Дата документу 22.05.2023
Справа № 334/1259/23
Провадження № 2/334/1007/23
22 травня 2023 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Коломаренко К.А., за участю секретаря судового засідання Цілінко А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Банк "Кліринговий Дім» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за заявою-договором №7435 від 06.11.2020 року,-
20 лютого 2023 року Акціонерне товаристве «Кліринговий дім», в особі представника Панчука Миколи Олександровича (діє на підставі довіреності) звернулось до Ленінського районного суду міста Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Заявою-Договором №7435 від 06.11.2020 року у розмірі 222 068,74 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до п.1 кредитного договору, банк надав позичальнику кредит у розмірі 165 000,00 грн., строком на 36 місяців для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Надання кредиту підтверджується меморіальними ордерами. Відповідно до п.1 кредитного договору, розмір процентної ставки за користування кредитом складає 0,0001% річних та щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості встановлена у розмірі - 2,99% від суми кредиту. Позичальник зобов`язався здійснювати погашення кредиту, сплачувати проценти за користування кредитом, комісії банку та здійснити кінцеве погашення кредиту в строки і в сумах згідно умов кредитного договору та додатку № 1 «Графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту». Згідно п.1 кредитного договору та графіку дата остаточного повернення кредиту 06.11.2023 року. З усіма умовами надання кредиту позичальник був ознайомлений 06.11.2020 року. В порушення умов кредитного договору, починаючи з серпня 2021 року, позичальником прострочено та не сплачено в повному обсязі платежі на погашення заборгованості згідно кредитного договору, що підтверджується виписками про рух коштів по особових рахунках позичальника та розрахунком заборгованості. Банк намагався застосувати позасудові способи врегулювання спору, але вони всі були залишені позичальником поза увагою. Станом на дату подання позовної заяви заборгованість відповідача становить 222 068,74 грн., яка складається: із заборгованості за кредитом в розмірі 128 332,10 грн.; із заборгованості за комісіями в розмірі 93 736,50 грн.; із заборгованості за процентами 0,14 гривень.
Ухвалою суду від 22.02.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання у справі.
Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив розглянути справу без її присутності, позовні вимоги підтримує повністю просить справу розглядати без участі представника позивача.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, своєчасно був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов до суду не подав.
Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без поважних причин або без повідомлення причин, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази у справі, суд доходить наступних висновків.
Згідно зі ст.12ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно зі ст.13ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
При цьому, відповідно до ч.1 ст.76ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що 06.11.2020 року між ПАТ «Банк «Кліринговий Дім» та ОСОБА_1 укладено Заяву-Договір №7435 про надання споживчого кредиту. Підписавши даний кредитний договір, відповідач підтвердив свою згоду на те, що Заява-Договір, Умови, Паспорт споживчого кредиту і Графік платежів (що містить окрім іншого інформацію про дати і розміри чергових платежів), складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у Заяві-Договорі (а.с.13-14).
Відповідно до п.1 умов Заяви-Договору №7435 банк надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 150 000,00 грн. строком на 36 місяців, дата остаточного повернення кредиту 06.11.2023 року.
Згідно вимог п.1 Заяви-Договору встановлено, що розмір процентної ставки за кредитом становить 0,0001% річних; тип ставки-фіксована; комісія за перерахування від клієнта 15 000,00 грн. від суми кредиту, погодженої банком, яка включається в суму кредиту; щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості 2,99 % від суми кредиту. Дата платежу до 06 числа кожного місяця згідно з графіком платежів.
Зі змісту п.2 Заяви-Договору слідує, що відповідачу був наданий кредит для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника у розмірі 150 000,00 грн.
Відповідно до копії меморіального ордеру №TR.380398.324.1230 від 09.11.2020 року, №7435 від 09.11.2020 року АТ "Банк «Кліринговий Дім» здійснило перерахування коштів ОСОБА_1 на рахунок АТ «Укрсиббанк» в розмірі 150 000 гривень (а.с.12)
Крім того, як вбачається зі змісту платіжної інструкцій №TR.380398.324.1230 від 09.11.2020 року на розрахунковий рахунок АБ «Кліринговий дім» перераховано комісію за надання кредиту згідно договору № 7435 у розмірі 15 000,00 гривень (а.с.11).
06.11.2020 року ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту за продуктом «Комфорт для Вас», в якому зазначені умови кредитування аналогічні умовам, визначеним у Заяві-Договорі № 7435 від 06.11.2020 року (а.с.16).
Як вбачається зі змісту копії графіку платежів та розрахунку загальної вартості кредиту, відповідач повинен був сплачувати Банку щомісячно 06 числа кожного місяця нарахований платіж (а.с.4-5, 17).
Внаслідок порушення умов даного кредитного договору у ОСОБА_1 виникла заборгованість, яка згідно наданого представником позивача розрахунку станом на дату звернення до суду (позов направлено засобами поштового зв`язку 16.02.2023 року) становить 222 068,75 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 128 332,10 грн.; із заборгованості за комісіями в розмірі 93 736,50 грн.; із заборгованості за процентами 0,14 гривень.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.207ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст.626-628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Cторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1статті 638ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч.1 ст.633ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
За приписами ч.ч.1,2 ст.639ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Відповідно до ч.1 ст.1054ЦК України з а кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1ст.1048 ЦК України).
Приписами ч.2 ст.1054ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст.1056-1ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.
Положеннями ч.1ст.1048ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст.1049ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст.629ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За змістом ст.526ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).
Згідно зі ст.610ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положеннями ст.611ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за кредитним договором №7435 від 06.11.2020 року, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «Банк «Кліринговий дім».
Статтею 525ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.
Згідно з ч.2 ст.615ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Положеннями ст.599ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором, відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору.
Належних та достовірних доказів погашення заборгованості за кредитним Договором та його припинення відповідач суду не надав та не спростував доказів наданих позивачем.
З матеріалів справи встановлено, що позичальник своїх зобов`язань за договором позики належним чином не виконав, перестав сплачувати щомісячні платежі з погашення кредиту та процентів, що надає право кредитодавцю вимагати у позичальника дострокового повернення кредиту, процентів за користування ним та інших платежів.
За вказаних обставин, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №7435 від 06.11.2020 року у розмірі 222 0368,74 гривень.
Відповідно до ч.1ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, які документально підтверджені покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст.525,526,551,638,1049,1050,1054,1055 ЦК України, ст.ст.4,10,12, 81,141,259, 263-265,280-282 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Коломаренко К. А.