Номер провадження: 22-ц/813/4284/23
Справа № 504/2136/22
Головуючий у першій інстанції Вінська Н.В.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя - Кострицький В.В. (суддя - доповідач),

судді - Коновалова В.А., Карташов О.Ю.

за участю секретаря судового засідання Сінько А.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Акціонерне товариство «Альфа Банк»

правонаступник відповідача - Акціонерне товариство «Сенс-Банк»

представник правонаступника відповідача - Тодирець Андрій Олександрович

третя особа - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу за апеляційною скаргою представника Галдецького Ярослава Анатолійовича, який представляє інтереси АТ «Альфа Банк» на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 12 жовтня 2022 року, ухвалене у складі судді Вінської Н.В., у приміщенні того ж суду,

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Альфа Банк», за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 про визнання припиненим договору застави рухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом у якому просив визнати припиненим Договір застави транспортного засобу Hyundai IX-35, 2012 року випуску, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , який укладений між ОСОБА_2 та ПАТ «Укрсоцбанк» №604 виданий 27.04.2012 року.

У обґрунтування позову зазначив, що 22.06.2016 року придбав у ОСОБА_2 , транспортний засіб Hyundai IX-35 та отримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. У липні 2022 року, він мав намір перереєструвати авто на свого сина, однак у Регіональному сервісному центрі йому повідомили, що транспортний засіб обтяжений договором застави №604 виданий 27.04.2012 року ПАТ «Укрсоцбанк» Південним комерційним макрорегіоном. Зазначає, що він є добросовісним набувачем, отримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу у встановленому законом порядку, відкрито користується зазначеним транспортним засобом, у зв`язку із чим вимушений звернутись до суду із вказаним позовом.

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 12 жовтня 2022 року позов ОСОБА_1 до АТ «Альфа Банк», за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 про визнання припиненим договору застави рухомого майна - задоволено. Визнано припиненим Договір застави транспортного засобу Hyundai IX-35, 2012 року випуску, номер державної реєстрації НОМЕР_3 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , який укладений між ОСОБА_2 та ПАТ «Укрсоцбанк» №604 виданий 27.04.2012 року.

Рішення було підставою для скасування обтяження: застава нерухомого майна авто, зареєстрованого 28.04.2012 року (10:48:06) за №12451675 реєстратором: адвокат Тімонова Марія Олександрівна, м. Київ; документ - підстава: Договір застави, серія та номер: 604, виданий: 27.04.2012, видавник ПАТ «Укрсоцбанк» Південний комерційний макрорегіон, нотаріус Чапський А.Е.; об`єкт обтяження: автомобіль легковий, Hyundai IX-35, 2012 року випуску, номер державної реєстрації НОМЕР_3 , номер об`єкта: НОМЕР_2 .

Обґрунтовуючи своє рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивачем право власності на спірний автомобіль набуто у встановленому законом порядку, відповідачем не доведено, а судовим розглядом не встановлено порушення «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів у сіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженого Постановою №1388 Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року (далі - Порядок) під час придбання позивачем спірного транспортного засобу. Ухвалюючи рішення суд враховує наявність чи відсутність обставин, які можуть свідчити про недобросовісність набувача майна. Правомірність правочину презюмується (ст. 204 ЦК України). Правомірність набуття спірного рухомого майна ОСОБА_1 не спростована. Матеріали справи на час її розгляду не містять доказів недобросовісної поведінки ОСОБА_1 під час набуття ним права власності на спірний транспортний засіб. У матеріалах справи відсутні будь-які докази того, АТ «Альфа банк» звернув стягнення або розпочав звернення стягнення щодо спірного транспортного засобу в один із способів передбачених статтею 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», доказів того, що боржником ОСОБА_2 основне зобов`язання невиконане - суду не надано. Про існування будь якої заборгованості у боржника за кредитним договором, відповідачем не надано, у письмових поясненнях не зазначено. відповідно до ч.3 ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач - АТ «Альфа банк», права якого порушені внаслідок можливих дій боржника - ОСОБА_2 у зв`язку із відчуженням нею транспортного засобу який перебував у заставі, вправі вимагати від ОСОБА_2 відшкодування завданих збитків в результаті продажу нею спірного транспортного засобу на користь позивача. У зв`язку із чим суд, з метою недопущення ускладнень при виконанні судового рішення, вважає за необхідне зазначити про припинення обтяження речових прав, зареєстрованого відповідно до законодавства.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погодившись з вказаним рішенням суду, відповідач звернувся до Одеського апеляційного суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення , яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник зазначив, що зважаючи на пряму норму закону, на даний час не настало жодної обставини, котра б відповідно до ст. 28 Закону України «Про заставу» зумовлювала припинення застави, та як наслідок, зняття обтяження. АТ«Альфа-Банк» не надавав письмової згоди на відчуження заставного транспортного засобу марки HYUNDAI IX 35, 2012 року випуску, номер шасі (кузова рами) НОМЕР_4 , а отже Рішення Комінтернівського районного суд, Одеської області № 504/2136/22 від 12.10.2022 року є незаконним та підлягає скасуванню на думку скаржника. Також на момент незаконного відчуження заставного транспортного засобу марки HYUNDAI IX 35. 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в ДРОРМі існувало обтяження на вказаний транспортний засіб, що підтверджується Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 80492684 від 26.09.2022 року. ???Станом на сьогодні, зобов?язання ОСОБА_2 за Кредитним договором № 660AІ1 від 27.04.2012 року не виконані, що підтверджується відкритим виконавчим провадженням № НОМЕР_10 та наявність заборгованості за Кредитним договором № 660АІ1 від 27.04.2012 року станом на 26.09.2022 року, а тому, застава залишається чинною. ???Скасування запису в ДРОРМі про обтяження на заставний транспортний засіб є незаконним, оскільки даний транспортний засіб марки HYUNDAI IX 35, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_6 , є предметом забезпечення виконання зобов?язання ОСОБА_2 за Кредитним договором № 660AI від 27.04.2012 року. Оскільки зобов?язання останнього перед АТ «Альфа-Банк» не виконані, підставами для скасування запису про обтяження в ДРОРМі, відсутні.

Рух провадження у справі

12 жовтня 2022 року Комінтернівським районним судом Одеської області ухвалено оскаржуване рішення.

02 листопада 2022 року подано апеляційну скаргу на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 12 жовтня 2022 року.

09 грудня 2022 року відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями розподілено на судову колегію : ОСОБА_4.-головуючий суддя, Воронцова Л.П., Ігнатенко П.Я..

Рішенням Вищої ради правосуддя від 07.03.2023 року №190/0/15-23 суддю ОСОБА_4 звільнено у відставку .

Відповідно до п. 3.9 Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Одеському апеляційному суді, затверджених рішенням зборів суддів Одеського апеляційного суду від 28.12.2018 року із змінами та доповненнями, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи та визначено склад суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Кострицького В.В., Коноволової В.А., Карташова О.Ю..

Явка сторін

Колегія ухвалила про заміну найменування сторони позивача на АТ «Сенс-Банк». 19 червня 2023 року від представника АТ "Сенс-Банк" надійшло клопотання про відкладення судового розгляду на іншу дату, у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому процесі, але судова колегія враховуючи вимоги доступності правосуддя та ту обставину що скарга надійшла до суду ще в 2022 році і до цього часу не розглянута, вирішила слухати справу на підставі наявних матеріалів справи та у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. В судове засідання суду апеляційної інстанції, призначеного на 20.06.2023 року сторони не з`явились, хоча були повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про повернення поштового відправлення з поміткою - адресат відсутній за вказаною адресою, що відповідно до сталої практики Верховного Суду є належним повідомленням сторони.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, оцінивши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, судова колегія приходить наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України,- судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає, задовольняючи позов, суд першої інстанції помилково виходив з того, позивачем право власності на спірний автомобіль набуто у встановленому законом порядку, відповідачем не доведено, а судовим розглядом не встановлено порушення «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів у сіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженого Постановою №1388 Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року (далі - Порядок) під час придбання позивачем спірного транспортного засобу.

Судова колегія не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено те, що 27.04.2012 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено договір застави транспортного засобу предметом якого є транспортний засіб Hyundai IX-35, 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 .

Відповідно до витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на транспортний засіб Hyundai IX-35, ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було накладено обтяження від 28.04.2012 року на спірний транспортний засіб.

Згідно витягу з автоматизованої системи виконавчих проваджень, станом на 02.08.2022 року, жодних виконавчих проваджень де боржником є ОСОБА_2 , а стягувачем є ПАТ «Укрсоцбанк» або його правонаступник - АТ «Альфа банк» на примусовому виконанні не перебувало.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 , територіальним сервісним центром 5148, 22.06.2016 року було зареєстровано право власності на транспортний засіб Hyundai IX-35, 2012 року випуску, номер державної реєстрації НОМЕР_1 за позивачем - ОСОБА_1 .

22.06.2016 року ОСОБА_5 придбав, транспортний засіб Hyundai IX-35 та отримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

У липні 2022 року, ОСОБА_1 мав намір перереєструвати авто на свого сина, однак у Регіональному сервісному центрі йому повідомили, що транспортний засіб обтяжений договором застави № 604 виданий 27.04.2012 року ПАТ «Укрсоцбанк» Південним комерційним макрорегіоном.

У зв?язку із викладеним, ОСОБА_5 звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області із позовною заявою до АТ «Альфа-Банк», Третя особа: ОСОБА_2 , про визнання припиненим договору застави рухомого майна.

Судова колегія погоджується із доводами апеляційної скарги про те, що на момент слухання справи були відсутні підстави для визнання припиненим Договору застави транспортного засобу від 27.04.2012 року, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про застави» застава припиняється: -з припиненням забезпеченого заставою зобов?язання; -в разі загибелі заставленого майна; -в разі придбання заставодержателем права власності на заставлене майно; - в разі примусового продажу заставленого майна; - заставний транспортний засіб не перебуває на примусовому продажі; -при закінченні терміну дії права, що складає предмет застави; -в інших випадках припинення зобов?язань, установлених законом.

Так відповідно до п. 3.2. ст. 3 Договору застави, право застави припиняється виконанням заставодавцем ( ОСОБА_2 ) забезпечених заставою зобов?язань за Договором кредиту в повному обсязі. Однак, ОСОБА_2 своїх зобов?язань на Кредитним договором та Договором застави не виконала, а тому, застава не може бути припиненою. Заставний транспортний засіб марки HYUNDAI IX 35, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_8 не є знищеним чи загиблим, що жодним доказом, наявним у матеріалах справи, не підтверджується. Відповідач не придбавав право власності на заставний транспортний засіб марки HYUNDAI IX 35, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_6 . Заставний транспортний засіб не перебував на примусовому продажі. Відповідно до п. 7.6 ст. 7 Кредитного договору, договір набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань. З матеріалів справи, що найшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду встановлено, що ОСОБА_2 свої зобов?язання за Кредитним договором не виконала.

Зважаючи на пряму норму закону, на даний час не настало жодної обставини, котра б відповідно до ст. 28 Закону України «Про заставу» зумовлювала припинення застави, та як наслідок, зняття обтяження.

Однак судом першої інстанції невірно встановлено обставини справи та застосовано «Порядок державної реєстрації (перереєстрація, зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок» моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженого Постановою № 1388 Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року (далі по тексту - Порядок), з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 п. 41 Порядку, Перереєстрація на нового власника транспортного засобу, щодо якого в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна с відомості про обмеження відчуження, здійснюється за наявності письмової згоди обтяжувача (заставодержателя), крім випадків переходу права власності на транспортний засіб у порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки у спільному майні.

Тобто, iз вищевказаного вбачається, що порядком передбачено заборону на перереєстрацію транспортного засобу, щодо якого в державному реєстрі обтяжень рухомого майна є відомості про обмеження відчуження, за відсутності письмової згоди заставодержателя.

В матеріалах справи відсутні жодні докази наявності письмової згоди заставодержателя на відчуження транспортного засобу марки Hyundai IX 35, 2012 poкy випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_6 , оскільки відповідач не надавав такої письмової згоди на відчуження свого заставного транспортного засобу.

Із матеріалів справи вбачається, що на момент незаконного відчуження заставного вищевказаного транспортного засобу в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (далі по тексту - ДРОРМ) існував запис про обтяження на вищевказаний транспортний засіб.

Тому посилання суду першої інстанції в оскаржуваному рішення на те, що перереєстрація заставного транспортного засобу відбулась відповідно до Порядку, є невірними, оскільки вищевказаним Порядком встановлено заборону на .відчуження транспортного засобу без письмової згоди заставодержателя, за наявності обтяження в Дромі.

Суд першої інстанції невірно встановив обставини справи та не в повному обсязі дослідив наявність виконавчого провадження по боржнику ОСОБА_2 .

Станом на момент подачі апеляційної скарги, у Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Носенко Сергія Борисовича відкрито виконавче провадження № НОМЕР_10 з примусового виконання Виконавчого листа № 755/244/15-ц, що виданий 04.02.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення заборгованості із ОСОБА_2 на користь АТ «Альфа-Банк».

17.08.2020 року Постановою Приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Долинським Миколою Миколайовичем, про зміну (доповнення) реєстраційних даних було встановлено, що ОСОБА_2 змінила прізвище на « ОСОБА_2 », а тому, вказаною постановою було внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме: замість Прізвище: ОСОБА_2 , зазначити Прізвище: ОСОБА_2 .

06.06.2022 року Дніпровський районний суд м. Києва постановив Ухвалу Ле 755/244/15-и, якою заяву АТ «Альфа-Банк» про заміну сторони у виконавчому провадженні за виконавчим листом № 755/244/15-ц, виданого Дніпровським районним судом міста Києва, яким стягнуто із ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" заборгованості по договору кредиту в розмірі 135 428 (сто тридиять п?ять тисяч чотириста двадцять вісім) грн. 53 коп., а також витрати, пов?язані з розглядом справи в третейському суді в сумі 1 754 (одна тисяча сімсот п?ятдесят чотири) грн. 29 коп, а саме, замінив сторону виконавчого проваджения ПАТ «Укрсоибанк» на АТ «Альфа - Банк».

Таким чином, суд першої інстанції невірно вказав у своєму рішенні про відсутність виконавчого провадження, де боржником є ОСОБА_2 .

Крім того, відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_2 за Кредитним договором № 660AI1 від 27.04.2012 року станом на 26.09.2022 року існує заборгованість, що свідчить про те, що зобов?язання останньої за Кредитним договором залишається не виконаним.

Отже, наявність відкритого виконавчого провадження № НОМЕР_10, де боржником є ОСОБА_2 , а стягувачем - АТ «Альфа-Банк», а також суми заборгованості, що утворилась станом на 26.09.2022 року, є підтвердженням того, що свої зобов?язання ОСОБА_2 за Кредитним договором не виконала, а тому, застава зберігає свою чинність, а оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 356 ЦПК України, В апеляційній скарзі мають бути зазначені: нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Відповідач зазначав, що не подав до суду першої інстанції належним чином завірену копію розрахунку заборгованості ОСОБА_2 за Кредитним договором № 660д01 від 27.04.2012 року станом на 26.09.2022 року, з причин затрати значної кількості часу для формування розрахунку заборгованості через постійні відключення світла у місті Києві, та проблеми із збереженням та пересилкою даних що виникають внаслідок аварійних відключень.

Виходячи з вищевикладеного та матеріалів судового провадження , обставин збройної агресії росії проти України які негативно вплинули на оперативність роботи та можливості фізичних та юридичних осіб, судова колегія вважає підстави надання нових доказів поважними та приймає такі докази виходячи з вищевикладеного.

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції вважає, що ОСОБА_5 є добросовісним набувачем вищевказаного заставного транспортного засобу. Однак, судова колегія не може погодитись із вищевказаними твердженнями суду першої інстанції, вважає їх невірними, а зазначене рішення таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права

В Державному реєстрі обтяжень рухомого майна приватне обтяження на транспортний засіб марки HYUNDAI IX 35, 2012 року випуску номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_6 було зареєстроване 28.04.2012 року.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, транспортний засіб було придбано 22.06.2016 року, тобто в момент, коли у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були присутні відомості про обтяження спірного транспортного засобу.

Із вищевикладеного вбачається, що з 28.04.2012 року в ДРОМі було зареєстровано обтяження на заставний транспортний засіб, що продовжує діяти до 16.10.2024 року та підтверджується Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 80492684 від 26.09.2022 року, що наявний в матеріалах цивільної справи № 504/2136/22).

ОСОБА_5 придбав транспортний засіб марки HYUNDAI IX 35, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_9 , 22.06.2016 року, тобто в момент, коли в ДРОРМі існувало обтяження на вищевказаний заставний транспортний засіб.

Згідно з ч.1 ст. 27 Закону України «Про заставу», застава зберігає силу, якщо однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.

Правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, визначає Закон України «Про забезпечення метою кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов?язує виникнення прав та обов?язків щодо рухомого майна.

Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах із третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом.

У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно с нечинним у відносинах із третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

Встановлено, що ні АТ «Укрсоцбанк», ні АТ «АЛЬФА-БАНК» ні АТ "Сенс Банк"не надавало жодного дозволу на відчуження автомобіля марки HYUNDAI IX 35, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_6 .

Системний аналіз вищевказаних норм чинного законодавства України дає підстави дійти висновку про те, що в разі відчуження боржником предмета обтяження без згоди заставодержателя обтяження рухомого майна, що є предметом застави, зберігає свою силу для нового власника (покупця), якщо воно зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

За таких обставин реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, у зв?язку з чим на предмет застави може бути звернено стягнення з підстав, передбачених ст. ст. 25, 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" (правова позиція Верховного Суду України згідно з постановою № 6-Г68цс14 від 19.11.2014 року, постановою № 61-165420619 Верховного суду у складі колегії Першої судової палати Касаційного суду від 18.12.2019 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі ст. 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна обтяжень

Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

Оскільки, запис про обтяження автомобіля внесений до Державного реєстру Обтяжень рухомого майна 28.04.2012 року із строком його дії до 16.10.2024 року, а відомостей щодо вилучення вказаного запису з Державного реєстру обтяжень матеріали страви не містять, враховую чи відсутність згоди АТ «Альфа-Банк», як Заставодержателя на відчуження предмета застави, слід дійти висновку про те, що ОСОБА_1 не є добросовісним набувачем.

Враховуючи всі вище викладені обставини та той факт, що в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на момент відчуження транспортного засобу ОСОБА_1 , та станом на сьогодні присутні відомості про обтяження предмета застави, а саме: транспортний засіб марки НYUNDAI IX 35, 2012 року випуску номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_6 .

Таким чином, ОСОБА_1 не є і не може бути визнаним добросовісним набувачем вказаного автомобіля, а застава спірного транспортного засобу зберігає свою чинність для нового власника.

Виходячи із системного аналізу положень Закону України «Про заставу» і Закону У країни «Про забезпечення вимог кредиторів та ресстрацію обтяжень» дає підстави для висновку про те, що у разі відчуження боржником предмета обтяження без згоди заставодержателя, обтяження рухомого майна, що є предметом застави, зберігає свою силу для нового власника (покупця) у разі, якщо воно зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Покупець може бути добросовісним набувачем за умови, якщо на час укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна був відсутній відповідний запис.

Реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи і на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених статями 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Вказаний правовий висновок викладено Верховним Судом України в постановах від 03 квітня 2013 року у справі № 6-7цс13, від 19 листопада 2014 року у справі № 6-168цс14 та Верховним Судом у постановах від 10 жовтня 2019 року у справі № 463/3582/17 від 18 грудня 2019 року у справі № 619/4033/18, від 02 березня 2020 року у справі № 461/11912/15-ц.

25 квітня 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 523/8653/15-ц, досліджував правові наслідки щодо питання відчуження предмета обтяження боржником без згоди обтяжувача. Верховний суд зазначив наступне. Застава є способом забезпечення зобов?язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов?язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (стаття 1 Закону України «Про заставу» та стаття 572 ЦК України).

Відповідно до частини першої та другої статті 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов?язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Згідно із частиною першою статті 589 ЦК України в разі невиконання зобов?язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет Відповідно до статті 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій собі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги.

Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов?язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже, на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених статтею 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Викладене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, наведеними у постановах від 03 квітня 2013 року у справі № 6-7це13 та від 19 листопада 2014 року у справі № 6-168цс14.

Тобто, Верховним судом зроблено висновок про те, що у разі відчуження предмета обтяження боржником без згоди обтяжувача, обтяження рухомого майна, що є предметом обтяження, зберігає свою силу для нового власника (покупця) в разі, якщо воно зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Відповідно до п. 6 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого Постановою КМУ від 05.07.2004 року № 830 (далі Порядок), відомості про обтяження рухомого майна вносяться до Реєстру на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи.

За змістом ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За загальним правилом ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених ч.1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з положеннями ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Нездійснення особою права на захист не є підставою для припинення цивільного права, що порушене, крім випадків, встановлених законом.

За ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред?явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення від 09.12.2010 у справі «Буланов та Купчик проти У країни», яке набуло статусу остаточного 09.03.2011, вказав, що п. 1 ст.6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов?язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Суду включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутій проти Хорватії» (Kutit v Croatia), № 48778199, пункт 25, ECHR 2002-I).

Отже, на підставі вищевказаного, слід дійти висновку, що рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 12.10.2022 року є необґрунтованим та таким, що порушує законні права та інтереси відповідача, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Судова колегія не погоджується з проаналізованими судом першої інстанції в сукупності дослідженими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що стороною відповідача доведено ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 12 жовтня 2022 року необхідно скасувати. Ухвалити нове рішення яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Альфа Банк», за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 про визнання припиненим договору застави рухомого майна - відмовити.

Керуючись ст.ст.368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Сенс-Банк" задовольнити.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 12 жовтня 2022 року скасувати.

Ухвалити нове рішення яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Альфа Банк», за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 про визнання припиненим договору застави рухомого майна - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 червня 2023 року.

Головуючий суддя В.В. Кострицький

Судді В.А. Коновалова

О.Ю. Карташов