Номер провадження: 22-ц/813/4498/23
Справа № 501/4784/21
Головуючий у першій інстанції Петрюченко М.І.
Доповідач Воронцова Л. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Воронцової Л.П. (суддя-доповідач),

суддів: Базіль Л.В.,

Ігнатенко П.Я.,

за участю секретаря Кузьміч Г.Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 26 травня 2022 року в справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив

У грудні 2021 року позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, просив стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 20.02.2018 року в розмірі 269 522,09 грн. станом на 24.11.2021 року. Вирішити питання щодо судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим 20.02.2018 року підписав заяву та отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який у подальшому змінювався (збільшувався).

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом в заяві, був ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, підтверджується підписом відповідача у анкеті-заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України.

Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі, що також підтверджується копією Паспорту споживчого кредиту.

Зазначає, що дія договору підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів, що повністю узгоджується з ч. 2. ст. 642 ЦК України, згідно якої особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує і бажання укласти договір, ця дія с прийняттям пропозиції.

Виконання відповідачем договору вбачається також із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості, де зазначені операції щодо використання кредитного ліміту, операції щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування.

Отже, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України).

Відповідачу було відкрито кредитний рахунок (що підтверджується випискою по рахунку, яка додається до позову) та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

У подальшому відповідач, ознайомившись із умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту від 27.09.2019 року, отримав картку типу преміальна картка VISA Signature (кредитний ліміт до 300 000 грн). Номер та строк дії отриманої кредитної картки зазначено у довідці про отримані картки, що додається до позовної заяви. Отримання картки підтверджується фотографією клієнта із карткою, довідці про отримані картки та випискою по рахунку, які додаються до позовної заяви.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2:4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Договором, в тому числі щодо сплати пені, в повному обсязі в редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 року згідно до п. 2.1.1.2.12. Сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 74, 4% - для преміальних карток: Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature.

Відповідач належним чином свої зобов`язання не виконує, у зв`язку з чим станом на 24.11.2021 року виникла заборгованість в сумі 269 522,09 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 241965,48 грн., в тому числі: заборгованість за поточним тілом кредиту у розмірі 210149,30 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 31816,18 грн., заборгованість за нарахованими відсотками у розмірі 13296,35 грн., заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 14260,26 грн.

Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань, і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПриватБанк».

Заочним рішенням суду від 26 травня 2022 року позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість по тілу кредиту за кредитним договором №б/н від 20.02.2018 року станом на 24.11.2021 року в розмірі 241 965,48 грн., у задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись із вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, вважає, що судом першої інстанції було допущено неповне з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи та прийнято до уваги обставини, які не були належним чином доведені позивачем, що безпосередньо вплинуло на вирішення справи по суті.

Зазначає, що задовольняючи позовні вимоги Банку в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту, судом першої інстанції не було взято до уваги, що наданий позивачем розрахунок по тілу кредиту також включає в себе відсотки за користування кредитним лімітом, плату за несвоєчасне погашення кредитного ліміту та відсотків за овердрафт, які були автоматично списані позивачем та, в свою чергу, стали складовими заборгованості по тілу кредиту, що є неправомірним і безпідставним , оскільки анкета-заява не містить будь-яких відомостей про ці умови, у паспорті споживчого кредиту також не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту, а Умови та Правила надання банківських послуг не можуть розцінюватись як частина кредитного договору, укладеного між сторонами, що, власне, і підтверджено судом першої інстанції.

Вважає, що заборгованість по тілу кредиту, яка розрахована позивачем, повинна бути зменшена на суму неправомірно списаних відсотків та становити 9 326,59 грн (241 965,48 грн - 232 638,89 грн) замість 241 965,48 гри., обрахованих позивачем.

Вказує на те, що на підтвердження його загальної заборгованості, позивачем було надано, а судом першої інстанції, в свою чергу, було прийнято до уваги докази, які не відповідають вимогам ЦПК України, а саме ч. 2 ст. 95, ст. 100 ЦПК України, п. 5.6. ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів», всупереч зазначеним положенням до позовної заяви додані документи, які не посвідчені належним чином, ані як письмові докази, ані як електронні докази, що свідчить про недопустимість вказаних доказів як таких. Крім того, ряд документів, які є основним підтвердженням факту наявності цивільно-правових відносин між Банком та ним викладені російською мовою, що є порушенням норм ЦПК України, а також ЗУ Про забезпечення функціонування української мови, як державної, а тому надані Банком докази не могли бути прийнятті судом як належні, оскільки складені на іноземній мові, що унеможливлює встановлення судом правильного змісту такого документу.

Щодо витрат на правничу професійну допомогу скаржник зазначає, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи складають 20 000,00 грн. та оскільки він не може перебачити кількість судових засідань, кількість необхідних для підготовки процесуальних документів, тому не може на даний час надати до суду докази понесених витрат на професійну правничу у відповідності до статті 137 ЦПК України. Ним буде надано до суду докази в підтвердження витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення по суті справи відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України.

Щодо повороту виконання рішення суду зазначає, що на підставі виданого Іллічівським міським судом Одеської області виконавчого листа № 501/4784/21 від 27.06.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Крецулом В. А. було відкрито виконавче провадження № 70344990, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження № 70344990 від 15.11.2022 року, ним повністю виконано вимоги виконавчого документу та сплачено заборгованість у розмірі 271 178,14 грн., оплата вказаної суми підтверджується постановою про закінчення ВП, квитанцією та платіжною інструкцією від 12.12.2022 року.

Просить апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення суду, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» відмовити в повному обсязі. Здійснити поворот виконання заочного рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 26 травня 2022 року. Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на його користь грошові кошти у розмірі 241 965,49 грн., судовий збір у розмірі 4 042,83 грн. в порядку повороту виконання рішення суду. Вирішити питання щодо судових витрат та витрат на правничу допомогу.

Відзив на апеляційну скаргу іншими учасниками не надано, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Справа переглядається апеляційним судом у частині задоволених позовних вимог.

Дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Предметом розгляду даної справи є стягнення заборгованості за кредитним договором.

Приймаючи рішення у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач отримував від банку кредитні кошти та користувався ними, розрахунок заборгованості та виписки про рух коштів по карткам відповідача підтверджують факт несвоєчасного повернення ним коштів банку, поряд з цим суд зазначив, що позивачем не доведено факту існування між сторонами домовленості про сплату відсотків, пені та комісій за користування кредитними коштами, тому дійшов висновку про безпідставність стягнення з відповідача таких платежів.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відсутності належних, допустимих та достатніх доказів того, що Умови та правила надання банківських послуг, що знаходяться у матеріалах справи є складовою частиною укладеного між сторонами договору, оскільки вони не містять підпису відповідача, Анкета-заява також не містить інформації щодо погодження сторонами плати за користування кредитом, а паспорт споживчого кредитування також не є доказом погодження сторонами умов надання кредиту.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду частково не відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , як клієнт банку звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим 20.02.2018 підписав заяву та отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Одночасно відповідач ознайомився із умовами кредитування з використанням платіжної карти VISA Signature (кредитний ліміт до 300 000 грн.) (а.с.16-19).

20 лютого 2018 року ОСОБА_1 підписав «Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку» (а.с.16).

Згідно розрахунку заборгованості за договором, укладеного між відповідачем та позивачем, станом на 24.11.2021 виникла заборгованість в сумі 269522,09 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 241965,48 грн., в тому числі: заборгованість за поточним тілом кредиту у розмірі 210149,30 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 31816,18 грн., заборгованість за нарахованими відсотками у розмірі 13296,35 грн., заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 14260,26 грн. (а.с.7-13).

Відповідно до розрахунку банку, заборгованість відповідача по тілу кредиту станом на 24.11.2021 року складає 241 965,48 грн.

Як пояснив представник АТ КБ «Приватбанк» відповідач до 27.02.2020 року виконував умови договору, погашав заборгованість і станом на 26.02.2020 року вона становила 0 грн. Нарахування заборгованості ОСОБА_1 здійснено починаючи з 27.02.2020 року.

Пояснення представника Банку узгоджуються із розрахунком заборгованості, про нарахування ОСОБА_1 заборгованості в сумі 241 965,48 грн. по тілу кредиту за період із 27.02.2020 року.

Разом з тим, із розрахунку заборгованості і виписки по рахунку вбачається, що до заборгованості по тілу кредиту Банк включив відсотки за користування кредитним лімітом, які не були погоджені сторонами, про що обґрунтовано зазначив суд першої інстанції.

За період з 27.02.2020 року по 24.11.2021 року Банк необґрунтовано включив до заборгованості по тілу кредиту відсотки за користування кредитним лімітом на загальну суму 142 170, 06 грн., які підлягають виключенню з суми заборгованості, а рішення суду у вказаній частині зміні, шляхом зменшення стягнутої суми до 99 795, 24 грн. (241 965,48-142 170,06) та зменшення пропорційно до задоволеної частини позовних вимог стягнутого судового збору з 4 042,83 грн. до 1 495,54 грн.

Апеляційний суд погоджується із твердженнями скаржника про те, що заборгованість по тілу кредиту, яка розрахована позивачем, повинна бути зменшена на суму неправомірно списаних відсотків, разом з тим, вважає, що суми отриманих та з часом повернутих відповідачем кредитних коштів, списані відсотки, овердрафт та плата за несвоєчасне погашення кредитного ліміту, що були списані у позичальника у період до 27.02.2020 року, не є предметом позовних вимог, а отже не підлягають апеляційному перегляду.

Зважаючи на встановлені обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що заборгованість по тілу кредиту, яка розрахована позивачем, підлягає зменшенню на суму автоматично списаних за період з 27.02.2020 року по 24.11.2021 року відсотків та становити 99 795,42 грн. (241 965,48 грн 142 170,06 грн.) замість 241 965,48 грн. обрахованих позивачем.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги ч.2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Таким чином, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з боржника тіла кредиту в розмірі 99 795,42 грн.

Відхиляючи зауваження скаржника про те, що прийняті судом першої інстанції до уваги докази не відповідають вимогам ЦПК України, апеляційний суд звертає увагу на наступне.

Апеляційний суд погоджується із зауваженнями скаржника про те, що додані до позовної заяви документи не посвідчені належним чином як письмові чи електроні докази, поряд з цим, зважаючи на те, що надані позивачем докази відповідають критеріям цивільно-процесуальної якості, а їх сукупність - стандарту більшої переконливості, приходить до висновку, що їх неврахування з цієї підстави є надмірним формалізмом у трактуванні процесуального законодавства, не відповідатиме загальним засадам права та буде неправомірним обмеженням права особи на справедливий суд, яке передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Для кожного окремо взятого доказу законодавець установлює такі критерії, як належність, допустимість, достовірність. А для сукупності доказів, тобто для всієї доказової бази у справі, встановлені такі критерії, як достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, що відповідає стандарту більшої переконливості.

Досліджені апеляційним судом докази стосуються предмету доказування, що відповідає ознаці належності таких доказів (ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до приписів ст. 78 ЦПК України допустимими є докази, що отримані без порушення порядку, встановленому законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Апеляційний суд надав оцінку вказаному критерію та не встановив порушення позивачем законодавчо встановленого порядку отримання та збирання доказів, не заявлено про такий і скаржником.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достовірність як критерій оцінки доказів дає змогу встановити таку модель існування обставин у справі, яка є єдино можливою та логічно обґрунтованою в умовах, викладених сторонами та з`ясованих судом. Доказ визнається судом достовірним, якщо в результаті його дослідження та оцінки з`ясовується, що в ньому містяться відомості, що відповідають дійсності. При дослідженні наданих сторонами доказів, апеляційним судом не встановлено ознак їх фальсифікації і відповідно вони визнані судом достовірними.

Водночас апеляційний суд звертає увагу на те, що зміст, наданих позивачем доказів, скаржником не спростовано в процесі доказування, навпаки, звертаючись до суду із апеляційною скаргою ОСОБА_1 , обґрунтовуючи власні заперечення щодо правомірності включення до тіла кредиту суми автоматично списаних з його рахунків відсотків, овердрафту та плати за несвоєчасне погашення кредитного ліміту, посилається на надані позивачем докази.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, не довів обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, висновки районного суду не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим є підстави для зміни рішення суду першої інстанції у частині задоволених позовних і ухвалення нового судового рішення у цій частині.

Згідно із ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення чи ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що за подачу позовної заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» сплатило судовий збір у розмірі 2 481 гривень.

Позов задоволено частково (стягнення заборгованості по тілу кредиту), що становить 37% (99 795,42*100/269 522,09) від загальної ціни позову, а отже, з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір за подачу банком позовної заяви у розмірі 1 495,54гривень.

Щодо судового збору за подання апеляційної скарги, то апеляційний суд зауважує, що оскільки апеляційну скаргу було задоволено частково, а саме на 54,37% від загального розміру вимог, а за її подання скаржник сплатив 6 064,24 гривень, з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір у розмірі 3 297,42 гривень.

Вирішуючи питання про поворот виконання рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 26 травня 2022 року, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2011 року N 13-рп/2011, поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

З наведених правових норм випливає, що за допомогою інституту повороту виконання судового рішення, яке було скасоване або змінене, зокрема, у такий спосіб, що стягувач повинен повернути боржнику те, що він отримав за таким судовим рішенням. А, отже, поворот виконання рішення спрямований на забезпечення інтересів добросовісного боржника, який виконав судове рішення, яке, як згодом виявилося, було помилковим.

Виконавчий лист про поворот виконання рішення видається, зокрема, в разі скасування (зміни у певній частині) рішення, на підставі якого було видано первісний виконавчий лист, за результатами перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку.

При розгляді заяви про поворот виконання судового рішення необхідно встановити чи виконано боржником (повністю або частково) судове рішення, яким з нього були стягнуті грошові кошти та чи скасовано повністю або частково в апеляційному або касаційному порядку судове рішення, за яким з боржника стягнуті грошові кошти.

Заочним рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 26 травня 2022 року позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість по тілу кредиту за кредитним договором №б/н від 20.02.2018 року станом на 24.11.2021 року в розмірі 241 965,48 грн., у задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

На підставі виконавчого листа Іллічівського міського суду Одеської області №501/4784/21 від 27.06.2022 року приватним виконавцем виконавчого округа Одеської області Крецулом В.А. постановою про відкриття виконавчого провадження від 15.11.2022 року було відкрито виконавче провадження №70344990.

Як вбачається з постанови про закінчення виконавчого провадження №70344990 від 21.12.2022 року, квитанції про оплату частини заборгованості від 21.12.2022 року та платіжною інструкцією №70531978 від 12.12.2022 року ОСОБА_1 повністю виконано вимоги виконавчого листа №501/4784/21.

На підставі викладено вище, з оглядну на доведеність факту виконання рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 26 травня 2022 року у справі №501/4784/21 на підставі якого видавався виконавчий лист, а також на зміну такого рішення, шляхом зменшення стягнутої суми, за результатами апеляційного перегляду справи із ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог у меншому розмірі, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви ОСОБА_1 про поворот виконання рішення, повернення ОСОБА_1 необґрунтовано стягнутої та сплаченої ним суми відсотків за період із 27.02.2020 року по 24.11.2021 року у розмірі 142 170,06 грн. та судового збору в сумі 2 547, 29 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 368, ст. 374, ст.ст.376, 381 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 26 травня 2022 року змінити, зменшивши суму заборгованості, стягнутої з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» з 241 965,48 грн. до 99 795 (дев`яноста дев`яти тисяч сімсот дев`яноста п`яти) грн. 42 (сорока двох) коп. та суму стягнутого судового збору за подачу позовної заяви з 4 042,83 грн. до 1 495(однієї тисячі чотирьохсота дев`яноста п`яти) грн. 54 (п`ятдесяти чотирьох) коп.

Заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду задовольнити частково.

Допустити поворот виконання заочного рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 26 травня 2022 року у справі №501/4784/21.

В порядку повороту виконання рішення суду стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (місцезнаходження: 01001, м.Київ, вул.Грушевського, 1-Д, , розрахунковий рахунок НОМЕР_1 , МФО №305299) на користь ОСОБА_1 (місце проживання/реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) грошові кошти у розмірі 142 170 (сто сорок дві тисячі сто сімдесят) гривень 06 (шість) копійок, стягнутих, як заборгованість по тілу кредиту за кредитним договором та 2 547 (дві тисячі п`ятсот сорок сім) гривень 29 (двадцять дев`ять) копійок, стягнутих, як судовий збір сплачений за подання до суду позовної заяви.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (місцезнаходження: 01001, м.Київ, вул.Грушевського, 1-Д, , розрахунковий рахунок НОМЕР_1 , МФО №305299) на користь ОСОБА_1 (місце проживання/реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) суму сплаченого судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 3 297 (три тисячі двісті дев`яносто сім) гривень 42 (сорок дві) копійки.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 23.03.2023 року.

Судді Одеського

апеляційного суду Л.П.Воронцова

Л.В. Базіль

П.Я. Ігнатенко