У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

за участю секретаря - Грей О.П.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Деснянський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач не є батьком малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якого з позивача стягнуто аліменти. Крім того, на даний час малолітня дитина проживає не з матір`ю за межами України. Але аліменти продовжують стягуватися, виникла заборгованість по аліментах. Стягнення аліментів на користь того з батьків, з ким не проживає дитина, є порушенням норм Сімейного кодексу України. На підставі викладеного позивач просить суд припинити стягнення аліментів, що стягуються на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; звільнити позивача від сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 .

Також позивач звернувся до суду із клопотанням про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа № 2-2702 від 06.04.2015 року. Клопотання мотивовано тим, що Деснянським відділом ДВС у м. Києві відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа Деснянського районного суду м. Києва від 06.04.2015 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітнього ОСОБА_5 . Також зазначено, що у разі, якщо не буде зупинено стягнення аліментів, кошти будуть і далі стягуватися з позивача на утримання дитини, яка наразі не проживає з матір`ю, а знаходиться за межами України. Невжиття заходів забезпечення позову у подальшому може утруднути вирішення питання про повернення грошових коштів у разі задоволення позовних вимог.

Зваживши доводи заяви, вивчивши письмові матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред"явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюються для забезпечення морської вимоги, мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з"ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 року у справі № 753/22860/17 вказано про те, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття - навпаки, ускладнить або навіть унеможливить таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Підставою для забезпечення позову позивач вказує те, що з нього стягуються аліменти на утримання дитини, яка не проживає з матір`ю і не перебуває в Україні. Крім того, зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову у подальшому може утруднути вирішення питання про повернення грошових коштів, сплачених у рахунок аліментів, у разі задоволення позовних вимог.

При цьому суд зазначає, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову спрямований для порушення прав малолітньої дитини, яка буде позбавлена можливості отримувати грошові кошти для забезпечення мінімальних життєвих потреб.

Крім того, у разі задоволення судом позовних вимог питання про поворот виконання ставитися позивачем не може, оскільки грошові кошти, стягнуті у рахунок сплати аліментів, поверненню не підлягають.

Також суд не вбачає з поданої заяви наявність реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача та ймовірність ускладнення виконання судового рішення у разі задоволення його позову при невжитті саме таких заходів.

Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства, суддя приходить до висновку, що підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову немає, оскільки ним не доведено необхідність вжиття заходів забезпечення позову, наявність зв`язку між таким заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, а також не обґрунтовано, яким чином такий захід забезпечить фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Таким чином, суддя вважає, що у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 149, 150, 151 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п?ятнадцяти днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 11 жовтня 2023 року.

Суддя О.В.Лісовська