Провадження № 2-з/466/46/23
У Х В А Л А

25 травня 2023 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючої судді Невойта П.С.,

секретаря с/з Семків Х.І.,

справа №465/10259/21,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові заяву адвоката Пех Максима Валерійовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства "Кредобанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

в провадженні суду перебуває цивільна справа за позовною заявою Акціонерного товариства "Кредобанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою від 10.05.2023 суд прийняв позовну заяву Акціонерного товариства "Кредобанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованост, вирішив проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

23.05.2023 адвокат Пех М.В. в інтересах АТ «Кредобанк» в порядку забезпечення позову Акціонерного товариства "Кредобанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості подав заяву про забезпечення позову та просить суд накласти арешт на автомобіль марки Mercedes-benz ML 350, 2003 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , шляхом його опису та передачі на відповідальне зберігання представнику АТ «Кредобанк».

Заява мотивована тим, що оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в такій справі.

Вказує на те, що предметом позову є стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Кредобанк" грошових коштів у розмірі 115024,83 гривень, що були надані в кредит позивачем та не були повернуті. Відомості про наявність у відповідача такої суми на рахунках у банківських установах чи готівкою відсутні.

При цьому, обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване рухоме майно фактично перебуватиме у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним. Вжиття заходів забезпечення позову буде мати наслідком збереження існуючого становища до розгляду даної справи по суті, дозволить задовольнити вимоги позивача за рахунок цього рухомого майна та ніяким чином не зумовить фактичного вирішення спору по суті.

Виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язано з обставинами наявності у відповідача присудженої до стягнення суми заборгованості. Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову.

Сторони у підготовче засідання не викликались.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу під час вирішення питання про забезпечення позову не здійснювався.

Розглянувши заяву адвоката Пех М.В. про забезпечення позову, матеріали позовної заяви, суд вважає, що така підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 ч.1 ст.150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Суд акцентує увагу позивача на те, що саме на суд покладено обов`язок перевірки обґрунтованості накладення арешту на те, чи інше майно задля недопущення порушення прав інших осіб.

Суду надано відомості про належність відповідачу рухомого майна, на яке позивач просить суд накласти арешт, а саме постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Меленчуком В.І. від 09.02.2023 в порядку виконавчого провадження встановлено, що згідно даних Територіального сервісного центру МВС4641 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 володіє на праві власності транспортним засобом марки Mercedes-benz ML 350, 2003 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 .

Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 115024,83 гривень.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Вказане узгоджується із висновками Верховного Суду (Касаційного цивільного суду) у постанові від 25 вересня 2019 року по праві № 320/3560/18.

Тобто, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ст. 150 ЦПК України).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Згідно роз`яснень, даних у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Слід зауважити, що предметом позову є вимоги майнового характеру (стягнення грошової заборгованості).

У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання.

У наданій до позову і до заяви про забезпечення позову в якості доказу анкета-заява №CL-126947 від 08.08.2018 фізичної особи на отримання готівкового кредиту вбачається, що вона містить умови отримання позичальником в кредит грошей із зобов`язанням їх повернення та дату отримання коштів.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 3, 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

З наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань, а також поданих доказів вбачається, що позивачем надано належні та допустимі докази належності майна відповідачу, на яке просить накласти арешт, а також докази на предмет співмірності вартості майна із позовними вимогами, що є підставою накладення арешту на рухоме майно, зокрема транспортний засіб, за заявою про забезпечення позову.

Забезпечення позову повинно гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову.

Отже, в відповідності з зазначеними нормами процесуального права у суду є всі підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту, оскільки адвоката Пех М.В. в інтересах АТ «Кредобанк» до суду надійшла заява про забезпечення позову, невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Щодо прохання адвоката забезпечити передачу на відповідальне зберігання представнику АТ «Кредобанк» транспортного засобу на який просить накласти арешт, то такий спосіб обмежить право відповідача користуватися транспортним засобом.

З врахуванням наведеного, а також беручи до уваги предмет позову, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд дійшов висновку, що заяву підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 149, 150, 151, 152, 153, 247, 260-262 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

заяву адвоката Пех М.В. про забезпечення позову задовольнити частково.

В порядку забезпечення позову накласти арешт на автомобіль марки Mercedes-benz ML 350, 2003 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

В іншій частині вимог - відмовити

Стягувач: Акціонерне товариство «Кредобанк», , юридична адреса: м. Львів, вул. Сахарова, 78.

Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Копію ухвали направити для відома сторонам, на виконання приватному нотаріусу виконавчого округу Львівської області Меленчуку Володимиру Ігоровичу, місцезнаходження: 79039, м. Львів, вул. Шевченка, 31, офіс 315.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову 3 (три) роки до 25 травня 2026 року.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: П. С. Невойт