1Справа № 335/1153/23 6/335/97/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Стеценка А.В., за участю секретаря судового засідання Резніченко Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду в цивільній справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію,

ВСТАНОВИВ:

05.05.2023 ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Міхантьєва Михайла Дмитровича звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з заявою про розстрочення виконання рішення суду в цивільній справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, в обґрунтування зазначивши наступне.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.04.2023 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» суму заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01.11.2021 по 30.11.2022 у розмірі 52241,28 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Посилаючись на введення в Україні воєнного стану, перебування на утримані ОСОБА_1 неповнолітніх дітей, з якими він вимушений перебувати на території Республіки Польща задля забезпечення їх безпеки, скрутне матеріальне становище, викликане відсутністю у боржника роботи та постійного джерела доходу, представник боржника просить суд розстрочити виконання заочного рішення суду від 03.04.2023 на 8 місяців зі сплатою щомісяця боргу рівними частинами в сумі 6865,66 грн.

В судове засідання боржник та його представник не з`явилися. Представник боржника адвокат Міхантьєв МД. 23.05.2023 засобами електронного зв`язку подав до суду заяву, в якій просив заяву про розстрочення виконання рішення суду розглянути за відсутності представника боржника. Боржник причини неявки суду не повідомив.

Представник Концерну «Міські теплові мережі» Шикун О.В. в судове засідання також не з`явилася, подавши до суду заяву, в якій просила заяву боржника розглядати за відсутності представника стягувача. В заяві також зазначила, що заперечує проти задоволення заяви боржника, вважаючи ї необґрунтованою, оскільки боржником за період з листопада 2021 року не вживалося будь-яких заходів щодо погашення заборгованості за спожиту теплову енергію. Крім того, боржником суду не надано доказів свого майнового стану, а запропонований графік здійснений без розбивки на основний борг та судовий збір.

Відповідно до ч. 2 ст. 435 ЦПК України, заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи в судове засідання не є перешкодою для вирішення питання про розстрочення виконання судового рішення.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Вивчивши заяву боржника та додані до неї матеріали, дослідивши матеріали спарви в межах вирішуваного питання, суд доходить наступних висновків.

Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (ст. 129-1 Конституції України).

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ст. 18 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 435 ЦПК України передбачено, що заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3 ст. 435 ЦПК України).

Частиною 4 ст. 435 ЦПК України передбачено, що суд, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; тяжке захворювання боржника чи членів його сім`ї, його матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до роз`яснень Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 26.12.2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

В Постанові Верховного Суду від 27.02.2019 року у справі № 796/43/2018 визначено, що підставою для застосування ст. 435 ЦПК України і ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже, тягар доведення існування обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, покладається на боржника, який просить суд розстрочити чи відстрочити виконання рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість за надані стягувачем послуги виникла до введення в Україні воєнного стану.

Боржником не надано суду жодних доказів того, що він перебуває у скрутному матеріальному становищі, документів, які б дозволяли суду оцінити його майновий стан.

Саме лише перебування боржника за межами України не свідчить про неможливість виконання рішення суду.

З огляду на вищевикладене, заява боржника про розстрочення виконання рішення суду задоволенню не підлягає.

Разом з тим, відмова в задоволені заяви про розстрочення виконання рішення суду не позбавляє боржника права звернутися до суду із такою заявою повторно з наданням доказів існування обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Крім того, сторони мають право укласти мирову угоду на стадії виконання рішення суду та подати її суду для затвердження.

Керуючись ст.ст. 259, 260, 435 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду в цивільній справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, проте може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її складення.

Повний текст ухвали складено 25 травня 2023 року.

Суддя А.В. Стеценко