Провадження № 2/761/4654/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Габунії Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Деліція», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: генеральний директор Приватного підприємства «Деліція» Секера Роберта, про скасування призупинення дії трудового договору, стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

02.08.2022 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПП «Деліція» про скасування призупинення дії трудового договору, стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу, у якому просить:

- скасувати призупинення дії трудового договору, укладеного 01.10.2021 р. між ним на відповідачем, та відновити його дію з 02.05.2022 р.;

- стягнути з відповідача на свою користь невиплачену заробітну плату за березень 2022 року в сумі 49304,35 грн.;

- стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02.05.2022 р. по 29.07.2022 р. у розмірі 210000,05 грн. та з 29.07.2022 р. до дати ухвалення рішення у справі.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він перебуває у трудових відносинах з відповідачем та займає посаду начальника відділу зовнішньоекономічної діяльності (заступника директора з ЗЕД). У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 р. № 2102-Х, в Україні введено воєнний стан, який діє по теперішній час. 25.03.2022 р. позивач отримав повідомлення у додатку «Viber» про призупинення з відповідачем трудових відносин у зв`язку з неможливістю роботодавця забезпечити роботою. Протягом березня-квітня 2022 року позивач отримував службові завдання від власників та керівників відповідача, а тому фактично продовжував виконувати свої посадові обов`язки після призупинення трудових відносин. Позивач зазначає, що з 25.04.2022 р. м.Буча Київської області, де здійснює свою господарську діяльність відповідач, не є зоною проведення активних бойових дій та не перебуває у тимчасовій окупації. Посилаючись на те, що відповідач повністю відновив свою господарську діяльність, позивач вважає, що призупинення дії укладеного з ним трудового договору з 02.05.2022 р. є неправомірним, при цьому йому підлягає виплаті заробітна плата за відпрацьований час після призупинення дії трудового договору, а тому звернувся до суду з даним позовом з метою захисту своїх порушених прав.

Ухвалою від 02.09.2022 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання, а також задоволено клопотання позивача про витребування доказів, та залучено до участі у справі генерального директора ПП «Деліція» Секера Р. як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити їх у повному обсязі з підстав викладених в позові та інших поданих ними заявах по суті справи.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив суд відмовити у їх задоволенні з підстав викладених в поданих ним заявах по суті справи.

Третя особа в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надійшла його письмова заява, зі змісту якої вбачається, що останній підтримав доводи відповідача та просив суд відмовити в задоволенні позову.

З врахуванням думки присутніх в судовому засіданні учасників справи, суд вирішив розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явились.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що з 09.11.2021 р. позивач ОСОБА_1 перебуває з відповідачем ПП «Деліція» у трудових відносинах та займає посаду заступника директора підприємства з питань зовнішньоекономічної діяльності із посадовим окладом 63000,00 грн., що підтверджується копією наказу про прийняття на роботу № Д-1 від 08.11.2021 р.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 р., у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 р. воєнний стан, який діє до теперішнього часу.

15.03.2022 р. прийнято Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», який визначає особливості трудових відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Судом встановлено, що місцем розташування виробничих потужностей та місцем здійснення господарської діяльності ПП «Деліція» є місто Буча Київської області, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 26.03.2019 р.

Згідно довідки Бучанської міської ради від 23.06.2022 р. № 12.1-09/1101, ПП «Деліція» в період з 24.02.2022 р. по 31.03.2022 р. перебувало на тимчасово окуповані території в зоні бойових дій.

28.02.2022 р. ПП «Деліція» видано наказ № 39, яким зупинено роботу підприємства на період з 01.03.2022 р. по 31.03.2022 р., рішення про поновлення роботи після цієї дати або продовження зупинення роботи вирішено прийняти залежно від ситуації.

Керуючись положеннями ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», а також зважаючи на повне припинення діяльності підприємства внаслідок військової агресією російської федерації, активних бойових дій безпосередньо в місті Буча, суттєве пошкодження виробничих та офісних приміщень фабрики та автотранспорту, втрату контролю на ним адміністрацією підприємства, що виключає можливість надання та виконання роботи за трудовими договорами, ПП «Деліція» був виданий наказ № 44 від 25.03.2022 р. про призупинення дії трудових відносин з працівниками ПП «Деліція», перелік яких наведено у додатку до цього наказу. Директора з персоналу ОСОБА_2 зобов`язано за можливості повідомити працівників підприємства про призупинення з ними трудових відносин у будь-який доступний спосіб.

Згідно додатку до зазначеного наказу «Список працівників ПП «Деліція», з якими призупинені трудові відносити», серед переліку працівників на 23-му аркуші значиться заступник директора підприємства з питань зовнішньоекономічної діяльності ОСОБА_1 .

Так, на виконання цього наказу, 25.03.2022 р. ОСОБА_1 повідомлено на особистий номер телефону у додатку «Viber» про призупинення з ним трудових відносин, що він не заперечує.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» він визначає особливості трудових відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

На період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до статей 43, 44 Конституції України.

У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю у частині відносин, врегульованих цим Законом.

Згідно ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (у редакції, яка діяла до 19.07.2022 р.) призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором.

Дія трудового договору може бути призупинена у зв`язку з військовою агресією проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи.

Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин.

Призупинення дії трудового договору роботодавець та працівник за можливості мають повідомити один одного у будь-який доступний спосіб.

Відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам на час призупинення дії трудового у повному обсязі покладається на державу, що здійснює військову агресію проти України.

Разом з тим, у редакції Закону від 19.07.2022 р. стаття 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» викладена в новій (розширеній) редакції. Зокрема у ч.1 даної статті дане більш розширене визначення поняттю призупинення дії трудового договору та вказано, що це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором у зв`язку із збройною агресією проти України, що виключає можливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором.

У частині 2 даної статі вказано, що наказ про призупинення дії трудового договору повинен містити кількість, категорії і прізвища, ім`я, по батькові інші персональні данні відповідних працівників.

Таким чином, законодавець прямо передбачив, що призупинення дії трудового договору може відбуватись не по відношенню до всього персоналу, а відносно конкретних працівників (наведених у відповідному переліку).

При цьому, умовами такого призупинення на тлі російської військової агресії є неможливість надання та виконання певної роботи (в новій редакції ст. 13 Закону неможливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором).

Таким чином, суд вважає, що підставами для призупинення дії трудового договору відповідно до ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» може бути не лише абсолютна непрацездатність підприємства через його руйнування чи руйнування частини його інфраструктури, а й інші, викликані збройною агресією, фактичні та економічні чинники, які не дозволяють забезпечити працівника роботою, яку він виконував раніше, наприклад: скорочення замовлень чи обсягу послуг, які надаються підприємством, суттєве зниження доходів підприємства, неможливість виконання роботодавцем перед працівником зобов`язань з виплати заробітної плати та страхових внесків тощо.

При цьому саме на керівництво підприємства покладаються дискреційні повноваження щодо визначення переліку працівників, з якими необхідно призупинити дії трудових договорів, з самостійним визначенням відповідних трудових критеріїв для цього (певні посади, що можуть бути незадіяні в умовах зміненої господарської діяльності; кваліфікація окремих працівників, наявність у них певних знань, навичок та умінь, допущення певними працівниками порушень трудового розпорядку тощо).

Суд звертає увагу на те, що призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин, а Законом визначено, що відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам за час призупинення дії трудового договору в повному обсязі покладається на державу, що здійснює збройну агресію проти України.

Як вбачається з матеріалів справи, ПП «Деліція» певний час перебувало на тимчасово окуповані території в зоні активних бойових дій, у зв`язку з чим понесло витрати на відновлення пошкодженого майна (будівлі, автопарк, виробниче обладнання) в загальній сумі 9679148,23 грн., що підтверджується експертними висновками від 27.04.2022 р. № І-197а, від 12.05.2022 р. № І-236, доданими до них фотографіями пошкодженого майна та довідкою від 22.09.2022 р. № 16/09-22.

Будь-яких належних та допустимих доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було.

Водночас, як вбачається з переліку вантажних митних декларацій, з 41 ВМД лише 12 здійснені за 5 договорами, які було укладено відповідачем у 2022 році, при цьому перший з договорів був укладений тільки 22.06.2022 р., до цієї дати відповідно у період з березня 2022 року по травень 2022 року включно нових договорів не укладалось, а решта поставок здійснювалось за раніше укладеними договорами у 2015-2021 роках.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що призупинення дії трудового договору позивача, як працівника ПП «Деліція», на підставі наказу № 44 від 25.03.2022 р. відповідало вимогам ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» та об`єктивним економічним реаліям, у яких відповідач ПП «Деліція» опинився внаслідок збройної агресії російської федерації.

Так, зважаючи на те, що перебуваючи в зоні бойових дій значних пошкоджень зазнали будівлі, автопарк та виробниче обладнання ПП «Деліція», а також має місце скорочення обсягу замовлень продукції, які виробляє підприємство, та як наслідок суттєве зниження доходів, суд вважає, що керівництво ПП «Деліція» в межах покладених на нього дискреційних повноважень мало достатні підстави для невідновлення у тому числі з позивачем дії трудового договору з причин неможливості забезпечити працівника роботою, яку він виконував раніше, в силу наявності фактичних та економічних чинників.

При цьому, матеріалами справи не підтверджується, що з 02.05.2022 р. ПП «Деліція» повністю відновило свою діяльність, зокрема відновлено пошкоджене майно, налагоджено виробництво, наявні замовлення продукції та отримуються доходи в обсягах як до початку збройної агресії, про що заявляє сторона позивача.

Суд не приймає до уваги наданий позивачем лист Київської митниці ДМС України від 12.10.2022 р., яким він обґрунтовує збільшення експортних операції ПП «Деліція», оскільки вимога про відновлення дії трудового договору стосується саме 02.05.2022 р., а період митного оформлення згідно довідки визначений з 20.07.2022 р. по 03.10.2022 р., що фактично не стосується предмета доказування.

Крім того, суд зазначає, що наказ, яким у тому числі призупинено дію укладеного з позивачем трудового договору, є чинним та позивачем не оспорюється.

Обґрунтовуючи вимоги щодо стягнення з відповідача на свою користь невиплаченої заробітної плати за березень 2022 року в сумі 49304,35 грн., позивач зазначає, що не зважаючи на призупинення дії трудового договору у березні-квітні 2022 року він фактично продовжував виконання своїх посадових обов`язків, отримуючи завдання від власників та керівників підприємства.

Оскільки матеріалами справи не підтверджується, що позивач був переведений на дистанційну роботу, наказом від 28.02.2022 р. № 39 роботу підприємства на період з 01.03.2022 р. по 31.03.2022 р. було зупинено, при цьому згідно табелю обліку використання робочого часу за березень 2022 року позивач фактично на робочому місці був відсутній, тому суд приходить до висновку, що відсутні підстави вважати, що протягом вказаного часу позивач виконував визначену трудовим договором роботу, а також відповідно відсутні підстави для нарахування йому заробітної плати за вказаний період.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам на час призупинення дії трудового у повному обсязі покладається на державу, що здійснює військову агресію проти України.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 2 статті 12 ЦПК України).

Згідно з вимогами статей 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та враховуючи те, що призупинення дії трудового договору позивача, як встановлено судом, є правомірним та здійснено з дотриманням вимог закону, підстав для його відновлення з 02.05.2022 р. не встановлено, як відповідно й не встановлено правової підстави для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, при цьому обставини, на які посилається позивач, як на підставу для стягнення заробітної плати, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Приватного підприємства «Деліція», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: генеральний директор Приватного підприємства «Деліція» Секера Роберта, про скасування призупинення дії трудового договору, стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: