ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 травня 2023 року

м. Харків

справа № 638/505/22

провадження № 22-ц/818/876/23

провадження № 22-ц/818/877/23

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Державна іпотечна установа, Товариство з обмеженою відповідальністю «Аналітік Фінанс»

третя особа: Національний Банк України

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної іпотечної установи, Товариства з обмеженою відповідальністю «Аналітік Фінанс», третя особа: Національний Банк України про захист прав споживачів, про зобов`язання провести обов`язкову реструктуризацію за кредитним договором в іноземній валюті,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2023 року та на додаткове рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 березня 2023 року, постановлене суддею Агаповим Р.О.

в с т а н о в и в :

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати незаконною відмову Державної іпотечної установи у проведенні реструктуризації зобов`язань за заявою ОСОБА_1 на проведення реструктуризації зобов`язань у іноземній валюті від 20.07.2021 стосовно кредитного договору №115/06-ф, укладеного 07.07.2006 між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Банк Фінанси та Кредит» в порядку, передбаченому пунктом 7 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»; зобов`язати ТОВ «Аналітік Фінанс» провести реструктуризацію зобов`язань у іноземній валюті стосовно кредитного договору «115/06-ф, укладеного 07.07.2006 між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Банк Фінанси та Кредит» в порядку, передбаченому пунктом 7 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування». Вирішити питання щодо судових витрат.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконною відмову Державної іпотечної установи у проведенні реструктуризації зобов`язань за заявою ОСОБА_1 на проведення реструктуризації зобов`язань у іноземній валюті від 20.07.2021 стосовно кредитного договору №115/06-ф, укладеного 07.07.2006 між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Банк Фінанси та Кредит» в порядку, передбаченому пунктом 7 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування». В іншій частині відмовлено. Судовий збір компенсовано за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Додатковим рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 березня 2023 року заяву представника ОСОБА_1 адвоката Лисенка А.О. про ухвалення додаткового рішення - задоволено частково. Стягнуто з Державної іпотечної установи на користь ОСОБА_1 5 000,00 грн. на відшкодування судових витрат з оплати вартості професійної правничої допомоги. В іншій частині відмовлено. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Аналітік Фінанс» - Темнюкової М.І. про ухвалення додаткового рішення - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аналітік Фінанс» 3 000,00 грн. на відшкодування судових витрат з оплати вартості професійної правничої допомоги. В іншій частині відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Лисенка О.А. просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог, та ухвалити в цій частині нове, яким зобов`язати ТОВ «Аналітік Фінанс» провести реструктуризацію зобов`язань. Також просить скасувати додаткове рішення суду та постановити нове, яким стягнути з відповідачів солідарно витрати на правничу допомогу у сумі 24000,00 грн. вирішити питання щодо судових витрат.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; адвокат А. Лисенко зазначає, що судом неправомірно відмовлено у зобов`язанні ТОВ «Аналітік Фінанс» провести реструктуризацію зобов`язань, оскільки ОСОБА_1 дотримано строк та порядок подання відповідної заяви то її повинні розглянути та виконати. Доказів які б свідчили про неотримання ТОВ «Аналітік Фінанс» заяви ОСОБА_1 про реструктуризацію зобов`язань, яка надіслана до ДІУ суду не надано. Тобто у суду не було підстав для відмови у зобов`язані ТОВ «Аналітік Фінанс» провести реструктуризацію зобов`язань, оскільки саме до них перейшли всі права та обов`язки.

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю .»Аналітик Фінанс» просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367, ст. 417 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія переглядає рішення суду лише в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання ТОВ «Аналітік Фінанс» провести реструктуризацію зобов`язань у іноземній валюті стосовно кредитного договору «115/06-ф, укладеного 07.07.2006 між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Банк Фінанси та Кредит» в порядку, передбаченому пунктом 7 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування».

Рішення суду в частині задоволених позовних вимог не оспорюється, тому судом апеляційної інстанції не переглядається.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про зобов`язання ТОВ «Аналітік Фінанс» провести реструктуризацію зобов`язань суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано суду доказів звернення до ТОВ «Аналітік фінанс» з заявою на проведення реструктуризації зобов`язання отриманого в іноземній валюті з дотриманням порядку, передбаченого п.4 пункту 7 розділу ІV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим відсутні підстави вважати про наявність порушеного права позивача з боку відповідача-2 на день звернення з позовом. Твердження позивача про обов`язок ТОВ «Аналітік Фінанс» як нового кредитора розглянути заяву, надіслану на адресу Державної іпотечної установи, судом до уваги не приймається, оскільки в матеріалах справи відсутні докази передання первісним кредитором вказаної заяви до ТОВ «Аналітік фінанс». Додані позивачем до відповіді на відзив копії поштових повідомлень про вручення поштового відправлення на адресу ТОВ «Аналітік Фінанс» не можуть вважатись доказом направлення останньому заяви з відповідними документами, оскільки з вказаних поштових повідомлень неможливо встановити, що саме було надіслано відповідачу. Таким чином, вимога до ТОВ «Аналітік фінанс» є передчасною.

Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судовим розглядом встановлено, 07.07.2006 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Банк «Фінанси та кредит» (Банк) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено кредитний договір №115/06-ф.

Відповідно до п.2.1 договору банк надає позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 20 000,00 доларів США з оплатою по процентній ставці 12,0 процентів річних.

Згідно п.5.1 договору забезпеченням виконання зобов`язань за цим договором є застава нерухомості (іпотека): однокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 33,0кв.м., житловою площею 16,8кв.м.

На виконання вимог п.5.1 кредитного договору №115/06-ф, 07.06.2006 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Банк «Фінанси та кредит» (іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (іпотекодавець) укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №2540.

Відповідно до п.1 договору іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю наступне нерухоме майно: квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_1 , загальною площею 33,0кв.м., житловою площею 16,8кв.м., кількість кімнат 1, поверх одинадцятий.

У відповідності до п.4 договору предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 07.07.2006 за реєстровим №2318.

11.02.2015 між Державною іпотечною установою (новий кредитор) та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» (первісний кредитор) укладено договір відступлення права вимоги №17/4-в.

Пунктом 1.1 договору визначено, що сторони уклали цей договір з метою реалізації порядку звернення стягнення на майнові права відповідно договору застави майнових прав №17/4-3 від 11.02.2015, що укладений з метою забезпечення виконання зобов`язань первісного кредитора за кредитним договором №17/4 від 11.02.2015.

Відповідно до п.1.2 договору первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває всі права вимоги за договорами (кредитними, іпотеки, поруки, тощо), вказаними у додатках до цього договору.

Додатком 1 до договору визначено перелік договорів права вимоги за якими перейшли до нового кредитора, зокрема кредитний договір №115/06-ф від 07.07.2006 та іпотечний договір б/н від 07.07.2006.

10.08.2021 між Державною іпотечною установою (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аналітік Фінанс» (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги.

Пунктом 1.1 договору визначено, що первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає всі права вимоги за кредитним договором №115/06-ф від 07.07.2006, іпотечним договором б/н від 07.07.2006, укладеним між ТОВ Банк «Фінанси та Кредит та ОСОБА_1 та договором поруки №П 115/06 від 07.07.2006.

Відповідно до акту прийому-передачі документів, Державна іпотечна установа передала, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Аналітік Фінанс» прийняло наступні документи:

-нотаріально завірену копію кредитного договору №115/06 від 07.07.2006;

-нотаріально завірену копію іпотечного договору, укладеного між ТОВ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_1 на 6 акр.;

-нотаріально завірену копію договору поруки №П 115/06-Ф від 07.07.2006 на 2 арк.в.1 прим.;

-договір купівлі-продажу квартири, укладений між ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 , на 3 арк.в 1 прим.;

-технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_2 , від 26.06.2006 на 3 арк. В 1 прим.№

-копії матеріалів кредитної справи на 200 арк. в 1 прим.

23 квітня 2021 року набув чинності Закон України від 13 квітня 2021 року № 1381-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» і розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 7, яким передбачено, що зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом.

20.07.2021 року у визначений законом строк, позивач звернувся до Державної іпотечної установи заявою на проведення реструктуризації зобов`язання у іноземній валюті.

Листом №12/08/21- від 12.08.2021 ТОВ «Аналітік фінанс» повідомило позивача, що 10.08.2021 між Державною іпотечною установою та ТОВ «Аналітік фінанс» укладено договір б/н про відступлення права вимоги за договором кредиту №115/06-Ф, іпотечним договором від 07.07.2006 та договором поруки.

Листом від 01.10.2021 ТОВ «Аналітік фінанс» повідомило позивача про розгляд заяви з проханням надати копії підтверджуючих документів щодо переходу права вимоги від Державної іпотечної установи до ТОВ «Аналітік фінанс» та надання результату розгляду заяви про проведення обов`язкової реструктуризації кредиту, наданого в іноземній валюті, що була надіслана первісному кредитору Державній іпотечній установі.

Відповідно до листа Державної іпотечної установи від 20.08.2021 стосовно заяви ОСОБА_1 про проведення реструктуризації за кредитним договором №115/06-Ф від 07.06.2006, отриманої та зареєстрованої установою 23.07.2021, відповідач-1 повідомив, що не може задовольнити заяву про проведення реструктуризації заборгованості за кредитним договором, оскільки 10.08.2020 між ним та ТОВ «Аналітік фінанс» укладено договір відступлення права вимоги за кредитним договором №115/06-Ф від 07.07.2006 та іпотечним договором б/н від 07.07.2006.

Як зазначено в ч.2 ст.17 Закону України «Про споживче кредитування» реструктуризація зобов`язань за договором про споживчий кредит - це зміна істотних умов договору про споживчий кредит, що здійснюється кредитодавцем на договірних умовах із споживачем і впливає на умови та/або порядок повернення такого кредиту.

Відповідно до пункту 7 розділу ІV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції від 23 квітня 2021 року) зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом:

1) обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті (далі у цьому пункті - договір), у разі:

наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника;

відсутності станом на 1 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 1 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 1 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 1 січня 2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації;

2) виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку» у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (далі - житлове нерухоме майно), або об`єкта незавершеного житлового будівництва, або майнових прав на нього, або садового будинку, або земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а загальна площа такого нерухомого майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує для квартири 140 квадратних метрів, для житлового будинку - 250 квадратних метрів, для садового будинку - 250 квадратних метрів, для земельної ділянки - площі, визначеної пунктом «г» частини першої статті 121 Земельного кодексу України.

Крім того, вимагається виконання хоча б однієї з таких умов:

предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника або майнового поручителя (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

у власності позичальника або майнового поручителя, який є власником предмета іпотеки - об`єкта незавершеного житлового будівництва, відсутнє інше житлове нерухоме майно (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

предмет іпотеки - нерухоме житлове майно придбавалося повністю або частково за рахунок кредитних коштів, отриманих за договором, і умовами договору або іпотечного договору передбачено заборону реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою розташування житлового нерухомого майна, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

предметом іпотеки є земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, площа якого не перевищує 250 квадратних метрів, розташованого на зазначеній земельній ділянці, та житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

предметом іпотеки є садовий будинок, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі).

Згідно підпункту 4 пункту 7 розділу ІV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» у заяві про проведення реструктуризації зазначаються:

прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) позичальника;

найменування кредитодавця (повне або скорочене);

інформація про дату укладення договору, яким передбачені зобов`язання, щодо реструктуризації яких подається заява;

інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника);

інформація про всі наявні у власності позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса);

інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання майнового поручителя та про всі наявні у його власності на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса), - у разі наявності майнового поручителя;

документи, що підтверджують інформацію, зазначену у заяві (документи про склад сім`ї, про доходи іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя) та членів його сім`ї - на вимогу кредитора), розширену інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя).

У разі ненадання позичальником необхідних для проведення реструктуризації документів, зазначених у цьому підпункті, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом.

Заявник несе відповідальність за достовірність зазначеної у заяві про проведення реструктуризації інформації. У разі якщо заявник не зазначив у заяві про проведення реструктуризації об`єкт нерухомого майна, віднесений до об`єктів житлового фонду, що на момент підписання заяви належав на праві власності позичальнику (особі, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майновому поручителю, або заявник зазначив недостовірну інформацію про зареєстроване на момент підписання заяви місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майнового поручителя, або заявник зазначив недостовірну інформацію про фактичне місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майнового поручителя, то в разі встановлення однієї з цих обставин судом або в разі підтвердження однієї з таких обставин наявними у кредитора офіційними документами (виданими суб`єктами, уповноваженими відповідно до закону видавати такі документи), це є підставою для відмови у проведенні передбаченої цим пунктом реструктуризації.

Відповідно до підпункту 12 пункту 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що днем проведення реструктуризації вважається день отримання кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя або заставодавця у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника, заяви про проведення відповідно до цього пункту реструктуризації. Кредитор зобов`язаний не пізніше 60 днів з дня реструктуризації здійснити всі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації, та надіслати позичальнику, поручителю та іншим зобов`язаним за договором особам поштою рекомендованим листом інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації (включаючи інформацію про всі наявні зобов`язання позичальника за результатами проведення реструктуризації станом на день проведення реструктуризації та новий графік платежів). Також відповідна інформація у письмовому вигляді безоплатно надається зазначеним особам особисто на їхню вимогу.

Вирішуючи вимогу про визнання незаконної відмови суд не перевіряє виконання позивачем умов, визначених підпунктами 1-2 пункту 7 розділу ІV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», а лише перевіряє дотримання Державною іпотечною установою вимог підпункту 12 пункту 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», оскільки відмова Державної іпотечної установи не пов`язана із недотриманням позивачем вимоги вищезазначених підпунктів. Саме ця підстава для визнання незаконної відмови заявлена позивачем.

Судова колегія звертає увагу на те, що позивачем було дотримано строк та порядок визначений законом для звернення із заявою про реструктуризацію боргу. Заява позивача про реструктуризацію заборгованості отримана Державною іпотечною установою в той час, коли установа була кредитором позивача, а відтак, була зобов`язана розглянути заяву відповідно до приписів пункту 7 розділу ІV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування».

З аналізу наведених норм вбачається, що Державна іпотечна установа в день отримання заяви позивача про проведення реструктуризації за кредитним договором мала перевірити її на відповідність вимог, викладених в підпунктах 1-2, 4 пункту 7 розділу ІV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», після чого або відмовити у проведенні реструктуризації або почати здійснювати всі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації.

З огляду на викладене, суд вважає, що Державна іпотечна установа не виконала вимоги норм Закону України «Про споживче кредитування».

В подальшому при укладенні договору відступлення прав вимоги за кредитним та іпотечним договорами з ТОВ «Аналітік Фінанс», саме на Державну іпотечну установу покладено обов`язок передачі всіх матеріалів кредитної справи та відповідних додатків.

ТОВ «Аналітік Фінанс не надано доказів, які б свідчили про неотримання від ДІУ заяви ОСОБА_1 , оскільки останнім доведено факт отримання ДІУ його заяви до укладення договору купівлі-продажу прав вимоги.

Крім того, 01.09.2021 позивачем направлено заяву на проведення реструктуризації зобов`язання отриманого в іноземній валюті до ТОВ «Аналітік Фінанс», жодних дій по заяві вчинено не було.

Таким чином, судом першої інстанції необґрунтовано покладено на позивача обов`язок доведення наявності його заяви про реструктуризацію боргу у матеріалах кредитної справи, при тому, що він не має до неї доступу та не може з нею ознайомитися.

Судова колегія зауважує, що позивачем доведено факт своєчасного направлення заяви про реструктуризацію боргу до первісного кредитора та отримання його заяви до передачі прав вимоги, також позивач вжив заходів та направив тотожну заяву новому кредитору.

Підпунктом 3 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про споживче кредитування» встановлено, що реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом.

Відповідачем не заперечувалось, що позивач на виконання вимог пункту 7 розділу IV «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування», 20.07.2021 звернулався до Державної іпотечної установи із заявою про проведення реструктуризації зобов`язань, передбачених договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті. Тобто у визначений Законом строк.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у заяві про реструктуризацію вказав усі обов`язкові реквізити, визначені підпунктом 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про споживче кредитування».

Також позивач до заяви про реструктуризацію долучив усі визначені частиною 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» документи.

Відповідно до підпункту 12 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» днем проведення реструктуризації вважається день отримання кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя або заставодавця у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника, заяви про проведення відповідно до цього пункту реструктуризації.

Кредитор зобов`язаний не пізніше 60 днів з дня реструктуризації здійснити усі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації, та надіслати позичальнику, поручителю та іншим зобов`язаним за договором особам поштою рекомендованим листом інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації (включаючи інформацію про всі наявні зобов`язання позичальника за результатами проведення реструктуризації станом на день проведення реструктуризації та новий графік платежів). Також відповідна інформація у письмовому вигляді безоплатно надається зазначеним особам особисто на їхню вимогу.

Оскільки, норма Закону України «Про споживче кредитування» щодо обов`язкової реструктуризації зобов`язань, передбачених договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, є нормою імперативною, а відповідач без достатньої правової підстави ухиляється від проведення реструктуризації, суд вважає, що позивачем обрано правильний спосіб захисту свого порушеного права.

Відтак, дії відповідача щодо ігнорування заяви про проведення реструктуризації позбавили позивача його гарантованого законом права на проведення реструктуризації зобов`язання за кредитним договором в іноземній валюти, тому права позивача підлягають поновленню шляхом визнання протиправною відмови у проведенні реструктуризації відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13.04.2021 № 1381-IX та зобов`язання вчинити дії, а саме: провести реструктуризацію відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13.04.2021 № 1381-IX.

Щодо доводів апеляційної скарги про скасування додаткового рішення суду щодо стягнення витрат на правничу допомогу судова колегія зазначає наступне.

27.02.2023 представником ОСОБА_4 ОСОБА_2 було подано заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій він просив стягнути солідарно з Державної іпотечної установи та ТОВ «Аналітік Фінанс» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 24 000,00грн.

29.09.2021 між позивачем та адвокатським об`єднанням «Донець і Партнери» укладено договір про надання правничої допомоги та сплачено вартість гонорару за надання правничої допомоги.

З акту виконаних робіт від 29.09.2021 року вбачається, що адвокатом надано послуг на 24000,00 грн.

Як убачається з товарного чеку, позивач сплатив адвокату суму за надані послуги у розмірі 24 000,00грн.

а змістом ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 8, 9 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати (окрім судового збору), пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3)поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

При встановленні розміру гонорару відповідно до ч. 3 ст. 30 вказаного Закону врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Беручі до уваги зміст позовних вимог, виходячи із розумності, виваженості судова колегія вважає за необхідне стягнути з Державної іпотечної установи та Товариства з обмеженою відповідальністю «Аналітік Фінанс» на користь ОСОБА_1 10 000,00грн. тобто по 5000,00 з кожного.

Підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аналітік Фінанс» витрат на правничу не має. Тому рішення в цій частині підлягає скасуванню.

Згідно п.п.1, 4 ч.1ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, рішення суду в частині відмовлених позовних вимог підлягає скасування з ухваленням нового про задоволення позову про зобов`язання провести реструктуризацію зобов`язань у іноземній валюті стосовно кредитного договору «115/06-ф, укладеного 07.07.2006 між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Банк Фінанси та Кредит» в порядку, передбаченому пунктом 7 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, наявні підстави для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аналітік Фінанс» та Державної Іпотечної Установи на користь Держави судовий збір за подання позовної заяви у розмірі (2 немайнові вимоги 992,40*2)=1969,71 грн, за подання апеляційної скарги 1969,71*1,5=2954,56 грн. тобто по 2462,13 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 2,376,381,382,383,384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 скасувати та ухвалити в цій частині нове.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов`язати Товариства з обмеженою відповідальністю «Аналітік Фінанс» провести реструктуризацію зобов`язань у іноземній валюті стосовно кредитного договору «115/06-ф, укладеного 07.07.2006 між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Банк Фінанси та Кредит» в порядку, передбаченому пунктом 7 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аналітік Фінанс» та Державної Іпотечної Установи в дохід Держави судовий збір (за подання позовної заяви у розмірі 1969,71 грн та за подання апеляційної скарги 2954,56 грн) по 2462,13 грн з кожного.

Додаткове рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 березня 2023 року змінити.

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Лисенка Андрія Олександровича про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути з Державної іпотечної установи (01133, м. Київ, б-р Лесі Українки, 34, офіс 201, ) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Аналітік Фінанс» на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на відшкодування судових витрат з оплати вартості професійної правничої допомоги по 5000,00 грн з кожного.

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Аналітік Фінанс» - Темнюкової Марини Ігорівни про ухвалення додаткового рішення залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3статті 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О.В.Маміна

Судді Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повний текст постанови складений 25 травня 2023 року.