Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2060/21

03 травня 2023 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківскої області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

з участю секретаря судового засідання: Скоблей О.В.

позивача: ОСОБА_1

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Надвірнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Південно-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про визнання батьківства,-

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Надвірнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Південно-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання батьківства.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що з він з листопада 2019 року по квітень місяць 2020 року проживав однією сім`єю з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу. За період їхнього спільного проживання з відповідачкою, у них народилася дочка ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, під час реєстрації новонародженої дитини, відповідачкою була подана заява до РАЦСу із зазначенням у графі «Батько» актового запису прізвище матері, а ім`я та по батькові батька визначила на свій розсуд, з метою отримання державної грошової допомоги одиноким матерям.

На даний момент він позбавлений можливосі повноцінно спілкуватися з дитиною, чим насамперед порушуються права дитини на повноцінну сім`ю та безтурботне дитинство.

Встановлення зазначеного факту позивачу потрібне для усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, участі у її вихованні, опікуванні та у можливості оздоровлення, спільного відпочинку з дочкою.

Відповідач відмовляється добровільно, в позасудовому порядку, подати заяву про реєстрацію його як батька до органу державної реєстрації ак цивільного стану, через що він змушений звертатися до суду з позовом визнання батьківства.

Відзив на позов до суду не поступило.

Стислий виклад позицій сторін:

Позивач в судовому засіданні підтримав позов з підстав зазначених в позовній заяві. Просив визнати його, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 , зазначивши батьком дитини його, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник третьої особи Надвірнянського відділу ДРАЦС у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) надала заяву про розгляд справи за відсутності представника відділу.У задоволенні заяви не заперечують.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про час і місце слухання справи повідомлялась завчасно належним чином, про причини неявки не повідомила, заяви про слухання справи у її відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 05.10.2021 по даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 21.12.2021 задоволено клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 24.01.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 07.11.2022 призначено по справі судову молекулярно-генетичну екпертизу.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 02.02.2023 відновлено провадження по справі.

Обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено, що між сторонами існували стосунки, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, в період з листопада 2019 року по квітень 2020 року.

Відповідно до актового запису про народження за № 256 від 15.12.2020, складеного Надвірнянським районним відділом ДРАЦС Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьком дитини зазначений ОСОБА_4 , матір`ю ОСОБА_2 (а.с. 256).

Відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 СК України, зі слів матері, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 7 від 15.12.2020 (а.с. 66).

Позивач вважає себе біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до повідомлення Управління соціального захисту населення Надвірняняської РДА від 05.09.2022 за № 1971 /01-03, ОСОБА_2 , 1996 р.н., перебуває на обліку в управлінні, як одержувач допомоги одноким матерям (з врахуваням доходів) на період з 01.06.2022 по 30.11.2022, на дітей ОСОБА_5 - 2014 р.н.; ОСОБА_6 - 2016 р.н., ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 65).

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні ствердила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в період з листопала 2019 року по квітень 2020 року проживали однією сім`єю, вели спільне господарство. Однак пізніше вони посварились і проживали окремо. ОСОБА_2 народила дівчинку ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , біологічним батьком якої є ОСОБА_1 . ОСОБА_9 не заперечує, що батьком дитини є позивач, однак їй відомо, що у свідоцтві про народження дитини батько записаний зі слів матері. ОСОБА_2 отримує допомогу як одинока матір. Також стверджує, що ОСОБА_1 відвідує дівчинку, допомагає матеріально, та бажає і у подальшому приймати участь у вихованні дитини, матеріально забезпечувати, однак ОСОБА_2 не дозволяє спілкуватись з дитиною.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні підтвердив, що сторони по справі спільно проживали з листопада 2019 року по квітень 2020 року, вели спільного господарство. Однак розійшлись та проживають окремо. У ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дівчинка ОСОБА_8 - біологічним батьком якої є ОСОБА_1 . Однак у свідоцтві про народження дитини батько дитини записаний зі слів матері. Відповідач отримує допомогу, як одинока матір. Також йому відомо, що мати дитини не дозволяє спілкуватись з позивачем.

Позиція суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення:

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

За змістом статті 121, частини 1 статті 122 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків.

У статті 125 СК України передбачено, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини.

Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною першою статті 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно з частинами першою, другою, четвертою статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

За змістом статті 128 СК України закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що доказами у вказаній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може гуртуватися на припущеннях.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (Калачева проти Російської Федерації, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 399/1029/15-ц (провадження № 61-14438св18) зазначено, що експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах з метою формування доказової бази. Об`єктом молекулярно-генетичного дослідження є ядерна ДНК (ДНК, розташована в ядрі клітини), отримана з крові, слини, букального та іншого епітелію, волосся (за наявності волосяного фолікула), а також часток тканин і органів людини. Для визначення спірного батьківства необхідна присутність ймовірного батька і дитини для проведення забору вихідного біологічного матеріалу. За відсутності біологічного матеріалу хоча б однієї зі сторін провести дослідження неможливо.

Відповідно до частини першої статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявляв клопотання про призначення судово-генетичної експертизи у справі.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 07.11.2022 було задоволено вказане клопотання. Ухвалу направлено для відома відповідачу ОСОБА_2 , яку вона отримала 24.11.2022, про що свідчить рекомендоване повідомленням про вручення (а.с. 79).

16.12.2022 суд повідомив учасників справи про необхідність надати зразки біологічного матеріалу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 разом із малолітньою ОСОБА_11 . Для відбору експериментальних зразків зобов`язано вказаних осіб з`явитися 05.01.2023 з 9 до 12 год. до Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України. Позивач з`явився до Івано-Франківського НДЕКЦ МВС для відбору експериментальних зразків, водночас ОСОБА_2 разом із малолітньою ОСОБА_12 не з`явилися, що підтверджується клопотанням експерта (а.с. 88). При цьому відповідачка була достовірно обізнана про розгляд справи в суді та про призначення у справі експертизи, оскільки вона отримала ухвалу про призначення експертизи, а в подальшому відмовилась від отриманнята кореспонденції (а.с. 86). Доказів наявності поважних причин, які б перешкоджали відповідачці з`явитися до експертної установи для забору відповідних зразків її та дитини, матеріали справи не містять.

Відповідачка із малолітньою ОСОБА_8 не з`явилися для відбору експериментальних зразків, у зв`язку з чим судовим експертом було повернуто матеріали справи до суду та складено повідомлення про неможливість проведення експертизи (а.с. 88-91).

За таких обставин суд враховує положення частини першої статті 109 ЦПК України, та бере до уваги, що відповідачка із дитиною не з`явилися до експертної установи для відібрання біологічних матеріалів для проведення судово-генетичної експертизи, та не спростувала доводи позивача про те, що він є батьком малолітньої ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , а судом встановлені обставини, які підтверджують спільне проживання сторін до народження дитини, тому суд дійшов висновку щодо визнання позивача батьком останньої.

Докази того, що визнання ОСОБА_1 батьком малолітньої дитини ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає інтересам малолітньої дитини, та негативних наслідків для дитини, судом не встановлено.

Згідно ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ «Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні» затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Пунктом 2.13.1. «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, передбачено, що підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є в тому числі рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька, матір дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п.2.16.4 Розділу ІІ «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Як висловився Європейський суд з прав людини в рішенні «М.Т. проти України» (заява №950/17) від 19.03.2019 року, біологічного батька не можна повністю виключати з життя дитини, якщо не існують відповідні підстави це зробити, які стосуються найкращих інтересів дитини.

Ураховуючи наведені обставини, беручи до уваги, що позивач, який є батьком вказаної дитини, юридично немає жодних прав щодо неї та підстав її утримувати, відповідати за неї, а дитина в даний час проживає окремо від позивача, що призводить до того, дитина позбавлена батьківського опікунства, тому в інтересах дитини та з метою її захисту суд вважає за необхідне позов про визнання батьківства задовільнити.

У зв`язку з визнанням батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачаються підстави для внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного Надвірнянським районним відділом ДРАЦС Південно-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 15.12.2020 за № 256, виключивши з актового запису відомості про ОСОБА_4 як батька дитини, та зазначивши ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Висновки суду:

Ураховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження є законними та обґрунтованими, встановлені судом обставини і надані позивачем відомості свідчать про походження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,тому позовні вимоги необхідно задовільнити повністю.

На підставі викладеного, ст.ст. 121, 125, 128, 129 СК України, керуючисьст. 12, 81, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Надвірнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Південно-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про визнання батьківства - задовільнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, батьком малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного Надвірнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 15.12.2020 за № 256, виключивши з актового запису відомості про ОСОБА_4 як батька дитини, та зазначивши ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи..

Відповідно до п. 3 Розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Надвірнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції, , місцезнаходження: вул. Мазепи 36, м. Надвірна, Івано-Франківська область, 78405.

Повний текст рішення складено 12.05.2023.

Суддя Міськевич О.Я.