Ухвала

15 травня 2023 року

м. Київ

справа № 591/3505/17

провадження № 61-94св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу керівника Сумської обласної прокуратури Тубельця Олексія на постанову Харківського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Прокуратури Сумської області, третя особа - Головне управління Державної податкової служби у Сумській області, про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди, завданої діями органів досудового розслідування, прокуратури,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із указаним позовом, в якому просив відшкодувати йому матеріальну шкоду у розмірі 168 342,34 грн з яких: 1) грошове забезпечення за період з 03 травня 2012 року по 24 серпня 2015 року з урахуванням індексації та компенсації за затримку виплати в загальній сумі 136 447,26 грн; 2) оплата щорічних відпусток за 2012, 2013, 2014 роки обчислена в загальній сумі 9 593,34 грн; 3) матеріальна допомога на оздоровлення при наданні щорічних відпусток за 2013, 2014, 2015 роки в сумі 8 338,14 грн; 4) витрати за проведення експертного дослідження 3 963,60 грн та моральну шкоду у розмірі 1 500 000 грн.

Ленінський районний суд м. Харкова рішенням від 02 червня 2020 року позов ОСОБА_1 задовольнив частково. Стягнув з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 181 678,02 грн на відшкодування моральної шкоди, спричиненої незаконними діями органів досудового розслідування та прокуратури, та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Харківський апеляційний суд постановою від 19 листопада 2020 року рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 02 червня 2020 року змінив. Резолютивну частину рішення виклав у новій редакції. Стягнув з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 181 678,02 грн на відшкодування моральної шкоди, спричиненої незаконними діями органів досудового розслідування та прокуратури, та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Верховний Суд постановою від 14 квітня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково. Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 02 червня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 19 листопада 2020 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області, Прокуратури Сумської області про відшкодування матеріальної шкоди, завданої діями органів досудового розслідування, прокуратури та суду, скасував, справу в цій частині направив на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ленінський районний суд м. Харкова рішенням від 09 листопада 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнив.

Стягнув з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 158 342,34 грн, з яких: 1) грошове забезпечення за період з 03 травня 2012 року по 24 серпня 2015 року з урахуванням індексації та компенсації за затримку виплати в загальній сумі 136 447,26 грн; 2) оплата щорічних відпусток за 2012, 2013, 2014 роки обчислена в загальній сумі 9 593,34 грн; 3) матеріальна допомога на оздоровлення при наданні щорічних відпусток за 2013, 2014, 2015 роки в сумі 8 338,14 грн; 4) витрати за проведення експертного дослідження 3 963,60 грн.

Харківський апеляційний суд постановою від 17 листопада 2022 року з урахуванням ухвали про виправлення арифметичної помилки від 13 грудня 2022 року апеляційні скарги Сумської обласної прокуратури та Державної казначейської служби України задовольнив частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2021 року змінив.

Стягнув з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 139 131,70 грн.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У грудні 2022 року керівник Сумської обласної прокуратури подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Харківського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року в якій просив постанову апеляційного суду змінити шляхом ухвалення нового рішення про зменшення розміру стягнутої матеріальної шкоди до 98 181,20 грн.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Верховний Суд ухвалою від 19 січня 2023 року відкрив касаційне провадження у цій справі та витребував з Ленінського районного суду м. Харкова справу № 591/3505/17.

31 січня 2023 року справа № 591/3505/17 надійшла до Верховного Суду.

Позиція та висновки Верховного Суду

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Щодо клопотання керівника Сумської обласної прокуратури Тубельця О. про розгляд справи за участі представника прокуратури

Керівником Сумської обласної прокуратури Тубельцем О. у касаційній скарзі заявлено клопотання про розгляд справи за участі представника прокуратури.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції (частина друга).

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Абзац другий частини першої даної статті визначає, що у разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Таким чином, питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з огляду на встановлену необхідність таких пояснень.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлювався з приводу відсутності публічних слухань у судах касаційної інстанції. Вочевидь, «публічний характер провадження у судових органах, згаданих у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, захищає учасників справи від здійснення правосуддя таємно, поза контролем громадськості та є також одним із засобів збереження довіри до судів вищих і нижчих ланок. Публічність через прозорість, яку вона надає правосуддю, сприяє досягненню мети пункту 1 статті 6, а саме справедливому судовому розгляду, гарантія якого є одним із основних принципів будь-якого демократичного суспільства у сенсі Конвенції» (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, § 25).

Проте публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку, зокрема і в суді касаційної інстанції. Так, у вказаній справі зазначена гарантія була забезпечена у судах першої й апеляційної інстанцій. Зокрема тому ЄСПЛ не визнав порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції відсутність публічного розгляду у Федеральному суді Німеччини, який, як і Верховний Суд в Україні, вирішував винятково питання права (рішення у справі «Axen v. Germany», § 28).

У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник не представив переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання.

Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Верховний Суд створив учасникам процесу у цій справі належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, в яких такий рух описаний. Крім того, кожен з учасників справи мав право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

З огляду на вказане, а також ураховуючи те, що сторони у справі вже надали аргументи щодо поданої касаційної скарги, остання розглядається без повідомлення та виклику учасників справи.

Отже, оскільки ЦПК України передбачає можливість розгляду справи у письмовому провадженні без виклику учасників справи, аргументи про розгляд справи за участю сторін у справі є непереконливими, тому відсутня необхідність у виклику осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень, у зв`язку із чим у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання керівника Сумської обласної прокуратури Тубельця Олексія про розгляд справи за участі представника прокуратури відмовити.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Прокуратури Сумської області, третя особа - Головне управління Державної податкової служби у Сумській області, про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди, завданої діями органів досудового розслідування, прокуратури за касаційною скаргою керівника Сумської обласної прокуратури Тубельця Олексія на постанову Харківського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. В. Литвиненко

А. І. Грушицький

Є. В. Петров