Провадження №2/193/11/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я
20 квітня 2023 року сел.Софіївка
Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Шумської О.В.
за участю секретаря Мельникової Т.О.
розглянувши у судовому засіданні в смт.Софіївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вакулівської сільської об"єднаної територіальної громади, третя особа Державний нотаріус Софіївської державної нотаріальної контори Русак Ліна Анатоліївна, про визнання права постійного користування землею, -
ВСТАНОВИВ :
В провадженні Софіївського районного суду Дніпропетровської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Вакулівської сільської об"єднаної територіальної громади, третя особа Державний нотаріус Софіївської державної нотаріальної контори Русак Ліна Анатоліївна, про визнання права постійного користування землею.
У отриманому позивачем свідоцтві про право на спадщину за законом, отриманому позивачем 17 січня 2008 року відсутнє таке спадкове майно як вказана вище земельна ділянка. У зв`язку з даною обставиною позивач звернулась окремо до державного нотаріуса щодо отримання свідоцтва про право на спадщину саме щодо земельної ділянки, яка належала її чоловіку.
В подальшому Позивачем ОСОБА_1 було отримано постанову державного нотаріуса Русак Л.А. від 19 листопада 2019 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У задоволенні заяви позивача щодо включення до складу спадщини права постійного користування землею, належної спадкодавцю відповідно до вищевказаного державного акту на право постійного користування землею, державний нотаріус Таращанської районної державної нотаріальної контори Київської області було відмовлено та повідомлено позивача, що оскільки право постійного користування припиняється внаслідок смерті спадкодавця, а відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, нотаріус дійшов висновку про неможливість видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину в частині права постійного користування вищезазначеною земельною ділянкою.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.
Представник відповідача Вакулівської сільської об`єднаної територіальної громади в судове засідання не з`явився. Заяв про розгляд справи без його участі суду не надавав.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Заяв про розгляд справи без його участі суду не надавав.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
У отриманому позивачем свідоцтві про право на спадщину за законом, отриманому позивачем 17 січня 2008 року відсутнє таке спадкове майно як вказана вище земельна ділянка. У зв`язку з даною обставиною позивач звернулась окремо до державного нотаріуса щодо отримання свідоцтва про право на спадщину саме щодо земельної ділянки, яка належала її чоловіку.
В подальшому Позивачем ОСОБА_1 було отримано постанову державного нотаріуса Русак Л.А. від 19 листопада 2019 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У задоволенні заяви позивача щодо включення до складу спадщини права постійного користування землею, належної спадкодавцю відповідно до вищевказаного державного акту на право постійного користування землею, державний нотаріус Таращанської районної державної нотаріальної контори Київської області було відмовлено та повідомлено позивача, що оскільки право постійного користування припиняється внаслідок смерті спадкодавця, а відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, нотаріус дійшов висновку про неможливість видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину в частині права постійного користування вищезазначеною земельною ділянкою.
Підстави припинення права користування земельною ділянкою визначені у ст.141 Земельного кодексу України і є вичерпними. Така підстава як смерть спадкодавця (або фізичної особи взагалі) у зазначеній статті відсутня.
Ст. 19 ЗУ «Про фермерське господарство» передбачено, що до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу.
Відповідно до ч. 2 ст. 407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) може відчужуватися і передаватися у порядку спадкування.
Стаття 412 ЦК України передбачає, що право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб припиняється у разі: 1) поєднання в одній особі власника земельної ділянки та землекористувача; 2) спливу строку, на який було надано право користування; 3) викупу земельної ділянки у зв`язку з суспільною необхідністю, а також за рішенням суду в інших випадках, встановлених законом.
З огляду на ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Так, згідно зі ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.
В ч. 5 ст. 1268 ЦК України, зазначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину, відповідно до ч. З ст. 1296 ЦК, не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Разом з тим, згідно з ч. 2 ст. 102-1 ЗК України право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) та право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій) можуть відчужуватися або передаватися в порядку спадкування, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті, яка не виключає таке передання в порядку спадкування.
Крім того, стаття 141 ЗК України, яка передбачає вичерпний перелік, підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які не суперечать екологічним вимогам; г) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.
Разом з тим, зазначене вище також підтримується постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 7 лютого 2014 року № 5 у п. 40, а саме, що право користування чужою земельною ділянкою як для сільськогосподарських потреб, так і для забудови може відчужуватися та передаватися в порядку спадкування (статті 407,413 ЦК), крім відчуження, внесення до статутного капіталу, передання в заставу права користування земельною ділянкою державної або комунальної власності (за винятком випадків переходу права власності на будівлі та споруди).
Враховуючи вищевикладені обставини, та те, що право постійного користування земельною ділянкою, яке належало спадкодавцеві на законній підставі не припиняється з його смертю, а тому таке право входить до складу спадщини. Оскільки, спадкоємець ОСОБА_1 заяви про відмову від спадщини не подавала, частину спадщини прийняла, суд вважає, що Позивач має право постійного користування землею в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 . Таким чиноом, позов є обґрунтованим тапідлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
Позов ОСОБА_1 до Вакулівської сільської об"єднаної територіальної громади, третя особа Державний нотаріус Софіївської державної нотаріальної контори Русак Ліна Анатоліївна, про визнання права постійного користування землею задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя О.В.Шумська