Справа № 712/9986/22
Провадження №2/712/888/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2023 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Пироженко В.Д.

за участі секретаря Супрун А.М.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Руднічука Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідачки ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання, посилаючись на те, що їй виповнилось 84 роки, вона має розлади здоров`я і потребує стороннього догляду та матеріальної допомоги. На підставі договору дарування від 29.06.1994 року їй належить 37/50 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , в якому вона проживає з 1994 року. Відповідачка являється її онукою, як запропонувала їй свої послуги по забезпеченню доглядом, харчуванням, матеріальним утриманням її будинку в належному стані, сплату за неї комунальних послуг, взамін просила відписати їй вказану частину будинку. 30.10.2015 року між нею та відповідачкою було укладено договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е.А, зареєстрований в реєстрі за № 6930. Відповідно до умов договору відповідачка зобов`язана надавати їй довічне матеріальне забезпечення, а також всі види догляду (опікування). За згодою сторін грошова матеріального забезпечення, яке сплачується відповідачкою складає 1000 грн., яка підлягає індексації в порядку визначеному законом. Догляд (опіка) включає в себе забезпечення харчуванням, необхідним одягом, медикаментами та лікарськими заходами; надання медичної допомоги шляхом залучення кваліфікованих медичних працівників; оплата комунальних послуг, інших платежів пов`язаних з її проживанням у зазначеній частині житлового будинку; надання будь-якої іншої допомоги; вчинення всіх необхідних дій щодо забезпечення її всіма засобами, предметами домашнього вжитку, речами, літературою, тощо. Набувач ОСОБА_2 у разі смерті зобов`язана поховати її. Згідно вказаного договору відповідач взяла на себе зобов`язання довічно надавати їй матеріальне забезпечення та догляд позивачці, а остання передала відповідачу у власність 37/50 частин будинку АДРЕСА_1 .

Позивач вказує, що в порушення умов договору відповідачка не виконує взяті на себе обов`язки, не звертає уваги на її потреби і стан здоров`я, не забезпечує належним харчуванням, медикаментами, необхідною допомогою, не надає грошового матеріального забезпечення, не сплачує комунальні послуги за споживання природного газу та має заборгованість зі сплати послуг за спожиту електроенергію.

Оскільки відповідачка на виконання умов договору не надає їй матеріальну допомогу в розмірі 1000 грн., тому має сплачувати проіндексовану суму матеріального забезпечення, та починаючи з 20.05.2017 року з врахуванням індексації мала б сплатити матеріальне забезпечення на загальну суму 92224 грн. На момент укладення договору вона є особою пенсійного віку та отримувала пенсію, яка їй перераховувалась на картковий рахунок відкритий у КБ «ПриватБанк», після укладення договору довічного утримання відповідачка заволоділа її карткою, яка фактично постійно зберігалась у неї, а наявні на ній кошти використовувала у власних потребах. В подальшому, 23.05.2022 року, вона за допомогою сина ОСОБА_3 звернулась до відділення банку, де їй було перевипущено банківську картку та вона фактично отримала доступ до своєї пенсії.

Крім того, відповідачка не сплачувала комунальні послуги на утримання будинку та станом на 01.08.2022 року залишок заборгованості за спожитий природний газ перед ТОВ «Черкасигаз збут» складає 32899,29 грн., а також наявна заборгованість за електроенергію.

У зв`язку з невиконанням відповідачкою умов договору довічного утримання вона значною мірою позбавлена того на що розраховувала при його укладенні, тому вважає, що договір підлягає розірванню.

Просить розірвати договір довічного утримання, укладений 30.10.2015 року між нею та відповідачкою, який посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е.А., зареєстрований в реєстрі за № 6930. Стягнути з ОСОБА_2 на її користь понесені судові витрати.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 січня 2023 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами загального провадження.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 квітня 2023 року закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її адвокат Руднічук Д.В. позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. 03.03.2023 року надала до суду відзив, в якому зазначає, що ОСОБА_1 страждає на стійкі, хронічні розлади психіки, що призвели її ще з 24 лютого 2022 року через повідомлення про напад Росії на Україну що спровокувало у неї тяжку форму депресії з прогресуючим зниженням її інтелекту та значної втрати здатності критичного та логічного осмислення сьогодення чим скористався адвокат ОСОБА_4 .. Зазначає, що ОСОБА_1 і знати не знає, що вона так званий позивач звернулася до суду з позовом проти своєї рідної онучки. Адвокат Руднічук Д.В. умисно приховав від суду медичні документи з яких вбачається про стійкі, хронічні розлади психіки позивачки, якими вона страждає з травня 2011 року, вже майже 13 років.

Заслухавши учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд установив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що 30.10.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е.А., зареєстрований в реєстрі за № 6930.

Відповідно до п. 1 вказаного договору ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_2 37/50 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , взамін чого остання зобов`язується забезпечувати ОСОБА_1 утриманням та доглядом довічно на умовах, встановлених цим договором.

Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Статтею 745 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно ч. 1, 2 ст. 746 ЦК України відчужувачем у договорі довічного утримання (догляду) може бути фізична особа незалежно від її віку та стану здоров`я. Набувачем у договорі довічного утримання (догляду) може бути повнолітня дієздатна фізична особа або юридична особа.

Відповідно до ст. 748 ЦК України, набувач стає власником майна, переданого йому за договором довічного утримання (догляду), відповідно до статті 334 цього Кодексу.

Факт належності ОСОБА_2 37/50 частин будинку АДРЕСА_1 , підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 46669637 від 30.10.2015.

У договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача (частина 1 статті 749 ЦК України).

Згідно п. 4 договору ОСОБА_2 зобов`язана надавати ОСОБА_1 довічно матеріальне забезпечення, а також усі види догляду (опікування). За згодою щомісячна вартість матеріального забезпечення визначена сторонами в розмірі 1000 грн., яка підлягає індексації в порядку визначеному законом. Догляд (опікування), що надається ОСОБА_1 включає в себе: забезпечення харчуванням, необхідним одягом, медикаментами та лікарськими заходами; надання медичної допомоги шляхом залучення кваліфікованих медичних працівників (лікарів, медичних сестер, тощо); оплата за власний рахунок комунальних послуг, інших платежів, пов`язаних з проживанням в зазначеній частині житлового будинку ОСОБА_1 ; надання будь-якої іншої допомоги; вчинення всіх необхідних дій щодо забезпечення ОСОБА_1 всіма засобами, предметами домашнього вжитку, речами, літературою, тощо. До обов`язків ОСОБА_2 (набувача) входить виконання додаткових доручень ОСОБА_1 необхідних для забезпечення останньої належним доглядом. ОСОБА_2 зобов`язана у разі смерті ОСОБА_1 поховати її.

Якщо обов`язки набувача не були конкретно визначені або у разі виникнення потреби забезпечити відчужувача іншими видами матеріального забезпечення та догляду спір має вирішуватися відповідно до засад справедливості та розумності, згідно з частиною 2 статті 749 ЦК України.

Відповідно до ст. 751 ЦК України, матеріальне забезпечення, яке щомісячно має надаватися відчужувачу, підлягає грошовій оцінці. Така оцінка підлягає індексації у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 755 ЦК України , договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини.

Згідно ч. 1 ст. 756 ЦК України, у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.

В розумінні ч. 1 ст. 756 ЦПК України, правовим наслідком розірвання договору довічного утримання, у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане, оскільки виникнення права власності на квартиру у набувача за договором довічного утримання ні з якою іншою обставиною, як укладення договору, не пов`язано.

Частина друга статті 651 ЦК України визначає, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотними є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Таким чином, для розірвання вказаного договору з вказаних підстав достатньо встановлення факту неналежного виконання набувачем умов договору.

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 347/1273/16 зроблено наступний висновок: «Відповідно до пункту 1 частини першої статті 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини. Положення частини першої статті 755 ЦК України, не містить визначення неналежного виконання набувачем обов`язків за договором довічного утримання, а тому вирішуючи зазначене питання, суд має ураховувати конкретні обставини справи, а також умови договору довічного утримання та положення статті 651 ЦК України, якою визначені загальні підстави для зміни або розірвання договору».

За ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 ст. 756 ЦК України визначено, що у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.

У відповідності до ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

В судовому засіданні наданими позивачкою доказами підтверджені факти порушення відповідачкою взятих на себе за спірним договором довічного зобов`язань майнового характеру.

Так, у період з листопада 2015 року відповідачкою не доведено здійснення нею оплати позивачці сплати щомісячного внеску в сумі 1000 грн.

Також позивачем надано квитанції, які підтверджують несплату відповідачкою комунальних послуг в повному обсязі, зокрема, послуг ТОВ «Черкасигаз збуд», з якої вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 станом на серпень 2022 року становить 32899,29 грн., та послуг ТОВ «Черкасиенергозбут», з якої встановлено, що заборгованість останньої станом на вересень 2022 року складає 1214,64 грн.

Крім того, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зазначили, що ОСОБА_2 останні 4 місяці не цікавиться бабусею, її цікавить лише будинок, ніяких коштів ОСОБА_1 не надає, забирає у останньої пенсію, комунальні послуги не сплачувала, тому виникла заборгованість. ОСОБА_5 зазначила, що відповідачка є її длнькою, але належного догляду за бабусею не здійснювала. Коли її мати отримала травму перелом бедра, донька за її матір`ю не доглядала. Може не приходити додому по декілька днів, а то і тижнів.

Таким чином, наданими позивачкою доказами підтверджено, що несвоєчасна оплата відповідачем вказаних послуг призвела до виникнення заборгованості, а також не виконання належним чином умов договору відповідачем.

Суд також враховує, що відповідачем в порушення взятих на себе майнових зобов`язань за спірним договором довічного утримання протягом усього періоду дії договору не здійснювалась індексація щомісячного внеску в сумі 1000 грн. з урахуванням річного індексу інфляції за інформацією Державної служби статистики України.

Отже, відповідачем порушувались умови щодо надання позивачці матеріального утримання.

Посилання відповідача у відзиві на те, що ОСОБА_1 страждає на стійкі, хронічні розлади психіки, чим скористався адвокат Руднічук Д.В., а остання і знати не знає, що вона так званий позивач та звернулася до суду з позовом проти своєї рідної онучки, а також те, що адвокат Руднічук Д.В. умисно приховав від суду медичні документи з яких вбачається про стійкі, хронічні розлади психіки позивачки, якими вона страждає з травня 2011 року, вже майже 13 років, суд не приймає до уваги виходячи з наступного.

Згідно наданих відповідачем виписок з медичних установ про стан здоров`я ОСОБА_1 встановлено, що остання знаходилась на стаціонарному лікування в кардіологічному відділенні КНП «ПЧМЛ» ЧМР в період з 17.05. по 25.05.2011 р., в січні 2012 року, та в період з 19.10.2015 р. по 29.10.2015 р. В даних виписках відсутнє підтвердження того, що ОСОБА_1 страждає на стійкі, хронічні розлади психіки.

Крім того, позивач була допитата в судовому засіданні та пояснювала підстави звернення нею до суду з даним позовом . Сумнівів наявності психічної хвороби у позивачки у суду не виникло.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що відповідачем допущені порушення договору довічного утримання, які з огляду на конкретні обставини справи є істотними, оскільки позивачка значною мірою була позбавлена того, на що вона розраховувала при укладенні договору, а саме отримання щомісячного матеріального забезпечення з його індексацією з метою відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг, оплати відповідачкою комунальних послуг, а також догляду, оскільки є особою похилого віку та потребує сторонньої допомоги, тому у урахуванням викладеного, після детального з`ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про розірвання договору довічного утримання підлягають до задоволення, договір підлягає розірванню, ОСОБА_1 набуває право власності на майно, яке було нею передане відповідачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягає до стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в 992,40 грн.

Керуючись: ст.ст. 6, 12, 13, 17, 18, 141, 263, 265, 268 ЦПК України, ст. 509, 626, 627, 628, 638, 744, 746, 755 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання, укладений 30.10.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е.А., зареєстрований в реєстрі за № 6930.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_2 , НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож. АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) понесені судові витрати в сумі 992,40 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів (ст.ст. 354, 355 ЦПК України). Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож. АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_2 , НОМЕР_1 ).

Повний текст рішення складений 25.05.2023