Справа № 489/3756/22
Провадження № 2/489/715/23
РІШЕННЯ

Іменем України

23 березня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Микульшиної Г.А.,

із секретарем судового засідання Сухно А.В.,

без участі сторін, належно повідомлених про розгляд справи,

розглянувши в залі суду м. Миколаєва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Універсальна товарна біржа «Миколаївська нерухомість 2000»,

встановив:

В грудні 2022 року позивач звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , що зареєстрований на Універсальній товарній біржі «Миколаївська нерухомість 2000».

В обґрунтування вимог вказала, що 22.05.2002 між ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та нею з однієї сторони та відповідачами з іншої, було укладено договір, за яким позивач з батьками придбали квартиру АДРЕСА_1 , яка належала відповідачам на підставі договору міни. Вказаний договір був зареєстрований Універсальною товарною біржею «Миколаївська нерухомість 2000» за № 3-204 від 22.05.2002. Також згідно рішення третейського суду від 22.05.2002 у справі № 1/3-204 договір купівлі-продажу квартири був визнаний дійним та зареєстрований в ММБТІ за № 17813 27.05.2002. Всі умови договору сторони виконали, окрім нотаріального посвідчення. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_6 , яка залишила після своєї смерті заповіт на частку квартири АДРЕСА_1 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача, після смерті якого залишилась спадщина у вигляді частки цієї квартири.

На теперішній час позивач намагається оформити спадщину після смерті своїх батьків, проте 13.12.2022 отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка мотивована тим, що договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , який був зареєстрований Універсальною товарною біржею «Миколаївська нерухомість 2000» за № 3-204 від 22.05.2002 був укладений з порушенням вимог ЗУ «Про товарну біржу» в редакції від 16.02.1993.

Посилаючись на те, що відсутність нотаріального посвідчення договору перешкоджає позивачу оформити спадщину після смерті своїх батьків, ОСОБА_1 просила визнати його дійсним у судовому порядку.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28.12.2022 відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження у справі; витребувано у ПН ММНО ОСОБА_9 копії спадкових справ № 75/2001після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та № 29/2022 після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; витребувано у КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» інформацію в формі довідки чи був зареєстрований вищевказаний договір купівлі-продажу та коли.

27.01.2023 на адресу суду від КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» надійшли витребувані відомості.

17.02.2023 на адресу суду від ПН ММНО ОСОБА_9 надійшли витребувані копії спадкових справ.

Ухвалою суду від 27.02.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначеної дол. розгляду по суті на 23.03.2023.

В судове засідання позивач не з`явилась. Від її представника - адвоката Білова І.В. 23.03.2023 надійшла заява про розгляд справи без їх присутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, також просив залишити судові витрати за позивачем.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, повідомлялись судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомили, правом на подання відзиву не скористались. Направлена на адреси їх реєстрації судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання. Крім того, відповідачі повідомлялись про розгляд справи оголошеннями.

Представник третьої особи УТБ «Миколаївська нерухомість 2000» в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

22.05.2002 на Універсальній товарній біржі «Миколаївська нерухомість 2000» укладено договір купівлі-продажу № 3-204, відповідно до якого ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 продали, а ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 купили квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Згідно копій спадкових справ, витребуваних на запит суду, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла одна з сторін цього договору (покупець) - мати позивача ОСОБА_6 , яка залишила після своєї смерті заповіт на частку квартири АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла одна з сторін цього договору (покупець) - батько позивача ОСОБА_7 , після смерті якого залишилась спадщина у вигляді частки цієї квартири (53-95).

Позивач вказує на те, що після укладання договору купівлі-продажу квартири, сторонами були виконані всі умови договору, проте відсутність його нотаріального посвідчення (невідповідність документу, що підтверджує право власності вимогам закону) перешкоджає їй оформити спадщину після смерті її батьків, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса ММНО Ємельянової О.В. від 13.12.2022 (а.с.10).

Договір купівлі-продажу підписаний сторонами власноручно. На теперішній час ніхто із сторін вимог щодо порушення їх прав не заявив.

Після укладання договору купівлі-продажу квартири покупцями було зареєстровано право власності в КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації», яке на час виникнення спірних правовідносин мав повноваження реєстраційного органу.

З довідки Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 26.01.2023 № 40 вбачається, що станом на 28.12.2012 право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу № 3-204 від 22.05.2002, укладеного на Універсальній товарній біржі «Миколаївська нерухомість 2000», зареєстровано в БТІ 27.05.2002 (а.с.35).

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

За змістом ст. ст. 57, 58 Конституції України, ст. 5 Цивільного кодексу України, до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна укладено 22.05.2002, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР) статтею 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Приписами ст. 224 ЦК УРСР встановлено, що за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму

Частиною другої статті 15 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Згідно із ст. 225 ЦК УРСР, право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові.

За змістом ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР, чинного на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу квартири повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу).

Статтею 47 ЦК УРСР була передбачена обов`язковість нотаріальної форми угоди і наслідки недотримання такої форми.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною.

У відповідності до частини другої статті 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною.

Позивач на теперішній час не має можливості реалізувати свої права щодо отримання спадщини після смерті своїх батьків, які були співвласниками квартири АДРЕСА_1 , оскільки договір купівлі-продажу квартири не було посвідчено нотаріально.

З огляду на те, що на момент укладення договору купівлі-продажу квартири сторони ухилилися від його нотаріального посвідчення, що на теперішній час перешкоджає позивачу реалізувати свої речові права відносно нерухомого майна, договір виконано повністю, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

У заяві від 23.03.2023 представник позивача просить витрати зі сплати судового збору з відповідачів не стягувати, у зв`язку з чим, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, передбаченим ст. 13 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу дійсним - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу № 3-204 від 22.05.2002, укладений на Універсальній товарній біржі «Миколаївська нерухомість 2000», зареєстрований в Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 27.05.2002 за реєстровим № 17813, відповідно до якого ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 продали, а ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 купили квартиру АДРЕСА_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Ленінський районний суд м. Миколаєва або безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , м. Миколаїв, РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ,

відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ,

відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ,

відповідач: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 ,

відповідач: ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ,

третя особа: Універсальна Товарна Біржа "Миколаївська нерухомість 2000", м. Миколаїв, вул. Спаська, 72,

Повний текст рішення складено 23.03.2023.

Суддя Г.А. Микульшина