Провадження № 2/947/554/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2023 року

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Луняченка В.О.,

за участю : секретаря судового засідання Макаренко Г.М.

представника позивача адвоката Панасюка О.М.

представника відповідача адвоката Голєвої С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження цивільну справу за позовом Моторного ( транспортного ) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу виплат, пов`язаних з регламентною виплатою , -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси звернулось Моторне ( транспортне ) страхове бюро України ( далі МТСБУ ) з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу регламентних виплат у розмірі 11 957,40 гривень, виплачених позивачем потерпілому ОСОБА_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12.11.2021 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок ДТП ОСОБА_2 була заподіяна матеріальна шкода у розмірі, визначеному згідно звіту СПД ОСОБА_3 , та у зв`язку із відсутністю у винної в ДТП особи ОСОБА_1 , забезпечення страхового відшкодування , у відповідності до вимог п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на МТСБУ покладається обов`язок відшкодування шкоди, на умовах, визначених даним Законом, а у відповідності до п.п. 38.2.1 та 38.2 ст. 38 вказаного Закону у МТСБУ після здійснення виплати з`являється право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Враховуючи здійснення регламентної виплати потерпілої особі позивач і звернувся до суду з вимогами про стягнення у порядку регресу виплаченої суми з винної особи.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги у повному обсязі вважаючи їх обґрунтованими та доведеними належними та допустимими доказами.

Відповідач та його представник заперечуючи проти заявленого позову та надавши письмовий відзив, у судовому засіданні наполягали на тому , що позивачем не доведено розміру заподіяної шкоди, а наданий в якості підтвердження розміру матеріальної шкоди звіт не є належним та допустимим доказом так як зазначені у ньому пошкодження транспортного засобу потерпілого не відповідають а ні обставинам ДТП а ні довідки, складеної на місті ДТП співробітниками патрульної поліції, що вже було предметом дослідження у іншої справі №947/9216/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа МТСБУ, та в рішенні по якому судом було зазначено про неможливість встановлення дійсного розміру заподіяної шкоди у зв`язку із чисельними суперечками у різних доказах. Крім того стороною відповідача зазначено, що регламентна виплата була здійснена всупереч вимог законодавства враховуючи порушення потерпілим у ДТП строку на звернення із заявою про стягнення регламентної виплати, яка визначена ст. 33 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Як встановлено судом 12.11.2021 мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участі колісного транспортного засобу марки «Ореl Аstrа» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та колісного транспортного засобу марки «Renault Megan Scenic» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . В наслідок вказаної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Згідно постанови Київського районного суду м. Одеси від 17.12.2021, винним у вищевказаній ДТП визнано водія автомобіля марки «Ореl Аstrа» державний номерний знак НОМЕР_1 - ОСОБА_1 .

У відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником колісного транспортного засобу марки «Renault Megan Scenic» державний номерний знак НОМЕР_2 є ОСОБА_2 .

Згідно даних централізованої бази даних МТСБУ на дату даної ДТП, автомобіль марки «Ореl Аstrа» державний номерний знак НОМЕР_1 яким керував ОСОБА_1 , не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Зазначені обставини у судовому засіданні визнав і відповідач.

Колісний транспортний засіб марки «Renault Megan Scenic» державний номерний знак НОМЕР_2 на дату ДТП забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 206057362.

Відповідно до звіту № 81886 від 24.12.2021 оцінки вартості матеріального збитку, спричиненого власнику колісного транспортного засобу марки «Renault Megan Scenic» державний номерний знак НОМЕР_2 на дату ДТП, виконаного за дорученням МТСБУ по справі № 81886 суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 , вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 11 957,40 грн.

Потерпілою особою 16.02.2022 подано до МТСБУ заяву щодо здійснення регламентної виплати із відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП.

У зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1. ст. 41 Закону, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілій особі ОСОБА_2 в розмірі 11 957,40 грн. згідно платіжного доручення № 818354 від 28.03.2022.

Окрім того, згідно платіжного доручення № 818490 від 31.03.2022, МТСБУ сплатило послуги за експертне дослідження та врегулювання страхового випадку по справі № 81886 на користь ФОП ОСОБА_3 у сумі 1 550,00 грн.

Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ).

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК України ).

На підставі ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Предметом судового розгляду у цій справі є вимоги МТСБУ про стягнення шкоди, заподіяної в наслідок ДТП, в порядку регресу.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 7 Закону України "Про страхування" страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Пунктом 2.1. статті 2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), потерпілі (стаття 4 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Відповідно до статті 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно із абзацом 1 пункту 22.1. статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно частини шістнадцятої статті 9 Закону України "Про страхування" страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (частина перша статті 25 Закону України "Про страхування").

Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

У цій справі МТСБУ здійснив відшкодування регламентної виплати потерпілій у ДТП особі за страховика винної особи з посилання на те, що цивільно-правова відповідальність винної особи на момент скоєння ДТП не була застрахованою.

Як зазначено о частині першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Стаття 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачає право страховика, а у випадках, передбачених цим Законом, - МТСБУ, подати після виплати страхового відшкодування регресний позов (у випадку страховика до страхувальника або водія транспортного засобу, особи, яка заподіяла шкоду навмисно, підприємства, установи, організації, що відповідають за стан дороги (пункт 38.1 статті), тоді як у разі МТСБУ - до власника, водія транспортного засобу, страховика, підприємства, установи, організації, що відповідають за стан дороги, а також особи, визначеної у пункті 13.1 статті 13 цього Закону ( цивільно-правова відповідальність якої не забезпечена полісом обов`язкового страхування ), яка причетна до ДТП (пункт 38.2. статті)).

Відповідно до пункту 22.1. статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У даному випадку сторонами визнається та не оспорюється а ні самого факту ДТП а ні винності ОСОБА_4 у даної дорожньо-транспортної пригоді, а також і відсутності на момент ДТП у відповідача діючого договору страхування цивільно-правової відповідальності.

Таким чином предметом дослідження у справі є обґрунтованість та доведеність розміру матеріальної шкоди заподіяної потерпілої стороні а також можливість у судовому засіданні визначення реального розміру матеріальної шкоди.

В якості доказів підтвердження розміру заподіяної потерпілому по ДТП матеріальної шкоди та обґрунтування розміру виплати, стороною позивача надано звіт № 81886 від 24.12.2021 оцінки вартості матеріального збитку, спричиненого власнику колісного транспортного засобу, виконаного за дорученням МТСБУ по справі № 81886 суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 , згідно якого, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 11 957,40 грн.

Згідно п.40.3 ст. 40 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ надано право залучати аварійних комісарів, експертів та юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари та експерти, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у ст. 41 даного Закону.

Для визначення допустимості вказаного звіту допустимим доказом по справі , суд враховує, що Верховний Суд у своїй постанові від 20.09.2018р., розглядаючи справу № 234/1418/16-к, погодився з висновками викладеними у вироку Краматорського міського суду Донецької області та ухвалі Апеляційного суду Донецької області про те, що висновок оцінювача є належним та допустимим доказом на підтвердження розміру матеріальної шкоди.

Одночасно із цим суд приймає до уваги, що оцінка розміру матеріальної шкоди була предметом дослідження іншого складу суду по цивільної справі № 947/9216/22 за позовом ОСОБА_2 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок ДТП, яке сталось 12.11.2021 року.

Згідно рішення суду від 07.07.2022 року ( залишеної без змін постановою Одеського апеляційного суду від 17.10.2022 року ) у позові було відмовлено у зв`язку із неможливістю встановлення реального розміру заподіяної матеріальної шкоди внаслідок розбіжностей у доказах наданих сторонами.

Так з наданої позивачем схеми ДТП, яка сталася 12.11.2021 року о 12 годині 50 хвилин в м. Одесі, площа Незалежності, 1, складеної інспектором патрульної поліції, вбачається, що транспортний засіб ОСОБА_2 автомобіль марки «Renault», державний номер НОМЕР_2 , отримав такі механічні пошкодження: вм`ятина на лівій двері з пошкодженням лакофарбованого покриття.

При цьому, на транспортному засобі відповідача ОСОБА_1 автомобіля марки «Opel», державний номер НОМЕР_1 , взагалі відсутні будь-які пошкодження внаслідок ДТП.

Дані про пошкодження транспортних засобів підтвердили ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується їх підписами на схемі ДТП.

На підтвердження понесених витрат на відновлюваний ремонт пошкодженого транспортного засобу, ОСОБА_2 було надано рахунок фактура № АГ-00011250 від 12.11.2021 року на суму 29328 грн.98 коп. та акт виконаних робіт № АГ00000878 від 28.01.2022 року вартість яких склала 29328 грн. 98 коп.

У вищезазначених рахунку фактурі № АГ-00011250 від 12.11.2021 року та акті виконаних робіт №АГ-00000878 від 28.01.2022 року перелічені роботи та матеріали необхідні для проведення відновлюваного ремонту автомобіля, а саме: фара передня ліва-зняття/встановлення; бампер передній-зняття/установка; крило переднє ліве-зняття/установка; крило переднє ліве-розбирання/збирання; двері передня ліва заміна; двері передня ліва розбирання/збірка; двері задня ліва зняття/установка; двері задні ліві розбирання/збірка; крило переднє ліве ремонт; усунення перекосу двері передньої лівої; підбір кольору; підготовка до фарбування металевих деталей; підготовка до фарбування металевих деталей; накладка двері передньої лівої фарбування; двері передня ліва фарбування; двері задня ліва фарбування; крило переднє ліве покраска; поріг лівий фарбування; полірування пофарбованих деталей; мийка автомобіля.

Таким чином, суд зазначив, що надані рахунок фактура №АГ-00011250 від 12.11.2021 року та акт виконаних робіт №АГ-00000878 від 28.01.2022 року, в яких перелічені роботи та матеріали необхідні для проведення відновлюваного ремонту автомобіля позивача, не співпадають з пошкодженнями, які були отримані автомобілем позивача під час ДТП, зафіксованими в схемі ДТП.

Оскільки рахунок фактура №АГ-00011250 від 12.11.2021 року та акт виконаних робіт №АГ-00000878 від 28.01.2022 року не підтверджують розмір заподіяних збитків транспортному засобу «Renault», державний номер НОМЕР_2 , саме внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 12.11.2021 року о 12 годині 50 хвилин в м. Одесі, площа Незалежності, 1, вони не є належними доказами та не приймаються судом до уваги.

Будь-яких інших належних доказів на підтвердження розміру заподіяних збитків транспортному засобу «Renault», державний номер НОМЕР_2 , саме внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, яка сталася 12.11.2021 року о 12 годині 50 хвилин в м. Одесі, зокрема, висновку експерта або автотоварознавчого дослідження визначення розміру матеріального збитку, завданого потерпілому внаслідок пошкодження ТЗ, позивачем суду надано не було, тому встановити реальний розмір заподіяної шкоди неможливо.

У відповідності до вимог ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Одночасно із цим у протоколі огляду пошкодженого транспортного засобу марки «Renault», державний номер НОМЕР_2 , на підставі якого здійснено звіт № 81886 від 24.12.2021 оцінювачем зазначено, що маються пошкодження двох передніх дверей і порогу дверей та пошкодження лакофарбового покриття задніх дверей, та у калькуляції розміру матеріальної шкоди зазначено необхідність маніпуляцій щодо ремонтних робіт відносно порогу правих та лівих дверей, облицювання порогу правих і лівих дверей та демонтування і фарбування правих і лівих дверей.

Приймаючи до уваги зазначені обставини суд критично відноситься до звіту як достовірному доказу, на підставі якого, у відповідності до вимог ст. 79 ЦПК України, суд може встановити дійсні обставини справи, а у даному випадку дійсний розмір заподіяної потерпілої стороні шкоду, так як неможливо встановити відповідність визначеного оцінювачем пошкоджень та необхідних ремонтних робіт пошкодженням автомобілю яки були спричинені саме внаслідок ДТП 12.11.2021 року та відображеним у схемі ДТП на місці події , яка підписана учасниками даного ДТП без заперечень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів,поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно норм ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У даному випадку суд приходить до висновку про недоведеність стороною позивача розміру матеріальної шкоди заподіяної потерпілої у ДТП особі, а тому, суд вважає, не обґрунтовані є вимоги щодо стягнення регресного відшкодування.

Стороною позивача не надано належних, допустимих та правдивих доказів н підставі яких можливо встановити реальні збитки ( матеріальну шкоду ) заподіяну потерпілої стороні а тому не доведено і обґрунтованість здійсненної регламентної виплати.

Одночасно із цим суд критично ставиться до заперечень сторони відповідача стосовно необґрунтованості здійснення регламентної виплати МТСБУ внаслідок порушення строку звернення потерпілого із відповідною заявою про ДТП , так як п.37.1.3. ст. 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначені права МТСБУ у відмові у виплати відшкодування внаслідок дій потерпілого які привели до неможливості встановити факт ДТП, причин та обставин її настання або розміру заподіяної шкоди. Зазначені вимоги не зазначають обов`язковість відмови виплати страхового відшкодування у випадку порушення строку звернення а надають самому страховику ( МТСБУ ) дискреційне право визначати наслідки такого порушення, а тому у даному випадку МТСБУ мав право самостійно визначати підстави для виплати, що ім. і було здійснено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258,259, 263-265,268,273,354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову Моторного ( транспортного ) страхового бюро України ( , місцезнаходження: 02154, м. Київ, Русанівський б-р., 8 ) до ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про відшкодування в порядку регресу виплат, пов`язаних з регламентною виплатою 11 957,40 гривень, виплачених потерпілому ОСОБА_2 внаслідок дорожньо-транспортною пригодою, яка мала місце 12.11.2021 року.

Повне судове рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді у щорічній відпустці, повне судове рішення складено та внесено в систему Д3 08.05.2023 року.

Суддя Луняченко В. О.