Провадження № 2/202/793/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

11 травня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мачуського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Карасьової Г.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 адвокат Будьонний В.С. через підсистему «Електронний суд» подав до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Сторони з 23.11.2007 року по 18.08.2009 року перебували у зареєстрованому шлюбу, під час якого у них народилась дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

06.11.2009 року Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська було ухвалено рішення у справі № 2-3359/2009 р., яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 05.10.2009 та до повноліття дитини. На виконання даного рішення суду було видано виконавчий лист та 02.12.2009 відділом державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження №16197496. На час примусового виконання рішення суду ОСОБА_1 справно сплачував аліменти, а тому не має заборгованості. 01.02.2022 року на підставі заяви відповідача, державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) була винесена постанова про повернення виконавчого документа. З 2014 року та по теперішній час ОСОБА_2 , проживає разом із батьком. Натомість, мати дитини з 2014 року виїхала за межі України та за цей час лише декілька разів приїздила до України на короткий проміжок часу.

Враховуючи наведене, представник позивача просить:припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що визначено рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 06.11.2009 у справі №2-3359/2009; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/7 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 28 березня 2023 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в спрощеному позовному провадженні до справи не подавались.

Правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України, щодо подачі відзиву на позовну заяву, відповідач не скористався.

Представник позивача у судове засідання не з`явився. В матеріалах справи наявна заява представника позивача про те, що він просить розглядати справу без його участі та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надала, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши надані письмові докази, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, та дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступник підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку,встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 до ОСОБА_1 є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 14 травня 2008 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, серії НОМЕР_2 .

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2009 року по справі № 2-3359/2009 ухвалено стягувати щомісяця з ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до його повноліття на користь матері ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 05.10.2009 року.

На виконання даного рішення суду 30.11.2009 року видано виконавчий лист № 2-3359/2009 та постановою державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 02.12.2009 року відкрито виконавче провадження № 1697496 з примусового виконання даного виконавчого документа.

Відповідно до довідки-розрахунку, станом на 31.12.2021 року відсутня заборгованість по аліментам за виконавчим документом № 2-3359/2009 від 30.11.2009 року.

На підставі заяви ОСОБА_1 від 18.01.2022 року, державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 01.02.2022 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Відповідно до довідки №677 від 13.10.2021 року виданої Комунальним закладом освіти «Середня загальноосвітня школа №47 з поглибленим вивченням іноземних мов та фізико-математичного профілю» Дніпровської міської ради ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учнем 8-А класу 2021-2022 н.р. ОСОБА_2 з 1 класу (2014 р.) по теперішній час навчається у КЗО СЗШ №47 Дніпровської міської ради, та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, судом встановлено, що на момент звернення з позовом до суду дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, проживає разом з батьком ОСОБА_1 , що не оспорювалось відповідачем в ході судового розгляду справи.

Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Враховуючи, що на даний час неповнолітній ОСОБА_2 , не проживає разом з матір`ю, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь матері аліментів, які стягуються на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2009 року по справі № 2-3359/2009.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до частини 1 статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частин 1, 2 статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів,у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна,сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи,якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частин 1,5 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Беручи до уваги викладене, враховуючи, що дитина проживає з батьком та перебуває на його утриманні, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно, оскільки утримувати дитину це є обов`язком обох батьків.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить с наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі у справах про стягнення аліментів (п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір»).

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

За подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 2 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»).

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2022 року - 2481 гривні.

Так, звертаючись 20.12.2022 року з позовною заявою, позивачем було заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру припинення стягнення періодичних платежів (аліментів) та стягнення аліментів, за які не було сплачено судовий збір.

При цьому, враховуючи, що позовну заяву подано в електронній формі за допомогою системи «Електронний суд», застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Отже, за звернення до суду з даним позовом справляється судовий збір в розмірі 1587,84 гривень, з розрахунку 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб * 2481 гривень (прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2022 року) * 0,8 (коефіцієнт для пониження ставки судового збору за подання позовної заяви в електронній формі) * 2 (кількість вимог немайнового характеру).

Враховуючи наведене, з відповідача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1587 гривень 84 копійок.

Керуючись ст. ст. 4, 10-13, 19, 43, 76-81, 81, 89, 95-96, 141, 258-259, 263-265, 280-282, 284, 287-289 Цивільно-процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , від присуджених рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2009 року по справі № 2-3359/2009, періодичних платежів, шляхом припинення з 20 грудня 2022 року стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 , аліментів на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 (адреса: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 20 грудня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1587,84 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи

Суддя О.М. Мачуський