ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 599/930/22Головуючий у 1-й інстанції Іваницький О.Р.
Провадження № 22-ц/817/687/23 Доповідач - Хома М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Бершадська Г. В., Костів О. З.,

секретар - Панькевич Т.І.

з участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Жеребецької Ірини Орестівни на заочне рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 4 липня 2022 року, ухвалене суддею Іваницьким О.Р. у цивільній справі №599/930/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив розірвати шлюб між ним та ОСОБА_1 , яки зареєстрований 22 липня 1989 року Тернопільським міським відділом РАЦС, актовий запис №9.

Позов обґрунтовано тим, що позивач із відповідачкою не проживає більше 2 років, у сторін різні погляди на життя, тому просив позов задовольнити.

Заочним рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 4 липня 2022 року позов задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 22 липня 1989 року виконкомом Пліснянської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, актовий запис №9.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Жеребецька І.О. просить рішення суду першої інстанції скасувати та направити справу за підсудністю до Франківського районного суду м. Львова. Вказує, що ОСОБА_1 не володіла інформацією про розгляд судом даної справи, оскільки судових повісток за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 не отримувала. Крім цього, розгляд даної справи повинен був проводитись за вищевказаним місцем проживання відповідачки, тому справа підсудна Франківському районному суду м. Львова.

У відзиві ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін. Вказує, що ОСОБА_1 зареєстрована в у АДРЕСА_1 , однак постійно проживає у с. Славна Тернопільського району.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Жеребецьку І.О., яка підтримала доводи апеляційної скарги, представника ОСОБА_2 - адвоката Гнідого І.П., який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та пояснив, що позивач призваний та проходить військову службу у зоні бойових дій, у березні 2023 року він уклав шлюб з іншою жінкою, збереження сім"ї з відповідачкою є неможливим, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 22 липня 1989 року зареєстрували шлюб.

За нормами частини 1 статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Частиною 3 статті 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

За частиною 2 статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», роз`яснено, що суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя.

Таким чином, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання».

Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Нормами ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 року визначено, що чоловіки та жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

У пункті 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12.06.2014 встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до ст. 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні.».

Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, що узгоджується з правовим висновком в постанові Верховного Суду від 11.06.2019 року № 605/434/18").

Отже, суд не наділений правом зобов`язувати, примусити сторону у справі зберегти шлюб, у разі якщо одна із сторін заперечує проти розірвання шлюбу.

Встановивши, що між подружжям склались неприязні відносини, сторони спільно не проживають, їх шлюб розпався та відновленню не підлягає, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Щодо доводів апеляційної скарги про підсудність даної справи Франківському районному суду м. Львова, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

З витягу з реєстру Львівської територіальної громади від 18.05.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 з 22 липня 1988 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, з довідки, виданої Пліснянcьким старостинським округом Зборівської міської ради Тернопільського району Тернопільської області від 18.07.2023 року №27 вбачається, що ОСОБА_1 проживає без реєстрації у с.Славна, в літній період - постійно, в осінньо-зимовий - періодично.

Судова повістка із повідомленням ОСОБА_1 про про день, час та місце розгляду справи судом першої інстанції вручена відповідачці особисто у с.Славна, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення наявне у матеріалах справи (а.с.10).

Звертаючись у листопаді 2022 року до Зборівського районного суду із заявою про перегляд заочного рішення, ОСОБА_1 вказала свою адресу с.Славна Зборівського району.

Згідно ч. 2 ст. 378 ЦПК України справа не підлягає направленню на новий розгляд у зв`язку з порушеннями правил територіальної юрисдикції (підсудності), якщо учасник справи, який подав апеляційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи.

Отримавши судову повістку, у якій було зазначено найменування суду, назву справи, місце, день та час явки за викликом, ОСОБА_1 без поважних причин не заявила про непідсудність даної справи Зборівському районному суду Тернопільської області, що виключає можливість скасування рішення суду на направлення справи за підсудністю до Франківського районного суду м. Львова.

Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦПК порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Порушення територіальної юрисдикції (підсудності) не входить до переліку порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції, визначеного ч. 3 ст. 376 ЦПК України.

Колегія суддів також враховує, що відповідно до Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 29 березня 2023 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб із ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 14.07.2022 року призваний на військову службу під час мобілізації та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою Другого відділу Тернопільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 5 липня 2023 року №3083.

На даний час ОСОБА_2 проходить військову службу у зоні проведення бойових дій, чого не заперечила представник відповідачки.

За вказаних обставин скасування рішення суду про розірвання шлюбу призведе до порушення прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на приватне та сімейне життя, в той же час не призведе до примирення позивача та відповідачки ОСОБА_1 та відновлення їх сімейного життя.

Рішення суду є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування з мотивів, наведених у апеляційній скарзі колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141, 367, 375, 382-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Жеребецької Ірини Орестівни - залишити без задоволення.

Заочне рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 4 липня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 25 серпня 2023 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Бершадська Г.В.

Костів О.З.