Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/1251/23

Провадження № 2/126/503/2023

"22" червня 2023 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Губко В. І.

секретар Бурлака А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з даним позовом, в якому просить стягувати, щомісячно, з ОСОБА_2 на її користь, на утримання повнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб до досягнення 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивачка перебувала в шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 . За час шлюбу в них з відповідачем народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області шлюб між сторонами було розірвано.

Бершадським районним судом 11.05.2006 року видано виконавчий лист у справі № 2-662/2006 про стягнення з відповідача аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, щомісячно, починаючи з 21.04.2006 року до її повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_3 сину сторін ОСОБА_5 виповнилось 18 років, він успішно навчається та є студентом 1 курсу, групи 1 іст-22 б, денної, бюджетної форми навчання факультету інтелектуальних інформаційних технологій та автоматизації Вінницького національного технічного університету, IV ступеня акредитації, що підтверджується довідкою № 2437 від 19.05.2023 року.

Відповідач на утримання сина добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча має можливість це робити, оскільки він не є інвалідом, постійно працює.

Позивачка, ОСОБА_1 , надала до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи в її відсутність.

Відповідач, ОСОБА_2 , надав до суду письмову заяву, про визнання позовних вимог та розгляд справи в його відсутність.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. На даний час ОСОБА_6 є повнолітнім і навчається на 1 курсі, групи 1 іст-22 б, денної, бюджетної форми навчання факультету інтелектуальних інформаційних технологій та автоматизації Вінницького національного технічного університету, IV ступеня акредитації, що підтверджується довідкою № 2437 від 19.05.2023 року.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 20 Постанови від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 досяг повноліття, однак не досяг 23 років, навчається стаціонарно, потребує утримання не лише від матері, а також від батька.

Ст. 200 СК України визначає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

За правилами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна,грошових коштів та інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене та беручи до уваги , що утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, як і те, що основні витрати на утримання дитини на даний час несе позивач. З огляду на те, що ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання, не має можливості працювати та заробляти кошти на своє утримання. Відповідач є працездатним та має можливість надавати матеріальну допомогу, а тому суд прийшов висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 частини його заробітку.

Вимога позивача про визначення мінімальної межі аліментів в розмірі 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб задоволенню не підлягає через відсутність правової підстави для задоволення позову в цій частині.

Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, тому згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 1073,60 грн.

Керуючись ст. 182, 198-200 СК України, ст.ст. 141, 259, 264, 265 ЦПК

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) аліменти, на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, починаючи стягнення з 26.05.2023 року і до досягнення сином двадцяти трьох років, за умови, що він буде продовжувати навчання.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 1073,60 грн. судового збору на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/ 22030106 Код , Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. І. Губко