Справа № 524/4012/22
Провадження №2/524/222/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2023 року Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі

головуючого судді Кривич Ж.О.,

секретаря судового засідання Коршак Н.В.,

за участі представників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці справу за позовом Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно збережених коштів

УСТАНОВИВ:

До суду звернулася Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно збережених коштів.

В обґрунтування позову представник вказав наступне:

Між Кременчуцькою міською радою Полтавської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЯХТКЛУБ «ПОСЕЙДОН» 07.02.2012 року був укладений договір оренди земельної ділянки, загальною площею 43000 кв.м, кадастровий номер :08:001:00145 для розташування яхт-клубу по АДРЕСА_1 . Договір укладений строком на 2 роки, дія якого закінчилася 29.02.2014 року.

23.12.2015 року рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області «Про погодження технічних документацій із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок у м. Кременчуці» відповідачу погодили технічну документацію із землеустрою щодо земельної ділянки площею 43000 кв.м (кадастровий номер :08:001:00145) для розташування яхт-клубу по АДРЕСА_1 на дві земельні ділянки:

- земельна ділянка № НОМЕР_1 площею 28905 кв.м, що передбачається для передачі в оренду ТОВ «ЯХТКЛУБ «ПОСЕЙДОН» для розташування яхт-клубу;

- земельна ділянка № НОМЕР_2 площею 14095 кв.м під частиною Дніпродзержинського водосховища комплексного призначення, що передбачається для передачі до земель запасу міста.

Після закінчення договору оренди та поділу земельної ділянки ТОВ «ЯХТКЛУБ «ПОСЕЙДОН» не оформило право користування спірною земельною ділянкою.

Отже, у період з 01.02.2017 року по 18.08.2017 року (включно) ТОВ «ЯХТКЛУБ «ПОСЕЙДОН» використовувало земельну ділянку без правовстановлюючих документів, орендну плату за договором не сплачувало.

16.02.2020 року Кременчуцька міська рада звернулася до господарського суду Полтавської області суду про стягнення з ТОВ «ЯХТКЛУБ «ПОСЕЙДОН» безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою площею 28905 кв.м, кадастровий номер :08:001:0202 по АДРЕСА_1 у період з 01.02.2017 року по 18.08.2017 року (включно) у сумі 107 920 грн 33 коп.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 06.08.2020 року у задоволенні позову відмовлено (справа № 917/365/20)

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 07.12.2020 року (справа № 917/365/20) рішення господарського суду Полтавської області від 06.08.2020 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов Кременчуцької міської ради Полтавської області задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Яхтклуб «Посейдон» на користь Кременчуцької міської ради Полтавської області безпідставно збережені кошти у сумі 107 920 грн 33 коп.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 199822386 від 11.02.2020 року ОСОБА_3 набув у власність об`єкт нерухомого майна: яхт-клуб по АДРЕСА_1 , який раніше належав Товариству з обмеженою відповідальністю «Яхтклуб «Посейдон», на підставі договору купівлі-продажу від 18.08.2017 року.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 298353309 від 08.02.2022 року ОСОБА_3 06.07.2021 року відчужив Товариству з обмеженою відповідальністю «ОПТИМУМ-НЕТ» об`єкт нерухомого майна: яхт-клуб по АДРЕСА_1 , що знаходиться на земельній ділянці площею 28905 кв.м, кадастровий номер :08:001:0202.

У період з 18.02.2020 року по 06.07.2021 року відповідач використовував земельну ділянку без правовстановлюючих документів, орендну плату за договором не сплачував, хоча земельна ділянка використовувалась для експлуатації нежилої будівлі, що призвело до неотримання Кременчуцькою міською радою Кременчуцького району Полтавської області доходу від орендної плати за землю, який остання отримала б у разі оформлення відповідачем згідно вимог ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

Ухвалою судді від 14.09.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

14.03.2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 74-77).

22.03.2023 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив (а.с. 121-126).

26.04.2023 року на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив (а.с. 128-131)

Представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області підтримала, просила позов задовольнити. Представник звертала увагу суду, що предметом позову у цій справі є вимога про стягнення з відповідача, як власника об`єкта нерухомого майна, безпідставно збережених коштів на підставі статей 1212 - 1214 Цивільного кодексу України за користування земельною ділянкою загальною площею 28905 кв.м, кадастровий № :08:001:0202, у період з 18.02.2020 року (включно) по 06.07.2021 року (включно). Представник зазначала, що ОСОБА_3 не звертався із заявою про поділ земельної ділянки; земельна ділянка є сформованою, отже немає підстав для стягнення коштів за користування земельною ділянкою меншої площі.

Представник відповідача ОСОБА_2 у відзиві на позов зазначив, що відповідач визнає суму стягнення з нього коштів у розмірі 96 285 грн 52 коп. за фактичне користування у період з 18.02.2020 року по 06.07.2021 року земельною ділянкою в розмірі 17000 кв.м; інші вимоги позивача є безпідставними. Представник зазначав, що ОСОБА_3 набув у власність об`єкт нерухомості у той час, коли договір оренди земельної ділянки з попереднім власником нерухомості вже не діяв. До відповідача не перейшло право користування земельною ділянкою. Фактична площа земельної ділянки, якою користується відповідач, є значно меншою і відповідно до висновку експерта становить 17000 кв.м. Окрім того, розрахунок суми орендної плати є необґрунтованим і дискримінаційним. Позивач свідомо не застосовував понижуючого коефіцієнту до нормативно-грошової оцінки землі, який встановлено рішенням міської ради від 02.02.2016 року (коефіцієнт становить 0,6).

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд встановив такі фактичні обставини справи:

18.08.2017 року ОСОБА_3 придбав у Товариства з обмеженою відповідальністю «Яхтклуб «Посейдон» у власність об`єкт нерухомого майна: яхт-клуб по АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу серії НМІ 489594, реєстраційний № 824, посвідченим приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Доценко А.М. (а.с. 21-23, 79-82).

Об`єкт нерухомого майна знаходиться на земельній ділянці комунальної форми власності.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 298353309 від 08.02.2022 року ОСОБА_3 06.07.2021 року відчужив Товариству з обмеженою відповідальністю «ОПТИМУМ-НЕТ» об`єкт нерухомого майна: яхт-клуб по АДРЕСА_1 .

З дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна яхт-клуб, відповідачем не оформлено право користування земельною ділянкою комунальної форми власності.

У період з 18.02.2020 року по 06.07.2021 року відповідач використовував земельну ділянку без правовстановлюючих документів, орендну плату за договором не сплачував, хоча земельна ділянка використовувалась для експлуатації нежилої будівлі, що призвело до неотримання Кременчуцькою міською радою Кременчуцького району Полтавської області доходу від орендної плати за землю, який остання отримала б у разі оформлення відповідачем згідно вимог ст. 125, 126 Земельного кодексу України правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Суб`єктами права на землі комунальної власності згідно ст. 80 Земельного кодексу України, є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою, чи ні.

Статтями 125, 126 Земельного кодексу України передбачено, що право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на який вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

В частині першій та другій статті 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

В ст. 1, ч. 5 ст. 5, ст. 18 Закону України «Про оцінку земель» зазначено, що земельна ділянка - частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Відповідно до ст. 1, п. 2 розділу VII Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера; Земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або їхніх спадкоємців чи особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом або іншої, визначеної законом особи. Державна реєстрація таких земельних ділянок може бути здійснена також без подання заяв зазначених осіб центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. У разі відсутності у зазначеного органу документації із землеустрою з визначенням координат поворотних точок меж земельних ділянок цей орган забезпечує організацію проведення робіт з розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок і здійснення державної реєстрації таких земельних ділянок. Внесення інших змін до відомостей про ці земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок. У разі якщо кадастрові номери земельних ділянок були визначені (в тому числі на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку), але не присвоєні до 01 січня 2013 року, такі кадастрові номери вважаються присвоєними, а земельні ділянки - зареєстрованими у Державному земельному кадастрі з моменту письмового звернення замовника документації із землеустрою, на підставі якої було визначено кадастровий номер земельної ділянки, без подання електронного документа та стягнення плати за державну реєстрацію земельної ділянки, у разі якщо така документація із землеустрою була затверджена до 01 січня 2013 року в порядку, встановленому законом. У разі якщо до 01 січня 2013 року була розроблена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання або передачу земельної ділянки у власність або надання в користування, у тому числі на умовах оренди, а відомості про таку земельну ділянку не внесені до Державного реєстру земель, державна реєстрація такої земельної ділянки здійснюється на підставі зазначеної технічної документації із землеустрою в порядку, встановленому законом.

Суд виходить з того, що право на земельну ділянку в набувача будинку, будівлі або споруди виникає з моменту набуття права на будинок, будівлю або споруду незалежно від будь-яких подальших дій набувача щодо оформлення права на земельну ділянку. Таке оформлення може мати місце в подальшому, в тому числі шляхом підписання відповідного договору (оренди, емфітевзису, суперфіцію).

Підставою для звернення позивача із позовом є відшкодування збитків, а не виконання договірних зобов`язань.

Розмір безпідставно збережених коштів позивач розраховує за користування земельною ділянкою площею 28905 кв.м.

Згідно висновку експерта № 2/2-23 від 28.02.2023 року фактична площа земельної ділянки під об`єктом нерухомості, у тому числі з урахуванням площі земельної ділянки, що є необхідною для експлуатації та обслуговування будівель і споруд, становить 17000 кв.м.

Проте, судом установлено, що земельна ділянка, на якій розташоване нерухоме майно, має визначену площу та межі, інформація про неї внесена до Держземкадастру, отже, земельна ділянка є сформованою. Тому оренду відповідач має сплачувати на користування саме такою ділянкою.

В той же час, суд не погоджується із розрахунком заявлених позовних вимог і застосовує під час розрахунку понижений коефіцієнт відповідно до рішення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 02.02.2016 року «Про внесення змін до рішення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 29.05.2012 року «Про розгляд протесту прокурора м. Кременчука від 23.01.2012 року № 94-908 вих12 на рішення Кременчуцької міської ради від 24.11.2009 року «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Кременчука Полтавської області», який становить 0,6.

Відповідно до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок від 18.11.2019 року за № 4632/0/212-19 нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 28905 кв.м на 2019 рік складає 6 598 144 грн 35 коп.

2020 рік

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею на 2020 рік складає 6 598 144,35:1,00=6 598 144,35.

За період з 18.02.2020 року (включно) по 31.12.2020 року плата за земельну ділянку площею 1013 кв.м становить: 6 598 144,35*3%=197 944,33 (річна сума орендної плати на 2020 рік); 197 944,33*318:366=171 984,42 (річна сума орендної плати за період з 17.02.2020 року по 31.12.2020 року (включно); 171 984,42*0,6=103 190,65 (річна сума орендної плати на 2020 рік з урахуванням понижуючого коефіцієнту).

2021 рік

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею на 2021 рік складає 6 598 144,35:1,00=6 598 144,35.

За період з 01.01.2021 року (включно) по 06.07.2021 року плата за земельну ділянку площею 1013 кв.м становить: 6 598 144,35*3%=197 944,33 (річна сума орендної плати на 2021 рік); 197 944,33*187:365=101 412,58 (річна сума орендної плати за період з 01.01.2021 року по 06.07.2021 року (включно); 101 412,58*0,6=60 847,55 (річна сума орендної плати на 2021 рік з урахуванням понижуючого коефіцієнту).

Всього за період з 18.02.2020 року по 06.07.2021 року 164 038 грн 20 коп.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково.

Щодо відшкодування судових витрат суд виходить з наступного:

Відповідач просив суд стягнути з позивача понесені витрати на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Стаття 137 ЦПК України передбачає, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У відзиві на позов відповідач просив стягнути на його користь витрати на правничу допомогу в розмірі 25 000 грн 00 коп.

Відповідач надає суду Договір про надання правничої допомоги від 15.12.2022 року (а.с. 112-113), акт про надання правничої допомоги від 10.03.2023 року (а.с. 114), копію ордеру на надання правничої допомоги (а.с. 63).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Суд враховує, що існує усталена судова практика у справах зазначеної категорії. Тому ураховуючи складність справи, принципи співмірності та розумності судових витрат, результат вирішення справи, суд дійшов висновку, що стягненню з позивача на користь відповідача підлягають документально підтверджені та обґрунтовані витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 грн 00 коп.

На підставі викладеного, відповідно до 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області безпідставно збережені кошти у розмірі 164 038 грн 20 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на користь ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу 4 000 грн 00 коп.

Сторони у справі:

Позивач: Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області (, адреса: пл. Перемоги, 2, м. Кременчук, Полтавська обл., 39600).

Відповідач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків суду НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 09.05.2023 року.

Суддя Ж.О. Кривич