Справа № 638/1925/23
Провадження № 2/638/2400/23
УХВАЛА

Іменем України

17 березня 2023 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Тимченко А.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про поділ спільного майна подружжя,-

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Відповідно до вимог п.п.3, 5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч.1 ст.176 ЦПК України, ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Беручи до уваги наведене вище, враховуючи, що вимогами п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України унормовано, що ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві власності визначається дійсною вартістю майна, позивачу на підтвердження дійсної вартості нерухомого майна, право особистої приватної власності на яке він просить визнати за собою, необхідно надати суду звіт про оцінку майна в актуальній редакції, в якому буде визначено дійсну вартість такого майна.

Статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що оцінка майна - це процес визначення його вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» якщо законами або нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України, договором на проведення оцінки майна або ухвалою суду не зазначено вид вартості, який повинен бути визначений в результаті оцінки, визначається ринкова вартість.

Вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку є, згідно з Національним стандартом № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440, ринковою вартістю. Ця вартість визначається згідно із Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом ЦПК України такий обов`язок покладається на позивача. Вартість майна визначається на момент пред`явлення позову.

Доказів на підтвердження дійсної вартості майна на час звернення до суду із позовом, позивачем до позовної заяви не додано. Долучені до позовної заяви копії договорів не підтверджують дійсної вартості майна на час розгляду справи у зв`язку із сплином тривалого часу з моменту їх укладання

Крім того, відповідач просить визнати за ним у порядку поділу спільного майна подружжя право власності на частку у спільному майні, зокрема земельну ділянку площею 0,1200 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , у садівничому товаристві «Росинка», ділянка № НОМЕР_1 , кадастровий номер ділянки 6310138:200:05:006:0720. Проте позивачем не надано оцінки вартості зазначеної земельної ділянки.

У позовній заяві зазначено, що з огляду на непроведення оцінки земельної ділянки та відсутності зазначення її ринкової вартості у Державному акті на право власності на землю, позивачем сплачено максимальну суму судового збору при поданні фізичною особою позовної заяви майнового характеру, відповідно до ЗУ «Про судовий збір», тобто 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, з позовної заяви вбачається, що позивачем заявлені вимоги щодо декількох об`єктів нерухомого майна, які знаходяться не тільки в Дзержинському районі м. Харкова, а й в інших районах міста.

За правилом виключної підсудності, передбаченим ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно з пунктом 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК), тощо. Аналогічний висновок зазначений у правовій позиції Великої Палати Верховного Суду у Постанові від 16 лютого 2021 року по справі № 911/2390/18.

Аналогічні положення містяться в пункті 43 вищевказаної Постанови №3 від 01.03.2013, відповідно до яких у разі, якщо позов про право власності пред`явлено на кілька жилих приміщень (квартир), розташованих у різних районах міста чи в різних містах, або позов про поділ спадкового майна, яке складається з кількох квартир (об`єктів нерухомості) у різних місцевостях, тобто вимоги, для кожної з яких частиною першою статті 114 ЦПК встановлено виключну підсудність, то позов пред`являється до одного із судів за вибором позивача, але за місцезнаходженням основної частини нерухомого майна, яка за своєю вартістю перевищує ті, що знаходяться в інших районах чи місцевостях.

З огляду на те, що позивачем не надано доказів на обгрунтування вартості спірних обєктів нерухомого майна, що є предметом позову, суд позбавлений можливості з`ясування питання щодо підсудності зазначеної справи саме Дзержинському районному суду м. Харкова.

У зв`язку з цим, позивачу необхідно надати звіт про дійсну ринкову вартість спірного майна з зазначенням вартості кожного об`єкту майна окремо, з урахуванням чого зазначити ціну позову.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.187, ст.260 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - залишити без руху.

Запропонувати позивачу протягом 10 днів з моменту отримання ухвали усунути недоліки позовної заяви.

Роз`яснити позивачу, що у разі не виправлення недоліків позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.М.Тимченко