Ухвала

28 липня 2023 року

м. Київ

справа № 757/36706/20

провадження № 61-3568ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», в інтересах якого діє адвокат Коцюба Олексій Вікторович, на рішення Печерського районного суду міста Києва від 4 серпня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 1 березня 2023 року у справі за позовомОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача, розірвання депозитних договорів та стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

16 червня 2023 року подана касаційна скарга Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», в інтересах якого діє адвокат Коцюба О. В., на рішення Печерського районного суду міста Києва від 4 серпня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 1 березня 2023 року, повний текст якої складено 2 березня 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 21 червня 2023 року поновлено Акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» строк на касаційне оскарження рішення Печерського районного суду міста Києва від 4 серпня 2022 року та постанови Київського апеляційного суду від 1 березня 2023 року; касаційну скаргу залишено без руху і надано заявнику п`ять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

Вказані в ухвалі недоліки у встановлений судом строк усунено.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу

(далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження рішення Печерського районного суду міста Києва від 4 серпня 2022 року та постанови Київського апеляційного суду

від 1 березня 2023 року заявник вказує неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду

від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18), від 12 листопада 2019 року у справі № 904/4494/18 (провадження № 12-110гс19), у постановах Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 761/30025/16-ц (провадження № 61-43404св18), від 23 грудня 2021 року у справі № 910/13/21,

від 7 жовтня 2020 року у справі № 705/3876/18 (провадження № 61-697св20) (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження.

Матеріали цивільної справи № 757/36706/20 витребувані з Печерського районного суду міста Києва ухвалою Верховного Суду від 15 березня 2023 року, тому не витребовуються.

Касаційна скарга містить клопотання про зупинення виконання оскаржуваних рішення Печерського районного суду міста Києва від 4 серпня 2022 року та постанови Київського апеляційного суду від 1 березня 2023 року в частині задоволених позовних вимог до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Вивчивши доводи клопотання та зміст оскаржуваних судових рішень, касаційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання з огляду на наступне.

Верховний Суд виходить із того, що клопотання (заява) про зупинення виконання (дії) судових рішень має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судових рішень, підтверджені доказами.

Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судових рішень, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судових рішень, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 4 серпня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнено з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 :

- за договором № SAMDN3006 від 9 вересня 2013 року: 12 407,90 доларів США вкладу, 8 603,94 доларів США ненарахованих відсотків за період з 14 березня 2014 року до 15 лютого 2021 року, 3% річних за період

з 25 серпня 2020 року до 26 серпня 2020 року у розмірі 2 290 53 доларів США, 300 000 грн пені на підставі частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за період з 25 серпня 2020 року до 26 серпня 2020 року;

- за депозитним договором № SAMDNWFD100 від 12 березня 2014 року: 9 000 доларів США вкладу, 4 994,63 доларів США ненарахованих відсотків за період з 13 березня 2014 року до 15 лютого 2021 року, 3% річних за період з 24 грудня 2014 року до 15 лютого 2021 року у розмірі 1 661,42 доларів США, 180 000 грн пені на підставі частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за період з 15 лютого 2020 року до 15 лютого 2021 року.

Стягнено залишок коштів з рахунку № НОМЕР_1 у розмірі 591,27 доларів США.

Стягнено залишок коштів з рахунку № НОМЕР_2 у розмірі 0,03 грн.

Стягнено залишок коштів з рахунку № НОМЕР_3 у розмірі 6,64 грн.

Визнано депозитний договір № SAMDN3006 від 9 вересня 2013 року та депозитний договір № SAMDNWFD100 від 12 березня 2014 року розірваними з 4 серпня 2022 року.

У іншій частині позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 1 березня 2023 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задоволено частково.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 4 серпня 2022 року в частині стягнення 3% річних за договором № SAMDN3006, пені на підставі частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», ненарахованих відсотків скасовано і ухвалено у цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково.

Стягнено з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 :

- за договором № SAMDN3006: ненараховані відсотки за період

з 14 березня 2014 року до 9 вересня 2014 року за договірною ставкою 10% річних у розмірі 608,50 доларів США, за період з 10 вересня 2014 року до 24 грудня 2014 року за ставкою вкладу «на вимогу» 1% у розмірі 35,69 доларів США, 3% річних у розмірі 1 долар США;

- за договором № SAMDNWFD100: ненараховані відсотки за період

з 13 березня 2014 року до 12 грудня 2014 року за договірною ставкою 8% річних у розмірі 540,49 доларів США, за період з 13 грудня 2014 року до 24 грудня 2014 року за ставкою вкладу «на вимогу» 1% в розмірі 2,71 доларів США.

У іншій частині позову відмовлено.

У іншій частині рішення Печерського районного суду міста Києва від 4 серпня 2022 року залишено без змін.

Компенсовано Акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати у розмірі 16 237,95 грн за рахунок держави.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках (пункт 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Касаційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», в інтересах якого діє адвокат Коцюба О. В., про зупинення виконання судових рішень в частині задоволених позовних вимог, оскільки заявником не надано доказів відкриття виконавчого провадження з виконання зазначених судових рішень.

Крім того, касаційний суд діє в порядку та межах, визначених цивільним процесуальним законодавством України, яке не передбачає процесуальної можливості зупинити виконання судового рішення, якщо воно не підлягає примусовому виконанню.

Ураховуючи зміст рішення суду першої інстанції, про зупинення виконання якого просить заявник, касаційний суд дійшов висновку про відмову в задоволенні такого клопотання, оскільки рішення Печерського районного суду міста Києва

від 4 серпня 2022 року в частині задоволення позовної вимоги про визнання депозитного договору № SAMDN3006 від 9 вересня 2013 року та депозитного договору № SAMDNWFD100 від 12 березня 2014 року розірваними з 4 серпня 2022 року не підлягає примусовому виконанню, тому підстав для зупинення його виконання в цій частині немає.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», в інтересах якого діє адвокат Коцюба Олексій Вікторович, на рішення Печерського районного суду міста Києва від 4 серпня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 1 березня 2023 року.

Роз`яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття касаційного провадження.

Відмовити у задоволенні клопотання Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», в інтересах якого діє адвокат Коцюба Олексій Вікторович, про зупинення виконання рішення Печерського районного суду міста Києва

від 4 серпня 2022 року та постанови Київського апеляційного суду від 1 березня 2023 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко

В. М. Ігнатенко

В. А. Стрільчук