Справа № 296/2099/23
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

17 травня 2023 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі головуючої судді Петровської М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Корольовського районного суду м.Житомира через систему Електронний суд із позовною заявою, відповідно до змісту якої, з урахуванням заяви поданої в порядку усунення недоліків позовної заяви, просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її користь аліменти на її утримання, як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 5 000,00 грн, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 - річного віку.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 13 квітня 2023 року у вищевказаній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін та призначено судове засідання.

В судове засідання, призначене на 17 травня 2023 року о 12 годині 00 хвилин, сторони не прибули.

Позивачка ОСОБА_1 подала до суду заяву, відповідно до змісту якої розгляд справи просить проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву, відповідно до змісту якої розгляд справи просить відкласти на іншу дату.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Після відкриття провадження у справі судом встановлено, що подана позовна заява підлягає залишенню без руху, як така, що не відповідає вимогам ст.177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч.ч.1, 2, 4, 5 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про міжнародне приватне право», документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Конвенція, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів (далі - Конвенція), була підписана 05.10.1961 року в м.Гаага та з 22.12.2003 набула чинності для України.

До переліку країн-учасниць Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів входить також і Республіка Польща

Згідно із ч.1 ст.1 Конвенції, вона поширюється на офіційні документи, які були складені на території однієї з Договірних держав і мають бути представлені на території іншої Договірної держави.

Для цілей цієї Конвенції офіційними документами вважаються:

a) документи, які виходять від органу або посадової особи, що діють у сфері судової юрисдикції держави, включаючи документи, які виходять від органів прокуратури, секретаря суду або судового виконавця;

b) адміністративні документи;

c) нотаріальні акти;

d) офіційні свідоцтва, виконані на документах, підписаних особами у їх приватній якості, такі як офіційні свідоцтва про реєстрацію документа або факту, який існував на певну дату, та офіційні і нотаріальні засвідчення підписів.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення передбаченого статтею 4 апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений.

Частиною 1 статті 4 Конвенції передбачений в частині першій статті 3 апостиль проставляється на самому документі або на окремому аркуші, що скріпляється з документом; він повинен відповідати зразку, що додається до цієї Конвенції.

Разом з тим, додана до матеріалів позову довідка про навчання з Люблінського Католицького Університету Іоанна Павла II, яка є документом про освіту, не містить апостилю у відповідності до вимог Закону України «Про міжнародне приватне право» та Конвенції.

Також така довідка з апостилем має бути засвідчена у порядку статті 79 Закону України «Про нотаріат».

Відповідно до ч.11 ст.187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Згідно ч.ч.12, 13 ст.187 ЦПК України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, оскільки подана ОСОБА_1 позовна заява не відповідає вимогам ст.177 ЦПК України, а саме в доданій до неї довідці про навчання з Люблінського Католицького Університету ОСОБА_3 не проставлений апостиль, тому відповідно до вимог ст.187 ЦПК України її необхідно залишити без руху, із встановленням позивачці строку для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду:

- двох примірників належним чином оформленої довідки про навчання з Люблінського Католицького Університету Іоанна Павла II (з апостилем) та з нотаріально засвідченим перекладом такої довідки.

Керуючись ст.ст.175, 185, 187 ЦПК України, суд, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - залишити без руху.

Позивачці усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя М. В. Петровська