Головуючий суддя
в суді І інстанції Потапенко А.В.
Єдиний унікальний № 374/54/23

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 року Ржищівський міський суд Київської області в складі :

головуючого судді - Потапенка А.В.,

за участі: секретаря - Папенко О.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в м. Ржищів Київської області цивільну справу за позовом КРЕДИТНОЇ СПІЛКИ "ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ ПОСЛУГ" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

У лютому 2023 року позивач подав до суду вищезазначений позов, посилаючись на те, що між КС "ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ ПОСЛУГ" та ОСОБА_1 17.12.2018 було укладено кредитний договір кредитної лінії № В54/410/18/136/20С3 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до п.1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 45000 грн. 17.12.2018 між сторонами було укладено додатковий договір про транш №1 до кредитного договору кредитної лінії, відповідно до п.1 якого сторони погодили, що позивач надає відповідачу транш у розмірі 45000 грн за наслідками видачі якого, сума неповернутого кредиту на дату укладення додаткового договору № 1- 45000 грн. Водночас сторонами у п.3 додаткового договору № 1 було погоджено графік платежів по кредиту та процентах.

Позивач свої зобов`язання виконав та перерахував кошти в сумі 45000 грн, згідно заяви позичальника про перерахування коштів в сумі 45000 грн на рахунок в АТ "Райффайзен Банк Аваль", підтвердження перерахування, платіжне доручення № 18941 від 17.12.2018.

Відповідачем ОСОБА_1 було порушено умови кредитного договору кредитної лінії, а саме: зобов`язання проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно кожного місяця, а також сумами не меншими, ніж вказано у графіку платежів, що в свою чергу спричинило затримку відповідачем повернення частини кредиту та сплати процентів за кредитним договором.

Зазначене вище підтверджується розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій по кредитному договору кредитної лінії станом на 09.02.2023, з якого вбачається , що заборгованість відповідача перед позивачем складає 64 655 грн 52 коп., з яких: 18 858 грн 18 коп. - сума заборгованості по сплаті тіла кредиту за період з 28.04.2021 по 09.02.2023; 45 797 грн 34 коп. - заборгованість по сплаті процентів за період з 28.04.2021 по 09.02.2023.

Також 17.12.2018 року між позивачем, відповідачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено договір поруки № В54/410/18/136/20СЗ, відповідно до п.1 якого поручитель зобов`язався солідарно з відповідачем ОСОБА_1 відповідати перед позивачем за виконання зобов`язань ОСОБА_1 за договором. Отже, ОСОБА_2 за невиконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, несе солідарну відповідальність з ОСОБА_1 за кредитним договором кредитної лінії.

17.12.2018 року між позивачем, відповідачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_3 було укладено договір поруки № В54/410/18/136/20СЗ, відповідно до п.1 якого поручитель зобов`язався солідарно з відповідачем ОСОБА_1 відповідати перед позивачем за виконання зобов`язань ОСОБА_1 за договором. Отже, ОСОБА_3 за невиконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, несе солідарну відповідальність з ОСОБА_1 за кредитним договором кредитної лінії.

17.12.2018 року між позивачем, відповідачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_4 було укладено договір поруки № В54/410/18/136/20СЗ, відповідно до п.1 якого поручитель зобов`язався солідарно з відповідачем ОСОБА_1 відповідати перед позивачем за виконання зобов`язань ОСОБА_1 за договором. Отже, ОСОБА_4 за невиконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, несе солідарну відповідальність з ОСОБА_1 за кредитним договором кредитної лінії.

Отже, відповідачі повинні виконати перед позивачем передбачені кредитним договором кредитної лінії зобов`язання по поверненню кредиту на сплаті процентів.

У позовній заяві позивач просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 на користь КС "ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ ПОСЛУГ" заборгованість у розмірі 64 655 грн 52 коп., з яких: 18 858 грн 18 коп. - сума заборгованості по сплаті тіла кредиту за період з 28.04.2021 по 09.02.2023; 45 797 грн 34 коп. - заборгованість по сплаті процентів за період з 28.04.2021 по 09.02.2023; витрати на відшкодування судового збору у розмірі 2686 грн.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 08.03.2023 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідачі отримали копії ухвали та копії позовної заяви з додатками 14.03.2023, 15.03.2023 та 17.03.2023, заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов у встановлені судом строки до суду не надсилали.

Отже суд вирішив розглядати справу без участі сторін за наявними матеріалами в порядку, передбаченому ч.5 ст. 279 ЦПК України.

Судом встановлено наступні обставини.

Між сторонами 17.12.2018 був укладений кредитний договір кредитної лінії № В54/410/18/136/20С3 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до п.1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 45000 грн (а.с. 6-7). Термін дії договору до 17.12.2021, але у будь-якому випадку зобов`язання за договором діють до моменту повного фактичного їх виконання позичальником (п.5.1 договору). Крім того між позивачем, відповідачем та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 17.12.2021 було оформлено договори поруки (а.с.9, 10, 11).

17.12.2018 між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено додатковий договір про транш №1 до кредитного договору кредитної лінії, відповідно до п.1 якого сторони погодили, що позивач надає відповідачу ОСОБА_1 транш у розмірі 45000 грн за наслідками видачі якого, сума неповернутого кредиту на дату укладення додаткового договору № 1- 45000 грн (а.с.8). Водночас сторонами у п.3 додаткового договору № 1 було погоджено графік платежів по кредиту та відсотках.

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 17.12.2018 (а.с.13), останній просив переказати кошти згідно кредитного договору № В54/410/18/136/20С3 від 17.12.2018 на на банківський рахунок в АТ "Райффайзен Банк Аваль" в сумі 45000 грн. 17.12.2018 Кредитна спілка перерахувала вказані кошти, що підтверджується платіжним дорученням № 18941 від 17.12.2018 (а.с.14).

Згідно розрахунку нарахування процентів та штрафних санкцій по кредитному договору кредитної лінії № В54/410/18/136/20С3 від 17.12.2018 (а.с.4) станом на 09.02.2023 заборгованість відповідача перед кредитною спілкою складає 64 655 грн 52 коп., з яких: 18 858 грн 18 коп. - сума заборгованості по сплаті тіла кредиту за період з 28.04.2021 по 09.02.2023; 45 797 грн 34 коп. - заборгованість по сплаті процентів за період з 28.04.2021 по 09.02.2023.

Як встановлено з АСДС та вказано позивачем у розрахунку заборгованості, наданому позивачем, 02.08.2021 Ржищівським міським судом Київської області було ухвалено рішення у справі № 374/122/21, яким позовні вимоги КС "Центр фінансових послуг" до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості було задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь КРЕДИТНОЇ СПІЛКИ "ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ ПОСЛУГ" заборгованість за кредитним договором кредитної лінії № В54/410/18/136/20СЗ від 17.12.2018 у розмірі 80644 грн 96 коп., з яких: 21407 грн 44 коп. - тіло кредиту; 59237 грн 52 коп. - заборгованість по сплаті процентів за період з 09.01.2019 по 27.04.2021. Питання про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 процентів в сумі 59237 грн 52 коп за період з 09.01.2019 по 27.04.2021 та прострочене тіло кредиту станом на 27.04.2021 в сумі 21407 грн 44 коп. розглянуте в постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації "Право та обов`язок".

Норми права, застосовані судом.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Тобто позичальник (1) отримує від банку грошові кошти, власником яких він не був, та (2) отримує можливість певний час правомірно не повертати надані грошові кошти. Натомість у позичальника виникає зобов`язання (1) повернути грошові кошти у встановлений строк та (2) сплатити визначені договором проценти за користування кредитом.

Отже, позичальник отримує «чужі» грошові кошти в борг, який зобов`язується повернути в майбутньому.

Поняття «користування кредитом», яким послуговуються скаржники, є окремим випадком «користування чужими коштами». Термін «користування чужими коштами» Велика Палата Верховного Суду розтлумачила в постанові від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17 (пункти 34, 35, 37 відповідно).

Термін «користування чужими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин у силу частини другої статті 1054 ЦК України та до відносин із комерційного кредиту - в силу частини другої статті 1057 цього Кодексу.

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, «користування кредитом» - це можливість позичальника за плату правомірно не повертати кредитору борг (кредит) протягом певного періоду часу, погодженого сторонами кредитного договору.

Таких правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16гс22), які на підставі ч.4 ст. 263 ЦПК України, обов`язкові для врахування судом щодо застосування відповідних норм права.

Щодо нарахування процентів на підставі статті 1048 ЦК України

Проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).

Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.

Разом із цим, зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.

Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.

За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця.

Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

Вказаних вище висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19), від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 (п. 81, 83-85, 87, 91, 93).

Отже, боржник не звільняється від зобов`язань зі сплати нарахованих у межах строку кредитування процентів за "користування кредитом". Установлений кредитним договором строк кредитування лише визначає часові межі, в яких проценти за "користування кредитом" можуть нараховуватись, не скасовуючи при цьому обов`язок боржника щодо їх сплати.

Якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за «користування кредитом», сплив строку кредитування не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання. Зазначене також є підставою для відповідальності позичальника за порушення грошового зобов`язання.

Щодо нарахування процентів на підставі статті 625 ЦК України

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Регулятивні відносини між сторонами кредитного договору обмежені, зокрема, часовими межами, в яких позичальник отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг (строком кредитування та визначеними у його межах періодичними платежами). Однак якщо позичальник порушує зобов`язання з повернення кредиту, в цій частині між ним та кредитодавцем регулятивні відносини трансформуються в охоронні.

Інакше кажучи, оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.28)).

Крім того, необхідно зауважити, що підхід, за якого проценти за «користування кредитом» могли нараховуватися та стягуватися за період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, не тільки не відповідає правовій природі таких процентів, а й призводить до вочевидь несправедливих результатів.

Таких правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16гс22).

Щодо можливості нарахування процентів поза межами строку кредитування.

Можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

Таких правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16гс22) (пункт 128).

Оцінка суду аргументів сторін, доказів.

Судом встановлено, що між сторонами 17.12.2018 був укладений кредитний договір кредитної лінії № В54/410/18/136/20С3 та додатковий договір №1, відповідно до якого КС надає позичальнику транш у розмірі 45000 грн. Позивач свої зобов`язання виконав, надавши відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі 45000 грн, відповідач порушив умови договору, не вносив плату на погашення кредиту, згідно графіку платежів (а.с.8), внаслідок чого утворилась заборгованість за тілом кредиту та відсотками, яка станом на 27.04.2021 складала 80644 грн 96 коп.

Рішенням суду від 02.08.2021 у справі № 374/122/21 вказану заборгованість було стягнуто солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь позивача, що підтверджується копією рішення суду, а також посиланням позивача на дане стягнення у розрахунку заборгованості. Вказане вище рішення набрало законної сили 02.09.2021.

У даній справі, позивач знову подав до Ржищівського міського суду позовну заяву, в якій просив стягнути з відповідачів заборгованість за тим самим кредитним договором (№ В54/410/18/136/20СЗ від 17.12.2018), нараховану станом на 09.02.2023 у розмірі 64 655 грн 52 коп., з яких: 18 858 грн 18 коп. - сума заборгованості по сплаті тіла кредиту за період з 28.04.2021 по 09.02.2023; 45 797 грн 34 коп. - заборгованість по сплаті процентів за період з 28.04.2021 по 09.02.2023.

Строк дії кредитного договору складає до 17.12.2021.

Дослідивши розрахунок заборгованості, що наданий позивачем (а.с. 4-5), судом встановлено, що відсотки нараховані понад строк дії кредитного договору, а саме: за період зз 28.04.2021 по 09.02.2023. Таке нарахування суперечить правовим нормам, що передбачені ст. 1048 ЦК України, а також правовим позиціям Великої Палати Верховного Суду, про які зазначено вище.

Пунктом 3.8 кредитного договору передбачено послідовність погашення заборгованості за договором у разі достатності платежу на поточну заборгованість: в першу чергу оплачується нарахована неустойка, потім - нараховані проценти, а залишок платежу зараховується на зменшення суми кредиту. Пунктом 3.9 договору передбачено, що у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за цим договором у повному обсязі (на погашення поточної заборгованості) ця сума погашає вимоги кредитодавця у такій черговості: 1) у першу чергу оплачується прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; 2) у другу чергу оплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом; 3) у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до цього договору.

Як вказувалось вище, судом встановлено порушення закону при нарахуванні процентів поза межами кредитування, черговість та пріоритетність зарахування коштів на погашення заборгованості за процентами безпосередньо вплинула на розрахунок заборгованості по тілу кредиту.

Однак, суд позбавлений можливості для комплексного проведення перерахунку заборгованості за вказаними вище критеріями, оскільки неправильність розрахунку позивача полягає не в арифметичних діях, а в принципах та підставах нарахування боргу, що безумовно впливає на його розмір, який не може ґрунтуватися на припущеннях, клопотань про залучення спеціалістів чи про призначення судово-економічних експертиз до суду не надходило, тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог КС "ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ ПОСЛУГ".

Разом із тим, судом встановлено, що позивач має право на стягнення з відповідачів розміру заборгованості за тілом кредиту, неповернутого позичальником, та на відсотки за "користування кредитом", нараховані у межах строку дії кредитного договору, тобто за період з 28.04.2021 по 17.12.2021, без врахування розміру нарахованої заборгованості за тілом кредиту та за відсотками, що присуджена до стягнення за рішенням Ржищівського міського суду Київської області від 02.08.2021 у справі № 374/122/21.

Одночасно суд роз`яснює, що якщо боржник не сплатив суму боргу, яка складається з тіла кредиту та процентів, нарахованих в певній сумі на час закінчення строку кредитування, то прострочення такого грошового зобов`язання не призводить до подальшої зміни його розміру, але в боржника виникає додатковий обов`язок щодо сплати річних процентів, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України.

В порядку, передбаченому ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Керуючись ст. ст. 625, 1048, 1049, 1050 ЦК України, та ст. ст. 2, 4, 12, 81, 82, 141, 247, 265, 273, 279, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог КРЕДИТНОЇ СПІЛКИ "ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ ПОСЛУГ" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні найменування сторін:

- КРЕДИТНА СПІЛКА "ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ ПОСЛУГ", , адреса: 01033, м. Київ, вул.Жилянська, 68, приміщення 321, кімната 2;

- ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .

- ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 ;

- ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .

Повне рішення складено 17.05.2023.

Суддя А.В. Потапенко