Провадження № 2-н/344/3/23
У Х В А Л А

17 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Бородовський С.О., вивчивши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд» про видачу судового наказу про стягнення ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд» звернулося з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 20648,04 грн. за період з 01.01.2022 року по 01.09.2022 року.

В заяві про видачу судового наказу заявником зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованість за спожиту електричну енергію виникла за адресою: АДРЕСА_2 та зазначено, що ОСОБА_1 є власником майна за цією адресою.

Судом, в порядку ч.5 ст.165 ЦПК України, було надіслано запити щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Згідно відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС України в Івано-Франківській області зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованим не значиться.

Судом відповідно до ч.8 ст.187 ЦПК України з метою визначення підсудності використано дані з Єдиного державного демографічного реєстру для отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

Згідно Відповіді отриманої судом з Єдиного державного демографічного реєстру № 75700 від 17.05.2023, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17.01.2022 знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Належних доказів, які б свідчили, що боржник є власником нерухомого майна чи про реєстрацію та проживання боржника за адресою, зазначеною заявником в заяві, суду не надано.

Як передбачено ч.9 ст.165 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Відповідно до ч.1, 2 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно п.4 ч.2 ст.163 ЦПК України встановлено, що у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Також зазначено в п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України, що до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Отже, заявником порушено вимоги, які ставляться до форми та змісту заяви про видачу судового наказу.

Проаналізувавши подану заявником заяву про видачу судового наказу, суд прийшов до висновку про те, що вона подана з порушеннями вимог статті 163 ЦПК України.

Таким чином, наявні підстави для відмови у видачі судового наказу.

Керуючись ст. 165, 166 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.

Копію ухвали направити заявнику для відома.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя С.О. Бородовський