Справа№592/8016/22
Провадження №2/592/242/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі судді Князєва В.Б., за участю секретаря судового засідання Грибиниченко С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особистою приватною власністю майна набутого під час шлюбу,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду та свої вимоги мотивує тим, що відділом реєстрації актів громадянського стану Сумської міської ради було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про що зроблено актовий запис №70 від 12 лютого 2000 року. На момент позову в провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми перебуває цивільна справа №592/6586/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. За час шлюбу у сторін народилося дві доньки: ОСОБА_4 - повнолітня, ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , обидві доньки мешкають разом із позивачкою, за адресою реєстрації АДРЕСА_1 . Відповідач тривалий час разом із сім`єю не проживає, має стосунки з іншою жінкою. Враховуючи, що після розірвання шлюбу всі обов`язки щодо належного забезпечення та виховання малолітньої дитини будуть покладені на позивачку, виникає нагальне питання поділу майна спільно набутого з відповідачем за період шлюбу. За час перебування сторін у шлюбі було спільно набуто майно, а саме автомобіль Chevrolet Niva, р.н. НОМЕР_1 , та гараж № НОМЕР_2 в гаражному кооперативі «Енергетик», за адресою: м. Суми, вул. 2-га Залізнична, 8, вказане майно придбавалось за спільні кошти проте відповідач обачливо зареєстрував його на себе. З огляду на обставини справи вбачається, що спірне майно, а саме автомобіль Chevrolet Niva, р.н. НОМЕР_1 , та гараж № НОМЕР_2 , в гаражному кооперативі «Енергетик», за адресою м. Суми, вул. 2-га Залізнична, 8, були придбані сторонами під час шлюбу, а тому є їх спільною сумісною власністю, відповідно частки сторін є рівними та підстави для відступу від засад рівності часток подружжя при поділі майна відповідно до частини третьої статті 70 СК України відсутні. На сьогоднішній день відповідач мешкає окремо від позивачки, обмежив доступ до гаражного приміщення змінивши замки, автомобіль також знаходиться в його користуванні, через що провести оцінку спірного майна немає можливості. За суб`єктивною оцінкою позивачки та з дослідження вартості аналогічного майна на ресурсах інтернет оголошень, гаражне приміщення коштує 3000 доларів США, а автомобіль 4000 доларів США, що в перерахунку на гривні згідно офіційного курсу долара станом на 20.10.2022, складає: 3000 * 36,57 = 109 710,00 грн; 4000 * 36,57 = 146 280,00 грн. Позивачка має бажання здійснити розподіл спірного майна наступним чином. Визнати за відповідачем право власності на автомобіль Chevrolet Niva, р.н. НОМЕР_1 , вартістю 146280 грн; визнати за відповідачкою право власності на гараж № НОМЕР_2 в гаражному кооперативі «Енергетик», за адресою: м. Суми, вул. 2- га Залізнична, 8, вартістю 109710 грн, з компенсацією на користь відповідачки різниці вартості автомобіля та гаражу (146 280,00 - 109 710,00) : 2 = 18285 грн, шляхом стягнення цієї суми з відповідача на користь позивачки.

Відповідач ОСОБА_2 надав до суду відзив у якому повністю не погоджується з позовною заявою, вважає її необґрунтованою та безпідставною, а позовні вимоги такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та не підлягають задоволенню. Вказує про те, що ОСОБА_1 вводить суд в оману говорячи про те, що за час перебування у шлюбі було спільно набуто гараж № НОМЕР_2 в громадській організації «Автогаражне товариство «ЕНЕРГЕТИК», за адресою: АДРЕСА_2 , адже гараж не є і не може бути ні спільною сумісною власністю, а ні приватною власністю, він перебуває в користуванні ОСОБА_2 , як члена гаражного кооперативу «ЕНЕРГЕТИК».

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, з підстав викладених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечував, з підстав викладених у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 12.02.2000 ОСОБА_2 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб (а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася дочка - ОСОБА_8 (а.с. 11).

ОСОБА_2 є членом гаражного кооперативу «ЕНЕРГЕТИК», за адресою: м. Суми, вул. 2-га Залізнична, 8, і йому належить гараж № НОМЕР_2 (а.с. 6-9).

Рішенням суду від 24.11.2022 по справі №592/5788/22 вирішено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до повноліття дитини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 30 серпня 2022 року та сплачувати їх на користь матері дитини ОСОБА_1 та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/7 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення її навчання - до 30.06.2024, але не більше як до досягнення нею 23 років, починаючи стягнення з 30 серпня 2022 року (а.с. 47-50).

З довідки ГО "Автогаражне товариство "ЕНЕРГЕТИК" № 12 від 10.12.2022 вбачається, що ОСОБА_2 є членом ГО «Автогаражне товариство «ЕНЕРГЕТИК», що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. 2-га Залізнична, 8, користувачем гаражу № НОМЕР_2 та власником земельної ділянки, що знаходиться під цим гаражем. Його дружина, ОСОБА_1 , не була та не є членом ГО «Автогаражне товариство «ЕНЕРГЕТИК» (а.с. 51).

Відповідно до статуту громадської організації «Автогаражне товариство «ЕНЕРГЕТИК», а саме п. 4.7. «Члени (учасники) Організації мають право: користуватись майном Організації, пільгами і перевагами, передбаченими для членів Організації.» (а.с. 52-65).

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 22 КпШС (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) майно, набуте подружжям у період шлюбу, є їх спільної сумісною власністю, і кожен із подружжя має право володіти, користуватися та розпоряджатися ним.

Аналогічна норма міститься в ст. 60 СК, за правилами якої майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і норма ст. 368 ЦК.

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування й розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо іншого не встановлено домовленістю між ними (ст.63 СК).

Аналіз положень статті 331 ЦК України у системному зв`язку з нормами статей 177-179, 182 цього Кодексу, частини третьої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дає підстави для висновку про те, що право власності на новостворене нерухоме майно як об`єкт цивільних прав виникає з моменту його державної реєстрації, а державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об`єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку.

Визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва, не прийнятого до експлуатації, в судовому порядку нормами ЦК України чи іншими нормативними актами не передбачено.

Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 27 травня 2015 року у справі № 6-159цс15 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 200/22329/14-ц (провадження № 14-483цс19).

Таким чином суд приходить до висновку про те, що матеріалами справи не підтверджено, що ОСОБА_2 став власником нерухомого майна, фактично викупивши гараж № НОМЕР_2 і відповідно не доведено, що спірне майно належало подружжю та є спільною сумісною власністю.

Тому в даній частині позову слід відмовити за необґрунтованості.

З приводу автомобіля Chevrolet Niva, р.н. НОМЕР_1 , слід зазначити наступне.

Зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 вбачається, що транспортний засіб CHEVROLET Niva 2123, р.н. НОМЕР_1 ., з 17.03.2007 зареєстрований за ОСОБА_2 .

Даний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя, що не заперечується сторонами.

У позові ОСОБА_1 визначила вартість даного автомобіля у розмірі 4000 доларів США, що в перерахунку на гривні становить 146280 грн, з оцінкою якого відповідач ОСОБА_2 в засіданні погодився.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема, неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин четвертої та п`ятої статті 71 Сімейного кодексу України, щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України(далі -ЦК України).

Таким чином, з матеріалів справи достовірно вбачається, що спірне майно набуте під час шлюбу, а саме автомобіль CHEVROLET Niva 2123, р.н. НОМЕР_1 , є спільним майном подружжя, є спільною сумісною власністю, а тому суд приходить до висновку про припинення права спільної сумісної власності ОСОБА_1 на 1/2 частку автомобіля CHEVROLET Niva 2123, р.н. НОМЕР_1 , та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості частки у праві спільної сумісної власності на майно у розмірі 73140 (сімдесят три тисячі сто сорок) гривень.

Судові витрати по справі розподілити між сторонами відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 60, 68, 69, 70 СК України, ст. 16, 316, 317, 321, 391, 405 ЦК України, 5, 12, 77-81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особистою приватною власністю майна набутого під час шлюбу задовольнити частково.

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 на 1/2 частку автомобіля CHEVROLET Niva 2123, р.н. НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) компенсацію вартості частки у праві спільної сумісної власності на майно у розмірі 73140 (сімдесят три тисячі сто сорок) гривень та повернення судового збору в розмірі 639 грн 98 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Сумського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення 22.03.2023.

Суддя В.Б. Князєв