відшкодування шкоди від 24 січня 2019 року, на який посилається позивач, був підписаний директором транспорту Позніхаренко В.Ф., який діяв від імені ТОВ «Епіцентр К». Проте у відомостях Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутня інформація, що ОСОБА_3 має право укладати договори від імені ТОВ «Епіцентр К». Оскільки ОСОБА_3 не мав права укладати договори від імені ТОВ «Епіцентр К», то вказаний договір про добровільне відшкодування шкоди від 24 січня 2019 року є недійсним та не може бути врахованим судом.

Надточій Д.В., який діє в інтересах ТОВ «Епіцентр К», подав відзив на апеляційну скаргу. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Заперечує проти доводів відповідача, вважає їх необґрунтованими, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Пироженко С.О. апеляційну скаргу підтримали, просили задовольнити з наведених у ній підстав.

Надточій Д.В., який діє в інтересах ТОВ «Епіцентр К», проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив скаргу залишити без задоволення з огляду на її безпідставність, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, відповідно до наказу ТОВ «Епіцентр К» № 118/Тд-п від 20 червня 2017 року ОСОБА_1 прийнято на посаду водія автотранспортних засобів міжнародних перевезень департаменту транспорту «Епіцентр К» та за суміщенням професій експедитором департаменту транспорту «Епіцентр К» (т. 1, а.с. 9).

Відповідно до посадової інструкції водія автотранспортних засобів міжнародних перевезень, затвердженої 07 березня 2017 року ТОВ «Епіцентр К», водій автотранспортних засобів міжнародних перевезень в тому числі зобов`язаний:

- забезпечувати утримання автомобіля та напівпричепу в справному технічному стані (пункт 2.1);

- забезпечувати в повному обсязі надійне зберігання та раціональне використання закріпленого за транспортним підрозділом підприємства майна і техніки, грошових коштів та інших цінностей (пункт 2.37);

- дотримуватись правил дорожнього руху України, законодавства України та держав по яких пролягає маршрут руху (пункт 2.4);

- підготовити автотранспортні засоби до виконання перевезення: заправити паливом та мастилами; перевірити технічний стан автотранспортних засобів, причіпного обладнання, вузлів та агрегатів, які впливають на безпеку руху відповідно до вимог інструкції з експлуатації транспортних засобів та перевірити: технічний стан транспортних засобів, особливу увагу звернути на справність систем гальмування та керування, приладів освітлення та сигналізації, шин, склоочисників, а також правильність роботи тахографа, видимість номерних знаків (підпункт 3.5.1 пункту 3.5).

При цьому водій автотранспортних засобів міжнародних перевезень несе відповідальність за завдання матеріальної шкоди, в межах визначених чинним цивільним законодавством та законодавством України про працю (пункт 11.4 посадової інструкції).

Згідно з посадовою інструкцією експедитора департаменту транспорту, затвердженої 07 березня 2017 року ТОВ «Епіцентр К», експедитор департаменту транспорту в тому числі зобов`язаний:

- супроводжувати вантажі до місця призначення, забезпечувати необхідний режим зберігання вантажів під час їх перевезення з метою запобігання крадіжок, псування та знищення вантажів (пункт 2.6);

- забезпечувати належний технічний стан транспортного засобу (пункт 2.11);

- нести повну матеріальну відповідальність за вантаж одержаний для перевезення з моменту вантажу та оформлення товаросупроводжувальних документів та до моменту прийняття вантажу в пункті вивантаження вантажоодержувачем (пункт 2.22);

- дотримуватись норм моралі, трудової і транспортної дисципліни, Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, берегти майно підприємства, забезпечувати збереження і своєчасну доставку вантажів, які довірені йому для перевезення (пункт 2.23).

Також відповідно до пункту 4.3 цієї посадової інструкції експедитор несе повну індивідуальну матеріальну відповідальність за збереження довірених йому матеріальних цінностей, вантажу з моменту їх одержання і у встановленому законом порядку відповідає за їх цілісність та зберігання.

З наявних відміток у посадових інструкціях експедитора департаменту транспорту та водія автотранспортних засобів міжнародних перевезень вбачається, що 20 червня 2021 ОСОБА_1 був ознайомлений з посадовими інструкціями (т. 1, а.с. 16, 32).

22 червня 2017 року з метою забезпечення збереження матеріальних цінностей ТОВ «Епіцентр К» між ТОВ «Епіцентр К» та ОСОБА_1 укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, згідно з яким ОСОБА_1 взяв на себе повну відповідальність за забезпечення зберігання довірених йому матеріальних цінностей. Дія цього договору поширюється на весь час роботи з довіреними ОСОБА_1 матеріальними цінностями підприємства (т. 1, а.с. 10).

ОСОБА_1 для виконання покладених на нього функціональних обов`язків було передано транспортний засіб «Volvo FH 12-42Т», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «Krone SPD 27», д.н.з. НОМЕР_2 , які належать на праві приватної власності ТОВ «Епіцентр К», що підтверджують свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_5 та серії НОМЕР_6 (т. 1, а.с. 33).

Відповідно до наказу ТОВ «Епіцентр К» від 21 серпня 2018 року № 3334/т «Про направлення працівників у відрядження» ОСОБА_1 направлено у відрядження по виробничій необхідності у період з 21 серпня 2018 року до 29 серпня 2018 року на службовому автомобілі «Volvo FH 12-42Т», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «Krone SPD 27», д.н.з. НОМЕР_2 (т. 1, а.с. 35).

28 серпня 2018 року автомобіль «Volvo FH 12-42Т», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «Krone SPD 27», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 у м. Херсоні завантажено піддонами стандартними у кількості 375 штук, що підтверджує товарно-транспортна накладна від 28 серпня 2018 року № 106.

28 серпня 2018 року приблизно о 21 год. 58 хв., ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Volvo FH 12-42Т», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «Krone SPD 27», д.н.з. НОМЕР_2 , на 39 кілометрі автодороги М-05, для забезпечення безпеки дорожнього руху не стежив за технічним станом транспортного засобу, чим порушив вимоги пункту 2.3 (б) Правил дорожнього руху, внаслідок чого втратив контроль над керуванням та автомобіль пересік роздільну смугу руху і виїхав на зустрічну смугу руху, де зіткнувся з автомобілем «Mercedes Benz Vito», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 , що спричинило пошкодження обох транспортних засобів та матеріальних цінностей (вантажу) ТОВ «Епіцентр К».

Відповідно до постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01 жовтня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що призвело до вищевказаної ДТП (т. 1, а.с. 50-51).

Внаслідок винних протиправних дій ОСОБА_1 ТОВ «Епіцентр К» завдано шкоду у вигляді пошкодження ввірених матеріальних цінностей, зокрема, транспортного засобу «Volvo FH 12-42Т», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «Krone SPD 27», д.н.з. НОМЕР_2 , та стандартних піддонів у кількості 347 штук. Крім того, завдано шкоду власнику транспортного засобу «Mercedes Benz Vito», д.н.з. НОМЕР_4 , ОСОБА_2 . Загальний розмір збитків становить 605 606,58 грн.

Згідно зі звітом про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу (КТЗ) від 03 липня 2019 року №0116-VV вартість матеріального збитку, нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу «Volvo», д.н.з. НОМЕР_1 , складає 274 896,28 грн. Відповідно до акту виконаних робіт №909-0116-VV від 03 липня 2019 року вартість складання вказаного звіту становить 2 000,00 грн. (т. 1, а.с. 52-82, 116).

Згідно зі звітом про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу (КТЗ) від 31 липня 2019 року №0141-VV вартість матеріального збитку, нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу «Krone SPD 27», д.н.з. НОМЕР_2 , складає 198 231,22 грн. Відповідно до акту виконаних робіт №909-0141-VV від 01 серпня 2019 року вартість складання вказаного звіту становить 1 600,00 грн. (т. 1, а.с. 83-115, 117).

Матеріальний збиток щодо пошкоджених стандартних піддонів відповідно до «Технологічного процесу обліку і переміщення піддонів на гіпермаркетах і логістичних центрах ТОВ «Епіцентр К» від 01 вересня 2016 року складає 31 230,00 грн. (347 штук х 90 грн. (вартість стандартного піддону)) (т. 1, а.с. 49).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 серпня 2019 року, постановлену у справі №362/1176/19 за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Епіцентр К», третя особа: ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, затверджено мирову угоду між учасниками справи, відповідно до якої ТОВ «Епіцентр К» зобов`язується відшкодувати ОСОБА_2 шкоду, завдану внаслідок ДТП, яка мала місце 28 серпня 2018 року в розмірі 97 649,18 грн. (т. 1, а.с. 118-121).

24 січня 2019 року між ТОВ «Епіцентр К» та ОСОБА_1 було укладено договір про добровільне відшкодування шкоди, за умовами якого ОСОБА_1 зобов`язався щомісячно до 15 числа місяця, що слідує оплачуваному, здійснювати відшкодування шкоди в розмірі 4 000,00 грн. до повного відшкодування розміру, зазначеного в п. 3 цього договору (т. 1, а.с. 122-123).

Відповідно до п. 3 вказаного договору внаслідок винних протиправних дій працівника ОСОБА_1 та порушення покладених на нього трудових обов`язків роботодавцю ТОВ «Епіцентр К», та зокрема власнику транспортного засобу Mercedes Benz Vito», д.н.з. НОМЕР_4 , було заподіяно шкоду в розмірі 97 649,18 грн. Окрім того, працівник ОСОБА_1 та роботодавець ТОВ «Епіцентр К» зобов`язуються визначити додатковий розмір шкоди, завданий роботодавцю внаслідок пошкодження транспортного засобу «Volvo FH», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «Krone», д.н.з. НОМЕР_2 .

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову ТОВ «Епіцентр К». Ухвалюючи рішення суд виходив з того, що ОСОБА_1 завдано матеріальної шкоди ТОВ «Епіцентр К» під час виконання ОСОБА_1 своїх трудових обов`язків, яка має бути відшкодована останнім.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції. Судом не правильно застосовано норми матеріального права.

Згідно із частиною першою статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини).

Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються також до трудових відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

За змістом частини першої статті 3 КЗпП України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулює законодавство про працю.

Законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього (стаття 4 КЗпП України).

Відповідно до частин першої та другої статті 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.

Відповідно до пункту 1 статті 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадку, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.

Стаття 135-1 КЗпП України встановлює, що письмовий договір про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв`язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Під прямою дійсною шкодою необхідно розуміти, зокрема втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства, установи, організації провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов`язків, грошові виплати.

Отже, за змістом зазначених норм матеріального права, вирішуючи спори щодо відшкодування працівником майнової шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, суд повинен установити такі факти: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов`язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника.

Відсутність підстав чи однієї з умов матеріальної відповідальності звільняє працівника від обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду в повному обсязі. При відсутності цих умов на працівника за заподіяну ним шкоду може бути покладена лише обмежена матеріальна відповідальність, якщо згідно з чинним законодавством працівник з інших підстав не несе матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди.

Обов`язок доведення наявності умов для покладення матеріальної відповідальності на працівника лежить на роботодавцеві (стаття 138 КЗпП України).

У Переліку, затвердженому Постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР по праці та соціальним питанням від 28 грудня 1977 року № 447/24, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, зазначені посади і роботи, що виконуються працівниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, переданих їм для зберігання, обробки, продажу (відпуску) перевезення або застосування в процесі виробництва.

Договори про повну матеріальну відповідальність з працівниками, чиї посади (виконувана робота) в Переліку № 447/24 не зазначені, або якщо у змісті трудової функції працівника відсутні перелічені обов`язки, юридичної сили не мають і не можуть бути підставою для покладання матеріальної відповідальності у повному розмірі заподіяної з вини робітника шкоди.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі № 303/3693/15-ц (провадження № 61-5969св18) та від 29 жовтня 2020 року у справі № 264/2076/17 (провадження № 61-1146св19).

Посада водія автотранспортних засобів не входить до Переліку № 447/24 і такі трудові функції не передбачають таких дій як забезпечення збереження цінностей, які були передані працівнику для збереження, обробки, продажу (відпуску), перевезення або застосування в процесі виробництва. Не передбачають вони і дій, пов`язаних зі збереженням транспортного засобу, який використовує водій під час перевезення вантажу.

Таким чином суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для покладення на відповідача ОСОБА_1 матеріальної відповідальності за пошкодження транспортних засобів у ДТП, у повному розмірі шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку.

Звертаючись до суду з даним позовом ТОВ «Епіцентр К» не було надано жодних доказів на підтвердження середньомісячного заробітку ОСОБА_1 , не було наданого таких доказів і в суді апеляційної інстанції. В зв`язку з цим, у суду відсутні можливості визначити розмір матеріальної відповідальності відповідача з урахуванням положень ст. 132 КЗпП України за пошкодження транспортних засобів.

Підставою настання матеріальної відповідальності працівників є трудове майнове правопорушення, тобто невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків, в результаті чого підприємству, установі, організації була завдана майнова шкода.

Трудові обов`язки працівника визначаються законодавством, трудовим договором, посадовою інструкцією, наказами керівника тощо.

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 130 КЗпП України при покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, положення договору про добровільне відшкодування шкоди від 24 січня 2019 року, укладеного між ТОВ «Епіцентр К» та ОСОБА_1 , відповідно до якого останній в добровільному порядку зобов`язався відшкодувати ТОВ «Епіцентр К» шкоду в розмірі 97 649,18 грн. не ґрунтується на вимогах закону.

При цьому, враховуючи характер спірних правовідносин, зобов`язання з відшкодування завданої шкоди визначається на підставі закону. Відповідно, договір про відшкодування шкоди не може бути підставою для виникнення таких зобов`язань та визначення обсягу відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, у суду першої інстанції були відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Епіцентр К» шкоди, завданої внаслідок пошкодження транспортних засобів у розмірі 574 376,58 грн.

Разом з тим, як було встановлено, ОСОБА_1 у ТОВ «Епіцентр К» також обіймав посаду експедитора за сумісництвом, яка була включена до Переліку № 447/24, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, у зв`язку з чим з ним було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 22 червня 2017 року.

Згідно з посадовою інструкцією експедитора департаменту транспорту затвердженої 07 березня 2017 року ТОВ «Епіцентр К», експедитор департаменту транспорту в тому числі зобов`язаний супроводжувати вантажі до місця призначення, забезпечувати необхідний режим зберігання вантажів під час їх перевезення з метою запобігання крадіжок, псування та знищення вантажів, забезпечувати належний технічний стан транспортного засобу, берегти майно підприємства, забезпечувати збереження і своєчасну доставку вантажів, які довірені йому для перевезення. Експедитор несе повну індивідуальну матеріальну відповідальність за збереження довірених йому матеріальних цінностей, вантажу з моменту їх одержання і у встановленому законом порядку відповідає за їх цілісність та зберігання.

Відтак, ОСОБА_1 має нести повну матеріальну відповідальність лише як експедитор департаменту транспорту.

Відповідно до наявних у матеріалах справи документів, ОСОБА_1 28 серпня 2018 року отримав для перевезення вантаж - піддони стандартні у кількості 375 шт., про що свідчить підписана ним товарино-транспортна накладна від 28 серпня 2018 року.

На підтвердження завданих ОСОБА_1 збитків у розмірі 31 230,00 грн. в зв`язку з пошкодженням стандартних піддонів у кількості 347 штук, ТОВ «Епіцентр К» було надано суду копію акту прийому палетної тари по якості № 4249 від 08 вересня 2018 року, складеного працівниками Логістичного Центру Епіцентр К (смт. Калинівка), в якому зазначено про виявлені пошкодженні піддони в кількості 347 штук, а також копію доповнення №1 до діючого «Технологічного процесу обліку і переміщення піддонів на гіпермаркетах і логістичних центрах ТОВ «Епіцентр К» від 01 вересня 2016 року, яким рекомендовано встановити матеріальну відповідальність за виявлені фати нестачі чи бою, зокрема, стандартного дерев`яного піддону у розмірі 90 грн. за штуку.

При цьому, ні у заяві про перегляд заочного рішення, ні у апеляційній скарзі, ОСОБА_1 не навів жодних доводів на спростування вимог ТОВ «Епіцентр К» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок пошкодження піддонів, а також на спростування їх вартості.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відтак, позовні вимоги ТОВ «Епіцентр К» про стягнення з відповідача 31 230,00 грн. у відшкодування вартості піддонів у кількості 347 штук підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 липня 2021 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову ТОВ «Епіцентр К», стягнувши з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Епіцентр К» 31 230,00 грн. у відшкодування матеріальної шкоди.

Згідно з ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог (5,2%) з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Епіцентр К» підлягає стягненню 472,37 грн. (9 084,10 грн. х 5,2%) судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви, виходячи із ціни позову за ставками для юридичної особи.

Пропорційно до відхиленої частини позовних вимог (94,8%) з ТОВ «Епіцентр К» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 12 917,59 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги (13 626,15 грн. х 94,8%).

Відтак, застосувавши правило взаємозарахування з ТОВ «Епіцентр К» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 12 445,22 грн. судового збору (12 917,59 грн. - 472,37 грн.).

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Бовшика Миколи Юрійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 липня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» 31 230,00 грн. у відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» на користь ОСОБА_1 12 445,22 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 11 травня 2023 року.

Суддя-доповідач:

Судді: