Справа № 758/5093/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

11 січня 2023 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Кужелєвої Ю.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Першої Київської державної нотаріальної контори, Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про зняття арешту з майна

У С Т А Н О В И В:

У липні 2022 року ОСОБА_1 (надалі за текстом - позивач 1), ОСОБА_2 (надалі за текстом - позивач 2, разом поіменовані - співпозивачі) в особі свого представника - адвоката Гречан М.В. звернулися до суду з позовом до Першої Київської державної нотаріальної контори (надалі за текстом - відповідач 1), Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (надалі за текстом - відповідач 2), про зняття арешту з майна.

В обґрунтування позовних вимог представник співпозивачів зазначила, що у липні 2021 року позивач 1 вирішила продати належну їй на праві власності 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , але дізналася, що на вказану 1/4 частину квартири накладено арешт на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції АК № 494212 від 17.06.2004.

Позивач 2 з метою отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті брата, ОСОБА_3 , звернулася до державного нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, на нерухоме майно - іншу 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 . 23.06.2012 державним нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що на вказану 1/4 частину квартири було накладено арешт на підставі постанови відділу державної виконавчої служби у Подільському районі б/н від 10.10.2002.

Відповідачем 2 було відмовлено у знятті арешту із зазначених частин квартири, оскільки встановити підстави накладення арешту неможливо через відсутність відповідних документів. У зв`язку з цим, співпозивачі звернулися до суду з позовною заявою.

Ухвалою суду від 06.07.2022 позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 29.08.2022 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання.

Позивач 1 в судове засідання не з`явилася, про дату та час судового засідання повідомлялася належним чином, заперечень проти ухвалення заочного рішення від останньої до суду не надходило.

Позивач 2 подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідачем 1 подано до суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідача 1.

Відповідач 2 явку представника в судове засідання не забезпечив, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи до суду не подавав, відзив на позовну заяву не надав.

За таких обставин, керуючись ст. 223 Цивільно-процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України), суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 1 ст. 289 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, наявні всі передбачені ч. 1 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України підстави та умови для заочного розгляду справи. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Позивачу 1 на праві приватної власності належить 1/4 частина квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 29.01.1999 (а.с. 12).

Відповідно до інформаційної довідки № 264119598 від 02.07.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо нерухомого майна, ОСОБА_3 є власником 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 (а.с. 14).

На підставі заяви батька та матері про визнання батьківства, 18.10.2005 було внесено зміни в актовий запис про народження ОСОБА_3 , змінено прізвище дитини з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 », що підтверджується довідкою відділу реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції м. Києва від 13.07.2006 (а.с. 16).

Позивач 1 є матір`ю позивача 2, а також матір`ю ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 18.10.2003 (а.с. 15).

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 16.10.2020, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 17).

23.06.2022 державним нотаріусом Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , в якій зазначено, що п. 4.17 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, якщо на спадкове майно накладено арешт судовими чи слідчим органами, видача свідоцтва право на спадщину затримується до зняття арешту (а.с. 31).

Згідно з інформаційною довідкою № 264119598, на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , накладено обтяження у вигляді арешту нерухомого майна: реєстраційний номер обтяження 50056, зареєстровано 02.07.2004 за № 50056 реєстратором Перша Київська державна нотаріальна контора, підстава обтяження - постанова АК № 494212 від 17.06.2004, відділ державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції, заявник - відділ державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції (а.с. 13).

На 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 , накладено два обтяження у вигляді арешту нерухомого майна: 1) реєстраційний номер обтяження 3272129, зареєстровано 30.05.2006 за № 3272129 реєстратором Перша Київська державна нотаріальна контора, підстава обтяження - постанова АА № 327537 від 26.05.2006, відділ державної виконавчої служби у Подільському районі міста Києва, заявник - Державна виконавча служба у Подільському район міста Києва; 2) реєстраційний номер обтяження 3272129, зареєстровано 30.05.2006 за № 3272129 реєстратором Перша Київська державна нотаріальна контора, підстава обтяження - постанова АА № 327537 від 26.05.2006, відділ державної виконавчої служби у Подільському районі міста Києва, заявник - Державна виконавча служба у Подільському район міста Києва (а.с. 13-14).

Відповідач 2 у відповіді від 09.09.2021 на заяву позивача 1 повідомив, що виконавчі документи про стягнення з позивача 1 на виконання до відділу не надходили. Надати інформацію, на підставі якого виконавчого документа було відкрито виконавче провадження та накладено вищезазначені арешти на нерухоме майно, яке належить на праві власності позивачу 1 та ОСОБА_3 , не виявилось можливим, оскільки реєстр ЄДР «ВП-Виконавець» почав працювати з кінця, а строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву відділу становить три роки. Після проходження вищезазначеного строку виконавчі провадження вилучаються для знищення (а.с. 26-27).

Листом відповідача 2 від 30.07.2021, за результатами розгляду заяви позивача 2, повідомлено, що станом на дату розгляду заяви виконавчі документи про стягнення з відповідача 2 на виконання до відділу не надходили, а також, відсутні підстави для зняття арешту з квартири

АДРЕСА_1 оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 і 5 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Згідно зі ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, і будь-яка заінтересована особа має право в порядку, визначеному законом, звернутися до суду про захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ст. 317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України).

Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів № 2, 4. 7. та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закінчення договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Положенням ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до п. 3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Порядок зняття арешту визначений ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої арешт з майна боржника може бути знятий за рішенням суду. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Співпозивачі не можуть реалізувати свої права та інтереси щодо майна через наявність обтяжень у вигляді арешту майна. Тобто, наявність обтяжень нерухомого майна, за відсутності правових підстав для цього, порушує право власності позивача 1, внаслідок чого остання позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, а позивач 2 позбавлена можливості вступити у спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину.

Дослідивши матеріали справи, виходячи з наданої органами державної виконавчої служби інформації, суд приходить до висновку про відсутність підстав для продовження обтяження майна.

Підтвердження існування будь-яких відкритих виконавчих проваджень щодо співпозивачів, за якими накладено арешт на їхнє майно, судом не встановлено. Крім того, згідно відповіді, наданої відповідачем 1, у зв`язку з закінченням терміну зберігання матеріалів виконавчих проваджень, неможливо встановити на підставі яких виконавчих документів були накладені обтяження.

Інші наявні в матеріалах справи докази, які було надано учасниками справи, висновків суду не спростовують.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 19, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354-356 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Першої Київської державної нотаріальної контори, Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про зняття арешту з майна - задовольнити;

Зняти арешт, накладений на нерухоме майно: 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 (реєстраційний номер обтяження 50056, зареєстровано 02.07.2004 за № 50056 реєстратором Перша Київська державна нотаріальна контора, підстава обтяження - постанова АК № 494212 від 17.06.2004, відділ державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції, заявник - відділ державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції);

Зняти арешт, накладений на нерухоме майно: 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 (реєстраційний номер обтяження 1454504, зареєстровано 10.11.2004 за №1454504 реєстратором Перша Київська державна нотаріальна контора, підстава обтяження - постанова б/н від 10.10.2002, відділ державної виконавчої служби у Подільському районі);

Зняти арешт, накладений на нерухоме майно: 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 (реєстраційний номер обтяження 3272129, зареєстровано 30.05.2006 за № 3272129 реєстратором Перша Київська державна нотаріальна контора, підстава обтяження - постанова АА № 327537 від 26.05.2006, відділ державної виконавчої служби у Подільському районі міста Києва, заявник - Державна виконавча служба у Подільському район міста Києва);

Повне найменування сторін:

позивач 1 - ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 );

позивач 2 - ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 );

відповідач 1 - Перша Київська державна нотаріальна контора (адреса: 01135, м. Київ, пр-т. Перемоги, буд. 11, );

відповідач 2 - Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (адреса: 04208, м. Київ, пр-т Георгія Гонгадзе, буд. 5Б, );

Заочне рішення може бути переглянуте Подільським районним судом міста Києва за письмовою заявою відповідача;

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Подільського районного суду міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин;

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення;

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення зазначених строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Київським апеляційним судом, якщо його не буде скасовано.

Суддя Володимир ГРЕБЕНЮК