Справа № 180/919/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 р. Суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області Хомченко С.І., ознайомившись з матеріалами позовної заяви Марганецької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збереженого майна,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Марганецька міська рада, яка є юридичною особою, звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , який є фізичною особою - підприємцем про стягнення безпідставно збереженого майна.

Дослідивши позов суд прийшов до наступного.

Стаття 20 ГПК України, справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів:

Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; ..... 15) інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

Тобто, якщо спір виник із господарського договору, тобто договору між юридичними особами, фізичними особами-підприємцями, або щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, то такий спір вирішує місцевий господарський суд за правилами господарського судочинства.

Якщо сторонами господарського договору є юридична особа або фізична особа суб`єкт підприємницької діяльності, й орган державної влади чи місцевого самоврядування, то спір, що виникатиме з такого договору, повинен вирішувати господарський суд.

Відповідно до статті 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно із частиною першою статті 128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу. Зазначена норма кореспондується зі статтею 50 ЦК України.

За частиною першою статті 173 ГК України зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або відмовитися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

Майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України, з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (стаття 179 ГК України).

Таким чином, однією з ознак господарського договору, що дозволяє відокремити його від інших видів договорів (у тому числі цивільних), є особливий суб`єктний склад. Зокрема, договір, у якому сторонами є суб`єкти господарювання (наприклад, юридична особа та громадянин, зареєстрований на час його укладення як підприємець), є господарським, відтак і зобов`язання, що з нього виникають, є господарськими.

З огляду на те, що стягнення безпідставно збереженого майна юридичною особою з фізичної особи - підприємцяне відноситься до предметної юрисдикції місцевого загального суду, а позивач ставить саме таку вимогу, суд вважає, необхідним відмовити у відкритті провадження.

Згідно п. 1 ч.1ст. 186 ЦПК України, суд відмовляє у відкритті провадження якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч.5ст. 186 ЦПК України, відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити у відкриті провадження у справі та роз`яснити позивачеві, що спір відноситься до юрисдикції господарського суду.

Керуючись ст.ст. 186 ЦПК України, ст. ст. 20, 128, 173, 179 ГПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Марганецької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збереженого майна.

Роз`яснити позивачу, що заявлений позов підлягає розгляду в порядку господарського судочинства та за предметною підсудністю відноситься до компетенції господарського суду.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: підпис С. І. Хомченко