465/3517/19
2/465/6/23
У Х В А Л А

судового засідання

25.05.2023 року Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Мартьянової С.М.

при секретарі судових засідань Ковальського Н.В.

за участю представників позивача Зеленіна С.С., ОСОБА_1

представника відповідача Сала А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), до приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Копейчикова Івана Володимировича, ОСОБА_4 , Приватного акціонерного товариства «Кредобанк», про визнання недійсним правочинів, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Франківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), до приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Копейчикова Івана Володимировича, ОСОБА_4 , Приватного акціонерного товариства «Кредобанк», про визнання недійсним правочинів.

Постановою Верховного Суду від 14 вересня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_5 , подану адвокатами Сотником Олександром Ігоровичем, ОСОБА_6 , задоволено. Рішення Франківського районного суду м. Львова від 26 листопада 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 08 жовтня 2020 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2022 року зазначену справу передано у провадження судді Мартьянової С.М.

Ухвалою суду від 12.10.2022 року справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 28.11.2022 року в задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без руху відмовлено. Закрито підготовче провадження у справі. Призначено справу до судового розгляду по суті.

На адресу суду 21.12.2022 року від представника відповідача АТ «Кредобанк» надійшла заява про зловживання стороною позивача процесуальними права та залишення позовної заяви без розгляду, оскільки у позовній заяві не зазначено змісту позовних вимог до відповідача АТ «Кредобанк», а тому він не може бути належним відповідачем по справі. Таким чином позивачем не обґрунтовано підстав звернення з позовом саме до АТ «Кредобанк», що свідчить в діях позивача щодо подання позовної заяви є зловживання процесуальними правами. Зловживаючи своїми процесуальними правами, позивач пред`явив позов до Франківського районного суду м. Львова за альтернативною підсудністю місцезнаходження одного з відповідачів, що змушує банк нести безпідставний тягар участі у справі.

У зв`язку з вище викладеним просить суд визнати дії позивача та його представників щодо подання позовної заяви про визнання недійсними правочинів від 24 червня 2019 року зловживанням процесуальними правами. Позовну заяву про визнання недійсними правочині від 24 червня 2019 року залишити без розгляду.

Крім цього, 31.01.2023 року до суду від представника позивача надійшло клопотання про застосування заходів процесуального примусу у зв`язку із зловживанням відповідачем АТ «Кредобанк» та його представником процесуальними правами, в якому просив суд визнати дії АТ «Кредобанк» та його представника Сало Андрія Миколайовича щодо подання клопотання від 28.12.2022 року про залишення позовної заяви без руху (без розгляду) , та щодо подання заяви від 20.12.2022 року про зловживання стороною позивача процесуальними правами та залишення позову без розгляду, зловживання процесуальними правами, та постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідача АТ «Кредобанк» та представника адвоката Сало А.М. штрафу у розмірі трьох прожиткових мінімумів для працездатних осіб (або у іншому розмірі на розсуд суду) за зловживання процесуальними правами. Повернути представник відповідача АТ «Кредобанк» його заяву від 20.12.2022 року про зловживання стороною позивача процесуальними правами та залишення позову без розгляду.

Представники сторін в судовому засідання підтримали заявлені ними клопотання в повному обсязі, з підстав наведених в таких.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Феномен зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає у тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав. Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав. Суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права.

У п. 3 ч. 2 ст. 44 ЦПК передбачено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (ч. 3 ст. 44 ЦПК).

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (ч. 4 ст. 44 ЦПК).

Зловживання процесуальними правами - це цивільне процесуальне правопорушення, яке характеризується умисними недобросовісними діями учасників цивільного процесу (їх представників), що спричиняють порушення процесуальних прав інших учасників цивільного процесу (їх представників), з метою перешкоджання гарантованому у пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод правосуддю, що є підставою для застосування судом процесуальних санкцій (позбавлення права на процесуальну дію або застосування судом інших негативних юридичних наслідків, передбачених законом).

Зловживання правами характеризуються умислом, спрямованим на порушення порядку цивільного судочинства.

Характерними ознаками зловживання процесуальними правами є: формальне, непропорційне використання процесуального права всупереч легітимній меті, з якою це право встановлено нормами цивільного процесуального права, недобросовісність дій, умисний характер, завідома несумлінність

Основна ознака зловживання процесуальними правами полягає в тому, що дії, які її складають, вчиняються з видимістю реалізації законних прав особи.

З аналізу наведених норм вбачається, що зловживанням правами можуть бути визнані дії учасника процесу, які формально хоча й передбачені серед його повноважень та прав, однак здійснюються ним не з метою досягнення передбаченого законом процесуального результату, а з метою взагалі перешкоджання розгляду справи.

Ознаками зловживання процесуальними правами є: недобросовісність; нечесність; відсутність відкритості поведінки; відсутність поваги до інтересів іншої сторони договору або відповідних правовідносин. Такі висновки наведені у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11.11.2019 у справі №337/474/14.

Основною ознакою зловживання процесуальними правами є відсутність наміру вирішити реально існуючий цивільний спір, або забезпечити захист свого реально порушеного права, або намір перешкодити законним діям інших осіб шляхом звернення до суду та створення штучного судового спору, або використання судового спору як способу не виконувати вимоги законодавства щодо здійснення визначених ним дій.

Фактично у своїй заяві представник відповідача не згоден з процесуальними діями суду, а саме з Ухвалою суду від 28.11.2022 року про відмову в задоволенні його клопотання про залишення позову без руху

Отже, судом не встановлено обставин, які б свідчили про подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмету спору або у спорі, що має очевидно штучний характер, суд приходить до висновку, про відмову в задоволенні заяви представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із зловживанням процесуальними правами позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 144 ЦПК України заходом процесуального примусу, крім іншого, є штраф.

Положеннями ст. 148 ЦПК України регламентовано підстави для застосування судом процесуального примусу у вигляді штрафу, а також його розміри, залежно від суті зловживання процесуальними правами учасником провадження, його тривалості та обставин конкретної справи.

Враховуючи вищевказані положення, вбачається, що застосування заходів процесуального примусу належить до виключної компетенції суду та можливе виключно за його ініціативи, а не за клопотанням учасника справи.

Водночас, суд не вбачає достатніх підстав на даний час для застосування до представника відповідача, процесуального примусу у вигляді накладення штрафу, як найсуворішого заходу процесуального примусу.

Керуючись статтями 44, 143, 144, 148, 257,259,260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні заяви представника відповідача Акціонерного товариства «Кредобанк» - Сала Андрія Миколайовича про зловживання стороною позивача процесуальними правами та залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

У задоволення клопотання представника позивача ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) - Зеленіна Сергія Сергійовича про застосування заходів процесуального примусу у зв`язку із зловживанням відповідачем Акціонерне товариство «Кредобанк» та його представником процесуальними правами відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Повний текст ухвали виготовлено 25.05.2023 року.

Суддя Мартьянова С.М.