Єдиний унікальний номер 448/640/23
Провадження № 2/448/274/23
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

11.05.2023 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Білоус Ю.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 , Судововишнянська міська рада Яворівського району Львівської області, Приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Пилюх Галина Романівна, про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 , Судововишнянська міська рада Яворівського району Львівської області, Приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Пилюх Галина Романівна, про визнання права власності на спадкове майно, в якому просить суд визнати за нею право власності на 1/10 частину квартири АДРЕСА_1 та частину житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.04.2023 року, зазначену цивільну справу передано в провадження судді Мостиського районного суду Львівської області Білоусу Ю.Б.

Ухвалою судді від 25.04.2023 року дану позовну заяву було залишено без руху, оскільки така не відповідає вимогам Цивільного процесуального кодексу України, зокрема позивачка не зазначила у позовній заяві ціни позову (вартості 1/10 частини квартири АДРЕСА_1 та частини житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2 ), а також не надала доказів вартості спірного майна - частини житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2 , про визнання права власності на яке заявлено позов і з якої необхідно визначити ціну позову та сплатити судовий збір, тощо. Також ОСОБА_1 не надала доказів незадовільного матеріального стану, як на підставу для задоволення клопотання про звільнення її від сплати судового збору.

Цією ж ухвалою, стороні Позивача надано строк у 5-ть днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення вказаних у цій ухвалі недоліків.

Одночасно стороні Позивача роз`яснено, що у випадку невиконання вимог суду до вказаного терміну, позовна заява буде вважатись неподаною і така буде повернута.

Згідно статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

01.05.2023 року на виконання вимог вищевказаної ухвали суду позивачкою ОСОБА_1 подано заяву-роз`яснення та електронну форму звернення громадян (отримано та зареєстровано канцелярією суду за Вх. №739/23 від 01.05.2023 року). У вказаній заяві позивачка, крім іншого, зазначає, що надасть суду квитанцію про оплату судового збору 04.05.2023 05.05.2023, оскільки на день подання заяви хворіє.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з вимогами частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 2 статті 12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Разом з тим, станом на 11.05.2023 року, позивачка ОСОБА_1 не усунула вказаних в ухвалі від 25.04.2023 року недоліків позовної заяви, судовий збір за звернення до суду не сплачено, жодних заяв чи клопотань з приводу неможливості виконання нею вимог ухвали у зв`язку із хворобою до суду не надіслала.

Таким чином, проаналізувавши поданий позивачкою позов, а також на виконання ухвали без руху заяви сторони позивача від 01.05.2023р., приходжу до переконання, що судове рішення про залишення позовної заяви без руху від 25.04.2023 року не виконано стороною Позивача, жодних причин неможливості усунення недоліків не наведено.

За наведеного вбачається, що позовна заява підлягає поверненню стороні Позивача.

Суддя також враховує та звертає увагу, що згідно з ч.2 ст.10 ЦПК України, суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (п.36).

На це «право на суд», в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (рішення від 13 жовтня 2009 року у справі "Салонтаджі-Дробняк проти Сербії" (п. 132).

Разом з тим, як зазначає Європейський суд з прав людини, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

З практики Європейського суду з прав людини випливає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (Рішення Суду у справі «Артіко проти Італії» (Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року).

Таким чином, слід зазначити, що саме звернення особи до суду з позовною заявою не спричиняє безумовне відкриття провадження у справі. Адже суддя, відкриваючи провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка подала позовну заяву, порядку здійснення права на звернення до суду. Процесуальним наслідком недотримання позивачем умов реалізації права на звернення до цього суду з позовною заявою є залишення її без руху або її повернення в разі не усунення недоліків.

Відповідно до вимог ч.3 ст.185 ЦПК України, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені статтями 175,177 ЦПК України, а саме, не усуне недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді (ч.6 ст.185 ЦПК України).

З огляду на те, що стороною Позивача недоліки поданої заяви не усунуті у відповідності до ухвали Мостиського районного суду Львівської області від 25.04.2023 року, за таких обставин вбачається, що позовна заява визнається не поданою та підлягає поверненню, з наведених вище мотивів та підстав.

Окрім цього, стороні Позивача слід роз`яснити, що згідно ч.7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись статтею 185 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 , Судововишнянська міська рада Яворівського району Львівської області, Приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Пилюх Галина Романівна, про визнання права власності на спадкове майно, - вважати неподаною та повернути позивачці.

Роз`яснити стороні Позивача, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Копія позовної заяви залишається в суді.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua.

Суддя Юрій БІЛОУС

Ухвала суду набрала законної сили «____»__________20___ року

Суддя Юрій БІЛОУС