Справа № 369/92/21
Провадження № 2/369/1027/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.05.2023 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Ковальчук Л.М.,

за участі секретаря Магеррамової Н.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-4» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних та договірної пені,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «Зараз-4» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних та договірної пені.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що ОСОБА_1 є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

ТОВ «Зараз-4» є виконавцем житлово-комунальних послуг в с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 48 від 24.02.2016.

З періоду з 01.03.2016 по дату звернення з позовом до суду ТОВ «Зараз-4» постійно надає житлово-комунальні послуги по всьому будинку АДРЕСА_2 . В даному будинку розташована квартира ОСОБА_1 , по якій виникла заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги.

ТОВ «Зараз-4» виконало свої зобов`язання щодо надання житлово-комунальних послуг у повному обсязі, надавши відповідні послуги своєчасно, а боржник ОСОБА_1 не належним чином виконувала свої зобов`язання по їх оплаті.

Відповідно до даних бухгалтерського обліку та інформації про особовий рахунок боржника за період з 01.07.2018 по 01.12.2020 сума основної заборгованості боржника перед заявником складає 48 943,72 грн., що підтверджується Довідкою (відомістю) про нарахування та оплату житлово-комунальних послуг.

За період прострочення оплати послуг з 01.07.2018 по 01.12.2020 на основну суму боргу нараховано 3 % річних, інфляційні збитки та пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, відповідно до п. 2.4.2 договору.

Позивач у березні 2020 року звертався до суду щодо видачі судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних. При подачі заяви ТОВ «Зараз-4» було сплачено судовий збір для видачі судового наказу, який становив 210,20 грн.

21.04.2020 Києво-Святошинським районним судом Київської області задоволено заяву та винесено судовий наказ про стягнення з відповідача заявленої суми заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, інфляційних втрат та 3% річних.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.05.2020 по справі № 369/4227/20 зазначений судовий наказ було скасовано за заявою відповідача, що не перешкоджає ТОВ «Зараз-4» звернутися в суд для вирішення даного спору в позовному провадженні.

Враховуючи викладене, позивач ТОВ «Зараз-4» просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за житлово-комунальні послуги в загальному розмірі 63 421,10 грн., з яких: 48 943 грн. 72 коп. основної заборгованості, 2211 грн. 09 грн. інфляційних нарахувань, 1337 грн. 00 коп. 3 % річних та 10 929,29 грн. пені, та понесені судові втрати в розмірі 2102,00 грн..

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської областівід 30.06.2021 року позов задоволено.Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Зараз-4» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг в сумі 63421,10 грн., з яких 48943,72 коп. основної заборгованості, 2211,09 грн. інфляційних нарахувань, 1337,00 коп. 3% річних та 10 929, грн. пені та судовий збір.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.10.2021 року, заочне рішення Києво-Святошинського районного суду від 30.06.2021 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-4» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних та договірної пені, скасувати і призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

14.02.2022 року надійшов відзив на позовну заяву та заява про застосування строків позовної давності.

Протокольною ухвалою суду від 14.02.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті.

20.02.2023 року від сторони відповідача надійшла заява про часткове визнання позовних вимог, а саме в частині 32517,33 грн., з яких 29090,43 грн. сума боргу, 2169,29 грн. інфляційних втрат та 1257,61 грн. 3% річних.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги, підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у відсутності сторони відповідача. Позов визнав частково з урахуванням заяви про часткове визнання позовних вимог від 20.02.2023 року.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що звертаючись з позовом до суду позивач ТОВ «Зараз-4» посилався на те, що ОСОБА_1 є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

ТОВ «Зараз-4» є виконавцем житлово-комунальних послуг в с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 48 від 24.02.2016.

За період з 01.03.2016 по дату звернення з позовом до суду ТОВ «Зараз-4» постійно надає житлово-комунальні послуги по всьому будинку АДРЕСА_2 . В даному будинку розташована квартира ОСОБА_1 , по якій виникла заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги.

Згідно розрахунків наданих позивачем, заборгованість відповідача за житлово-комунальні послуги за період з 01.07.2018 по 01.12.2020 становила в загальному розмірі 63 421,10 грн. (з урахуванням часткових оплат здійснених відповідачем), яка складається із основної заборгованості 48 943, 72 грн.; та 2211,09 грн. інфляційних нарахувань, 1337 ,00 коп. 3% річних та 10 929,29 грн. пені.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України визначено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

За змістом ст.ст. 610,612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

З огляду на ч.ч. 1, 2 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Ціна послуги з управління багатоквартирним будинком у разі визначення управителя органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах відповідно до Закону України "Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку" визначається на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу. Така ціна протягом строку дії договору управління може змінюватися виключно за погодженням сторін з підстав та в порядку, визначених таким договором. Ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, та включає: 1) витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, крім витрат на обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги, у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем; 2) винагороду управителю, яка визначається за згодою сторін.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст.ст. 67,68 ЖК України власник зобов`язаний своєчасно вносити оплату житлово-комунальні послуги.

У відповідності до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно з п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ № 45 від 24.01.2006, власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до пп. 2 п. «а» ч. 1 ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, послуги з постачання гарячої води, які встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг), транспортні та інші послуги.

Частиною 1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Як передбачено ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Крім того, як зазначено у ст.ст.76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, що містять інформацію щодо предмета доказування.

За змістом ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням встановлених судом обставин у справі та проаналізованих правових норм суд приходить до наступних висновків.

Так як у ході розгляду справи було надано докази того, що позивач є управителем багатоквартирного будинку, в якому знаходиться квартира відповідача, у матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач сплачував позивачу у повному обсязі кошти за надані житлово-комунальні послуги у заявлений ним період, суд вважає доведеним факт того, що відповідач не виконує свої зобов`язання.

Із матеріалів справи вбачається що між позивачем та відповідачем відсутній договір про надання житлово-комунальних послуг, однак відповідач користується наданими позивачем житлово-комунальними послугами.

Суд вважає, що відсутність між сторонами договору не може слугувати підставою для звільнення споживача від оплати отриманих послуг.

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідна правова позиція сформульована у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.

Разом з тим, відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг, що і стало підставою для подання позову до суду.

Згідно розрахунків наданих позивачем, заборгованість відповідача за житлово-комунальні послуги за період з 01.07.2018 по 01.12.2020 становила в загальному розмірі 63 421,10 грн. (з урахуванням часткових оплат здійснених відповідачем), яка складається із основної заборгованості 48 943, 72 грн.; та 2211,09 грн. інфляційних нарахувань, 1337 ,00 коп. 3% річних та 10 929,29 грн. пені.

За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 67 Житлового кодексу УРСР, плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами;

Згідно статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Статтею 322 Цивільного кодексу України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладене правовідносини, які виникли між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплати грошей за надані послуги.

Крім того, обов`язок сплатити за надані й спожиті послуги випливає також з положення частини першої статті 11 ЦК України про те, що цивільні права та обов`язки випливають із дій осіб, що передбачені актом цивільного законодавства.

З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

На підставі належним чином оцінених доказів поданих позивачем, встановивши наявність у відповідача заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, визнання позову відповідачем частково, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ЗАРАЗ-4» суми заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг в сумі 32517,33 грн., з яких 29090,43 грн. сума боргу, 2169,29 грн. інфляційних втрат та 1257,61 грн. 3% річних.

Що стосується вимоги позовної заяви про стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі 10929,29 грн. то суд відмовляє в даній вимозі виходячи з наступного.

Згідно статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги.

Разом з тим, судом було встановлено відсутність укладеного договору між позивачем та відповідачем в якому зазначається розмір пені, а отже суд приходить до висновку про відсутність правових підстав визначених законом для стягнення з відповідача пені як з боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Стосовно заявленої відповідачем заяви про застосування позовної давності до вимог позивача, то суд не вбачає підстав для її задоволення, оскільки вимоги було заявлено позивачем в межах строку позовної давності.

Усі інші доводи та твердження сторін не спростовують вищевикладених висновків суду.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, про необхідність часткового задоволення позовних вимог.

На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати що складаються із судового збору, суд покладає на сторін пропорційно до задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст.ст. 15, 16, 525, 625, ЦК України, ст.ст. 2, 7, 9, 20, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 76-82, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-4» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних та договірної пені задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-4» суму заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг в розмірі 32517,33 грн., з яких 29090,43 грн. сума боргу, 2169,29 грн. інфляційних втрат та 1257,61 грн. 3% річних.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-4» - 1077,73 грн. витрат по сплаті судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-4», місцезнаходження за адресою: вул. Лобановського, буд. 23, с. Чайки, Києво-Святошинський район, Київська область, .

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

СУДДЯ Л.М.КОВАЛЬЧУК