Провадження № 2/522/5849/23
УХВАЛА

25 серпня 2023 року Суддя Приморського районного суду міста Одеси Чернявська Л.М., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про відвід судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІКОМ ІНВЕСТ», ОСОБА_2 про визнання недійсним договору,

встановив:

У провадженні Приморського районного суду міста Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІКОМ ІНВЕСТ», ОСОБА_2 про визнання недійсним договору.

23 серпня 2023 року від представника ОСОБА_1 до суду надійшла заява про відвід судді.

В обґрунтування зазначено, що суддею Чернявською Л.М. розглядалась аналогічна цивільна справа №522/16555/22 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ДІКОМ ІНВЕСТ» та ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майнових прав на об`єкт у вказаному будинку. Обставини справ №522/16555/22 та №522/14885/23 є аналогічними. Повна подібність справ №522/16555/22 та №522/14885/23 підтверджується тим, що спір стосується правовідносин, які виникли між тими самими сторонами ( ОСОБА_1 та ТОВ «ДІКОМ ІНВЕСТ») з Договору про спільну діяльність від 04.10.2017р., ; у обох справах аналогічні предмети позову - визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно у двосекційному житлово-готельному комплексі з апартаментами і офісними приміщеннями на першому поверсі і підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_1 ; у обох справах наведено аналогічне правове обґрунтуванням - відчуження майнових прав у об`єкті будівництва із порушення умов Договору про спільну діяльність, без погодження із Позивачам, всупереч інтересам Позивача та з метою ухилення від виконання зобов`язань за Договором про спільну діяльність.

За результатами розгляду справи №522/16555/22 суддею Чернявською Л.М. винесено рішення від 31.07.2023р., яким у задоволенні позову було відмовлено в повному обсязі. На теперішній час Позивачем готується апеляційна скарга на вказане судове рішення.

Зазначають, що у справі №522/16555/22, суддя Чернявська Л.М. односторонньо підійшла до розгляду справи, висновки, зазначені у рішенні суду від 31.07.2023р. не відповідають практиці Верховного Суду, при нібито аналізі умов договору, до уваги не взяті прямі імперативні приписи договору тощо.

А відтак, вважають, що у судді Чернявської Л.М. наявна сформована позиція щодо правовідносин, які виникли між ОСОБА_1 та ТОВ «ДІКОМ ІНВЕСТ» у рамках Договору про спільну діяльність від 04.10.2017р., в тому числі щодо порядку відчуження майнових прав у на нерухоме майно у вказаному будинку. За вказаних обставин, розгляд справи суддею Чернявської Л.М. не дозволить забезпечити реальну змагальність сторін, адже з урахуванням подібності обставин двох справ, суддя фактично пов`язана своєю раніше висловленою позицією та не буде приймати до уваги доводи Позивача.

Ознайомившись із заявою про відвід, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Враховуючи вказані норми, заява підлягає розгляду в порядку письмового провадження.

Суд звертає увагу, що згідно ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суд, вивчивши матеріали справи та заяву позивача про відвід, вважає, що вона необґрунтована та немає об`єктивного підґрунтя.

За умовами ч.3 ч.4 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (ч.5 ст.36 ЦПК України).

Згідно ч.8 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Розглянувши питання, з точки зору національного закону - ст. 36 ЦПК України, в контексті ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо безсторонності суд зазначає наступне:

- суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне;

- слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву (див., «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), рішення від 28 листопада 2002 року, а також рішення у справах проти України: «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року п.п.49,54; «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року, п.66; «Агрокомплекс» проти України» від 06 жовтня 2011 року, п.136; «Олександр Волков проти України» від 09 січня 2013 року, п.п.103,107).

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії", від 28 жовтня 1998 року, п.45).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами, провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вбачає, що обставини, на які вказує позивач, є його особистою суб`єктивною думкою та не відносяться до об`єктивних обставин при розгляді даної справи, з якими законодавець пов`язує відвід судді.

При цьому, суд не погоджується із доводами позивача з приводу сформованої позиції судді щодо правовідносин, які виникли між ОСОБА_1 та ТОВ «ДІКОМ ІНВЕСТ» у рамках Договору про спільну діяльність від 04.10.2017р., в тому числі щодо порядку відчуження майнових прав у на нерухоме майно у вказаному будинку, оскільки зазначене твердження не підтверджено жодним доказом.

Окрім того, суд вбачає, що обставини, за якими позивач, пов`язує необхідність відводу судді це розгляд суддею Чернявською Л.М. аналогічної цивільної справи №522/16555/22 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ДІКОМ ІНВЕСТ» та ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майнових прав на об`єкт у вказаному будинку, що є фактично незгодою сторони Позивача з рішенням суду №522/16555/22.

Згідно ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Між тим, не вбачаючи об`єктивного критерію, а саме: наявності будь-якого правомірного сумніву в безсторонності суду при вирішенні процесуальних питань, суд вважає, що непогодження позивача з процесуальною дією не може бути підставою для відводу суддів, та в подальшому може бути предметом розгляду при апеляційному оскарженню рішень по справі.

Щодо доводів заяви про відвід, який стосується суб`єктивного критерію безсторонності суддів, а саме: особистої упередженості судді в розгляді даної справи, то припущення відносно безсторонності та можливої упередженості в даній справі, є безпідставним.

Відповідно до ч.11 ст.40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

У зв`язку з вищевикладеним, суддя залишає заяву представника ОСОБА_1 про відвід судді без задоволення.

Разом з цим, статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Згідно з пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді Схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 р. передбачено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення по справі, або у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Зокрема, ч.1 ст. 37 ЦПК України, встановлено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

З аналізу вказаних норм чинного законодавства України вбачається, що Законом передбачено недопустимість участі судді в розгляді справи, у разі існування обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Перевіривши матеріали справи, вважаю за необхідне заявити самовідвід за наступних підстав

Суддя Чернявська Л.М. брала участь у справі №522/16555/22 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ДІКОМ ІНВЕСТ» та ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майнових прав на об`єкт у вказаному будинку.

За результатами розгляду справи №522/16555/22 суддею Чернявською Л.М. винесено рішення від 31.07.2023 року, яким у задоволенні позову було відмовлено в повному обсязі.

Таким чином, головуючим надавалась оцінка щодо обставин у справі, де спір стосується правовідносин, які виникли між тими самими сторонами ( ОСОБА_1 та ТОВ «ДІКОМ ІНВЕСТ») з Договору про спільну діяльність від 04.10.2017 року.

З огляду на вищевикладене, та те що учасником справи заявлено недовіру, суддя дійшов висновку, що не є можливим винесення об`єктивного рішення по справі та з метою недопущення сумнівів у неупередженості судді Чернявської Л.М. при розгляді зазначеної справи вважаю необхідним заявити самовідвід та передати справу для вирішення питання про її повторний автоматизований розподіл між суддями.

Керуючись ст. ст. 36 - 40 ЦПК України,

постановив:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про відвід судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІКОМ ІНВЕСТ», ОСОБА_2 про визнання недійсним договору - відмовити.

Заявити самовідвід у розгляді справи № 522/522/14885/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІКОМ ІНВЕСТ», ОСОБА_2 про визнання недійсним договору.

Самовідвід судді Приморського районного суду міста Одеси Чернявської Лариси Миколаївни у розгляді справи № 522/522/14885/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІКОМ ІНВЕСТ», ОСОБА_2 про визнання недійсним договору - задовольнити.

Відповідно до ст. 33 ЦПК України матеріали справи передати до канцелярії суду для виконання вимог статті 41 ЦПК України

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Л. М. Чернявська