Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 334/3876/23
Провадження №: 2/332/1094/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2023 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді: Марченко Н.В.,

при секретарі: Петракей Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 23.07.2016 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя між сторонами не склалося у зв`язку з протилежними поглядами на сімейне життя. Спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини фактично припинені. Позивач вважає, що примирення між нею та відповідачем є неможливим та збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. За таких підстав, позивач просить суд розірвати укладений шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу прізвище просить їй не змінювати та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але, починаючи стягнення з дати подачі позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття., а також просила понесені нею судові витратим по оплаті судового збору стягнути з відповідача.

У судове засідання позивач не з`явилася, через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Дослідивши докази по справі, встановивши такі факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.

Судом встановлено, що сторони одружені з 23.07.2016 року, шлюб зареєстровано Виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, за актовим записом № 52, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 23.07.2016 року (а.с.16). Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.17). Спільне життя між сторонами не склалося у зв`язку з протилежними поглядами на сімейне життя. Спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини фактично припинені.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Положеннями ч.1,3 ст. 55 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно ст. 111 Сімейного кодексу України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати їх прийняти заходи до примирення.

Відповідно до ч. 1 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Розглянувши докази по справі, враховуючи, що сторони на примирення не згодні, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 яке видане 06.10.2016 року Василівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (а.с.17).. Дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні і вихованні. Відповідач допомогу на утримання дитини надає несистематично, в сумах визначених на власний розсуд без погодження з позивачем.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері батька і (або) у твердій грошовий сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства щодо зобов`язання батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття та приймати участь у вихованні, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття. Визначення аліментів саме в такому розмірі призведе до відповідності їх засадам справедливості, добросовісності та розумності, визначених ч.9 ст. 7 СК України.

На підставі ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У зв`язку з чим суд вважає стягнути аліменти з відповідача з 18.05.2023 року, тобто з дня пред`явлення позову до суду.

Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі по стягненню аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, тому в порядку ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.

Разом із цим, позивачем сплачений судовий збір за подання позовної заяви про розірвання шлюбу у розмірі 1073 грн. 60 коп.

Відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч.3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Отже, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50% відсотків судового збору, що становить 536 грн. 80 коп. від суми 1073 грн. 60 коп., сплаченого позивачем при поданні позову до суду згідно виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України № 164692591 від 16.05.2023 року на суму 1073 грн. 60 коп., а іншу частину судового збору в розмірі 536 грн. 80 коп. стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 141,142, 259, 263- 265, 273 ЦПК України, ст. ст..24,55, 105, 109, 110- 112, 180-182 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований 23.07.2016 року Виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, за актовим записом № 52 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « ОСОБА_1 ».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття, починаючи стягнення з дати пред`явлення позовної заяви до суду, а саме з 18.05.2023 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за 1 місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1073 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ,понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 536 грн. 80 коп.

Головному управлінню Державної казначейської служби України у Запорізькій області повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , сплачений судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп. на р/р UA 0008512, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, ЄРДПОУ отримувача: 37941997, отримувач: ГУК у Зап.обл/м.Зап.Дніпров./22030101 Державна судова адміністрація України, 050, згідно виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України № 164692591 від 16.05.2023 року на суму 1073 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Н.В.Марченко