Провадження № 2/344/2941/23
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

03 серпня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Атаманюк Б.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зобов`язання відповідача Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради не надавати висновок щодо визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 01.08.2023 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Івано-Франківської міської ради, про визначення місця проживання дитини.

Разом із позовом позивач ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, шляхом зобов`язання відповідача Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради не надавати висновок щодо визначення місця проживання дитини. Заява обґрунтована тим, що до Івано-Франківського міського суду звернулася ОСОБА_2 з позовом про розірвання шлюбу і залишення проживання малолітнього сина ОСОБА_3 з нею. ОСОБА_2 зазначає, що на даний час з малолітнім сином перебуває за межами України, а саме у Королівстві Іспанія. ОСОБА_2 виїхала з малолітнім сином за кордон 28.03.2022 з метою супроводу своєї бабусі похилого віку. При виїзді за кордон я надав нотаріально засвідчений дозвіл на виїзд дитини за кордон, який був дійсний до 14.06.2022, при цьому з дружиною була усна домовленість про повернення її та сина в Україну в травні 2022 року. У квітні наміри дружини різко змінилися і вона заявила, що повернеться до України у середині червня до дня народження дитини. Однак, повернення до України було в черговий раз перенесено на невизначений термін без чіткої аргументації. Починаючи з серпня 2022 року, без будь-яких підстав, ОСОБА_2 всілякими способами намагалася обмежувати дитину від спілкування з батьком та іншими членами родини (дідусь, бабуся) через наявні засоби комунікації, після чого син під час спілкування з батьком почав поводитися неприродно, боявся розмовляти, перед тим як відповісти на моє запитання спочатку дивився на маму та її реакцію, часто запитував коли я приїду і заберу його додому. Мама вчиняє умисні дії для усунення від участі у процесі виховання сина, а також намагається у викривленій формі сформувати у дитини негативний образ інших членів нашої родини, маніпулюючи нестійкою дитячою психікою та несформованою свідомістю.

Працівниками Служби у справах дітей, 16.03.2023 обстежено умови проживання у батька за адресою АДРЕСА_1 де мати з дитиною проживали до виїзду за кордон та складено відповідний акт. Встановлено, що у помешканні створено належні житлово-побутові умови для проживання та розвитку дитини. Для хлопчика облаштовано окрему кімнату де зберігаються особисті речі дитини, іграшки, одяг, тощо.

Згідно з актом потреб сім`ї, складеного МЦСССДМ 02.03.2023, ОСОБА_4 здоровий, шкідливі звички відсутні. Складні життєві обставини відсутні.

Згідно судового наказу Івано-Франківського міського суду від 11.11.2022 з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів розпочато з 02.10.2022.

Засіданням комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Івано- Франківської міської ради від 11.05.2023, яке оформлене протоколом №11 рекомендовано виконавчому комітету Івано-Франківської міської ради надати висновок Івано-Франківському міському суду щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 .

Однак, ОСОБА_2 подала скаргу від 24.05.2023 в якій зокрема просила провести перевірку фактів, що викладені у скарзі, не допустити надання незаконного висновку про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_5 з батьком ОСОБА_1 та не надавати висновок про визначення місця проживання ОСОБА_5 з батьком ОСОБА_1 та повторно розглянути питання місця проживання дитини.

За результатами скарги ОСОБА_2 , засіданням комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 12.07.2023, яке оформлене протоколом №15 рекомендовано виконавчому комітету Івано-Франківської міської ради надати висновок Івано-Франківському міському суду щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_2 .

На підставі зазначеного позивач просив забезпечити позов шляхом зобов`язання відповідача Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради не надавати висновок щодо визначення місця проживання дитини.

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглянута без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, приходжу до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Види забезпечення позову визначені ч.1ст.150 ЦПК України згідно з якою позов забезпечується шляхом: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1 - 1 ) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 8) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 9) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

В даному випадку позивач просить суд забезпечити позов шляхом заборони Виконавчому комітету Івано-Франківської міської ради надавати висновок щодо визначення місця проживання дитини, що умовно підпадає під п.2 ч.1 ч.1ст.150 ЦПК України. Водночас, позивачем не враховано, що право надавати чи не надавати висновок віднесено до виключних дисреційних повноважень уповноваженого органу, а відтак таке право не може бути обмежене судом. Тому, обраний позивачем спосіб забезпечення є наслідком втручання у повноваження Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, що не відповідає меті вжиття судом заходів забезпечення позову, а тому в задоволенні клопотання про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зобов`язання відповідача Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради не надавати висновок щодо визначення місця проживання дитини - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Богдан АТАМАНЮК