Справа № 357/5379/23
Провадження № 2/357/1792/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" травня 2023 р. cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошель Б. І. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Інформаційні судові системи», Білоцерківський відділ Державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа Третя Білоцерківська державна нотаріальна контора Київської області про скасування арешту невизначеного майна, всього нерухомого майна та вилучення запису про обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із вищевказаним позовом, який мотивує тим що, постановою районного відділу ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції серії АК№720618 від 12.09.2007 року було накладено арешт на все нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 . Арешт було накладено в межах виконання Наказу Господарського суду Київської області №89/2-2006 від 10.05.2006 року про стягнення з СПД ОСОБА_1 118 грн. на користь ДП «Судові інформаційні системи», 85 грн. державного мита та виконавчий збір. У відповідь на адвокатський запит відповідачем, який є правонаступником ДП «Судові інформаційні системи», повідомлено, що на підприємстві борг ОСОБА_1 не обліковується. Окрім тог, 12.01.2023 року відповідачем на заяву про зняття арешту направлено відповідь, згідно якої повідомлено, що відповідно до даних АСВП на примусовому виконанні у відділі відсутні виконавчі провадження відносно боржника ОСОБА_1 . Позивач зазначає, що безпідставний арешт майна порушує його право власності та позбавляє його в повному обсязі здійснювати свої права щодо володіння, користування та розпорядження своїм нерухомим майном. На підставі вищезазначеного, просив суд: скасувати арешт невизначеного майна, всього нерухомого майна ОСОБА_1 , накладений постановою Районного відділу ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції серії АК №720618 від 12.09.2007 року, реєстраційний запис обтяження №5752811, та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про обтяження (тип обтяження арешт нерухомого майна) №5752811.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно із ч. 1ст. 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів.

Цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів. За їх призначенням вони можуть вважатись визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Статтею 12 ЦК України передбачено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Районного відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Карнаух О.В. серії АК №720618 від 12.09.2007 року, з примусового виконання Наказів №89/2-2006, виданих 10.05.2006 року Господарським судом Київської області про стягнення з СПД ОСОБА_1 118 грн. на користь ДП «Судові інформаційні системи», 85 грн. державного мита, виконавчий збір, було накладено арешт на все нерухоме майно, що належить боржнику СПД ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_1 є стороною виконавчого провадження - боржником.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_1 до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено запис про обтяження невизначеного майна, всього нерухомого майна, тип обтяження «арешт нерухомого майна», реєстраційний номер обтяження 5752811, власник ОСОБА_1 , запис внесено Білоцерківською районною державною нотаріальною конторою на підставі постанови Районного відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції серії АК №720618 від 12.09.2007 року

06 лютого 2022 року ОСОБА_1 подав заяву до Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) про зняття обтяжень з нерухомого майна.

Згідно з ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Підстави зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини визначено ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження".

За приписами ст.59 Закону України"Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Публічно-правовими є спори між особою, на майно якої накладено арешт у виконавчому провадженні і яка не є боржником у цьому провадженні, та органом державної виконавчої служби - суб`єктом владних повноважень з приводу рішень, дій чи бездіяльності, прийнятих (вчинених) під час проведення опису та арешту майна, що не пов`язані з визнанням права власності на арештоване майно.

Таким чином, за змістом наведених положень Закону України "Про виконавче провадження", в судовому порядку може бути ухвалено рішення про зняття арешту з майна у випадку незавершеного виконавчого провадження або у випадку, коли особа вважає себе власником майна, на яке накладено арешт, та одночасно звертається з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Положеннями ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що до суду з позовом про зняття арешту з майна може звернутись не сторона виконавчого провадження, а інша особа, яка є власником, чи претендує на таке майно.

Таким чином, арешт майна, який не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, слід розглядати за правилами розділу VII ЦПК України.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 26 вересня 2019 у справі №607/3894/17 та від 19 січня 2022 року у справі № 577/4541/20.

З огляду на наведені норми та роз`яснення, надані Верховним Судом, суд дійшов висновку, що боржник, на майно якого державним виконавцем накладено арешт, не може звертатися до суду з заявою про зняття арешту з майна, оскільки у судовому процесі він є боржником та законом для нього встановлений інший порядок вирішення даного питання (шляхом звернення до суду зі скаргою відповідно до розділу VII ЦПК України).

Звертаючись до суду з позовом до Державного підприємства «Інформаційні судові системи», Білоцерківський відділ Державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа Третя Білоцерківська державна нотаріальна контора Київської області про звільнення майна з під арешту, ОСОБА_1 обґрунтовував свої вимоги тим, що накладення арешту на майно порушує його права, як власника.

За змістом позовної заяви між сторонами ОСОБА_1 та ДП «Інформаційні судові системи» немає спору про право власності (користування) на майно, на яке накладено арешт і таке право ОСОБА_1 ніким не оспорюється.

Тобто посилання останнього у позовній заяві на норми цивільного законодавства щодо захисту права власності не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_1 не визначено особи, яка порушує це право, що свідчить про відсутність спору про право.

Таким чином, арешт майна, який не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, слід розглядати за правилами розділу VII ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи, що ОСОБА_1 є стороною виконавчого провадження, в рамках якого державним виконавцем не здійснено певних дій чи допущена бездіяльність чим порушені права боржника, як власника арештованого майна, то після ухвалення рішення по суті спору судовий контроль за виконанням судових рішень здійснюється виключно за правилами Розділу VІІ ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень», який визначає порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності державного виконавця в ході виконання рішень, у формі звернення до суду зі скаргою, тоді як ОСОБА_1 , пред`явив позов, зі змісту якого не вбачається спору між сторонами про право власності (володіння, користування, розпорядження) на майно, на яке накладено арешт, і таке право позивача ніким не оспорюється, у зв`язку з цим не містить позов і матеріально-правових вимог до відповідача, а тому суд дійшов висновку, що позовна заява на предмет судового контролю за діями/бездіяльністю державного виконавця при виконанні судового рішення в іншій цивільній справі, не підлягає розгляду в порядку позовного провадження, оскільки передбачають іншу форму звернення та порядок вирішення, що є підставою для відмови у відкритті провадження у даній справі.

Керуючись ст. ст.186,448 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Інформаційні судові системи», Білоцерківський відділ Державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа Третя Білоцерківська державна нотаріальна контора Київської області про скасування арешту невизначеного майна, всього нерухомого майна та вилучення запису про обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Б. І. Кошель