Справа № 523/4609/23
Провадження №2-о/523/224/23
У Х В А Л А

"17" березня 2023 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Середа І.В., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) (місцезнаходження: вул. Разумовська, 37, м. Одеса), про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду із даною заявою, в якій просить встановити факт, що актовий запис про шлюб № 644 від 04 червня 1983 року, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції стосовно ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , був складений стосовно заявниці.

При цьому в обґрунтування своєї заяви вона зазначає, що 04 червня 1983 року заявниця уклала шлюб з ОСОБА_4 , у актовому записі про реєстрацію шлюбу вона зазначена як ОСОБА_5 , у свідоцтві про розірвання шлюбу вона зазначена як ОСОБА_5 , тоді як у свідоцтві про народження її по-батькові зазначено на російській мові - « ОСОБА_6 ». ІНФОРМАЦІЯ_2 заявниця отримала паспорт громадянина України, в якому її по-батькові зазначено також ОСОБА_7 . Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану роз`яснив їй необхідність встановлення факту, що має юридичне значення, у судовому порядку. Звертаючись до суду з даною заявою, заявниця посилається на норми ст.ст.293, 315, 319 ЦПК України.

Після надходження заяви суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Перевіривши матеріали заяви, вважаю, що у відкритті провадження слід відмовити з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Отже, вказаною нормою визначено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: -факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; -встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішення спору про право.

Статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. Даний перелік не є вичерпним, і у судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Порядок внесення змін в записи актів громадянського стану, передбачений Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року та Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання. Вказані норми передбачають, що внесення змін у записи актів громадянського стану при наявності достатніх підстав і при відсутності спору між заінтересованими особами провадяться органами реєстрації актів громадянського стану. Відмова органів реєстрації актів громадянського стану виправити або змінити запис може бути оскаржена до суду.

Відповідно до статей 4, 26 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року (в редакції Закону від 12 лютого 2015 року № 191-VІІІ) органи державної реєстрації актів цивільного стану (центральний орган, відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головних управлінь юстиції в областях, районних у містах, міськрайонних управлінь юстиції належать до органів виконавчої влади. Дії або бездіяльність працівника органу державної реєстрації актів цивільного стану можуть бути оскаржені до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, Міністерства закордонних справ України та/або до суду.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Наведене свідчить про те, що у разі коли установи, які видали правовстановлюючі документи, не можуть виправити допущені в них помилки, особи мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа відповідно положень вищезазначеної норми. При розгляді цих справ суд встановлює саме належність особі документа, а не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах.

Аналогічний висновок міститься у постанову Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі № 464/6696/20.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя дійшла висновку, що оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення даного факту і розгляд такої заяви віднесено до повноважень органів державної реєстрації актів цивільного стану, тому вона не може розглядатися в судовому порядку, оскільки заявниця фактично просить встановити тотожність осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно з вимогами п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі.

Керуючись ст.ст.294, 315, 316, 260, 261, 353, 354 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту, що має юридичне значення.

Копію ухвали разом із заявою та всіма доданими до неї документами надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів.

Ухвала складена та підписана 17 березня 2023 року.

Суддя