Справа № 2-1062/2006
Провадження № 4-с/541/7/2023
У Х В А Л А

08 серпня 2023 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Вірченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання Циганової Ю.М.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

представника стягувача Сидоренка Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Кушнір Оксана Сергіївна, на дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження,

встановив:

ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Кушнір О.С., звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області зі скаргою на дії державного виконавця, мотивуючи свої вимоги наступним. 21 жовтня 2014 року державним виконавцем Жовтневого відділу ДВС Запорізького МУЮ Прінь В.О. відкрито виконавче провадження № 45557265 на підставі виконавчого листа № 2-1062, виданого Миргородським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів у розмірі 1/4 частини. При відкритті виконавчого провадження державним виконавцем не було дотримано вимог п. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року (в редакції на момент винесення вищевказаної постанови), у відповідності з яким державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в ст. 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. Аналогічна норма закріплена в п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року. Недотримання державним виконавцем вищевказаних вимог закону призвели про винесення незаконних постанов про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про арешт майна боржника, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, про накладення штрафу, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії. Дані постанови є похідними від відкриття виконавчого провадження, тому визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження тягне за собою автоматичне скасування заходів, спрямованих на таке примусове виконання рішення. Крім того, копія оскаржуваної постанови ОСОБА_2 не направлялась, що позбавило його можливості виконувати рішення суду в добровільному порядку чи одразу оскаржити дану постанову. Починаючи з 2007 року з ОСОБА_2 жодних відрахувань не відбувалось, про відкриття виконавчого провадження він дізнався випадково під час зупинки авто, яким він керував, а саме 07 лютого 2023 року. В подальшому через автоматизовану систему виконавчого провадження заявнику стало відомо, що на виконанні в Олександрівському відділі ДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області перебуває виконавче провадження про стягнення з нього аліментів на дитину. Зазначив, що весь цей час дитина проживає з ним та його батьками. Вважає, що оскільки при відкритті виконавчого провадження не дотримано вимог п. 1 ст. 19, ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», то в силу п. 2 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 1991 року) державний виконавець повинен був виконавчий документ повернути стягувачу, а не відкривати виконавче провадження. Оскільки ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження дізнався випадково під час зупинки його автомобіля, 05 березня 2023 року він звернувся до адвоката, якою було подань скаргу до Міністерства юстиції України. Відповідь на вказану скаргу отримано 08 травня 2023 року, тому строк подачі даної скарги спливає 18 травня 2023 року. Подати дану скаргу у визначений законом строк не виявилось можливим в силу обставин, які виникли внаслідок повномасштабного вторгнення рф на територію України, масових атак з боку росії, що спричинило чисельну кількість повітряних тривог та призвело до погіршення умов для надання правової допомоги. Оскільки запровадження в країні воєнного стану спричинило несприятливі умови для забезпечення права на правовий захист, просив визнати строк подачі скарги таким, що пропущений з поважної причини, та поновити строк звернення до суду з даною скаргою. Також заявник просив визнати протиправними дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження № 45557265 на підставі виконавчого листа від 13 липня 2007 року, виданого Миргородським міськрайонним судом; визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 45557265 від 20 листопада 2014 року у вказаному виконавчому провадженні.

Стягувач та боржник в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду скарги.

Представник заявника в судовому засіданні скаргу підтримала з викладених у ній підстав. Зазначила, що стягнення аліментів з ОСОБА_2 відбувалось у 2006 році. З 2007 року будь-які відомості з ДВС йому не надходили. Між сторонами була домовленість, що дитина буде проживати із заявником. Про виконавче провадження ОСОБА_2 дізнався у 2023 році, коли його було зупинено в зв`язку із забороною керування транспортним засобом. У виконавчому провадженні відсутня заява про примусове стягнення, не відомо, що стало підставою для відкриття вказаного виконавчого провадження, в зв`язку з чим постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження необхідно скасувати. Після отримання постанови про закінчення виконавчого провадження з іншого відділу ДВС державний виконавець повинен був викликати стягувача, який в свою чергу в заяві про відкриття виконавчого провадження мав надати всю необхідну інформацію про боржника. Просила поновити строк звернення до суду, визнати протиправними дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження.

Представник стягувача просив відмовити у задоволенні скарги з наступних підстав. Заяву про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_3 було подано ще в 2007 році. Після цього виконавчий лист неодноразово передавався з одного відділу ДВС до іншого, оскільки боржник змінював місце проживання та роботи. Так як виконавчий лист в даному випадку було переслано з іншого відділу державної виконавчої служби, написання заяви про відкриття провадження не було потрібно. Дії державного виконавця є законними, у нього були всі підстави для відкриття виконавчого провадження у відповідності з п. 4 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» 1991 року. Інформація про те, що боржнику не було відомо про наявність виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого листа про стягнення з нього аліментів, не відповідає дійсності, оскільки під час проходження ним військової служби з його заробітної плати проводилось відрахування аліментів на утримання дочки. Якщо ОСОБА_2 змінив місце проживання, саме він повинен був повідомити про це державного виконавця. Просив відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі.

Представник відділу ДВС в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, направив суду копії матеріалів виконавчого провадження.

Ст. 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши думку представників заявника та стягувача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

У відповідності зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Як передбачено п. «а» ч. 1 та ч. 2 ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Порядок судового оскарження передбачено Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ (далі Закон № 1404-VIII), відповідно до ч. 1 ст. 1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом № 1404-VIII заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 2 Закону № 1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад, як забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду від 28 грудня 2006 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 були стягнуті аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 липня 2006 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 41-42).

Ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1991 року № 606-XIV (далі Закон № 606-XIV) в редакції, що була чинною на час винесення оскаржуваної постанови, передбачено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема виконавчих листів, що видаються судами.

На вимогу суду Центральним відділом ДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) було надано копії матеріалів виконавчого провадження № 45557265 (а.с. 102-174).

У відповідності з вказаними матеріалами відділом ДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві на адресу Жовтневого ВДВС Запорізького міського управління юстиції із супровідним листом від 05 листопада 2014 року № 1778/4 (а.с. 107) було направлено постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження № 44927917 від 05 листопада 2011 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-1062, виданого 13 лютого 2007 року Миргородським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини (а.с. 108).

Згідно з даною постановою виконавче провадження закінчено, оскільки до відділу надійшло повідомлення від ПАТ «Готель «Прем`єр Палац», що боржник ОСОБА_2 не працює у вищезазначеному товаристві; згідно виконавчого документа боржник проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що по територіальності відноситься до Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 21 листопада 2014 року державним виконавцем Жовтневого відділу ДВС Запорізького МУЮ було відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-1062 на підставі ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 60, 105). Під час прийняття вказаної постанови державний виконавець посилався на заяву про примусове виконання, подану 20 листопада 2014 року.

У відповідності з ч. 1 ст. 19 Закону № 606-XIVдержавний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в ст. 17 цього Закону: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; 4) в інших передбачених законом випадках.

У відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону № 606-XIV державний виконавець, в тому числі, повертає стягувачу виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, на підставі письмової заяви стягувача.

Як вбачається з матеріалів скарги та пояснень учасників судового розгляду, із такою заявою до державного виконавця Терещенко С.М. не зверталась.

Державним виконавцем відділу ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві виконавче провадження, відкрите на підставі виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 , було закінчено в зв`язку з тим, що боржник не працює на території, підвідомчій вказаному відділу державної виконавчої служби, та постанову про закінчення виконавчого провадження разом із виконавчим листом направлено за належністю на адресу Жовтневого ВДВС Запорізького міського управління за місцем проживання боржника для подальшого виконання.

Відповідно до ст. 25 Закону № 606-XIV державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення зі стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Слід зазначити, що оскільки виконавчий документ разом із постановою про закінчення виконавчого провадження було направлено з одного відділу ДВС до іншого, в даному випадку положеннями Закону № 606-XIV не було передбачено надання нової заяви стягувача про примусове виконання виконавчого документу, у державного виконавця були відсутні підстави, передбачені законом, для виклику ОСОБА_3 з метою спонукання написання нової заяви.

Посилання державним виконавцем в постанові про відкриття виконавчого провадження № 45557265 на заяву про примусове виконання від 20 листопада 2014 року суд вважає помилкою, яка не впливає на законність прийняття вказаної постанови, оскільки вона прийнята у відповідності з п. 4 ч. 1 ст. 19 Закону № 606-XIV.

Згідно з ч. 1 ст. 31Закону № 606-XIV копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до ст. 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Виходячи з аналізу вказаної статті, боржник має бути належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження, а державний виконавець повинен не лише направити боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження, але й встановити факт отримання ним копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення суду.

Надані суду матеріали виконавчого провадження не містять відомостей про отримання боржником копії оскаржуваної постанови. Разом з тим, порушення державним виконавцем порядку надіслання сторонам виконавчого провадження копії процесуального документу саме по собі не є достатньою підставою, з якою законодавець пов`язує скасування постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Боржником та його представником не надано суду вагомих доказів про те, що ОСОБА_2 не було відомо про примусове виконання рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, про той факт, що між сторонами була домовленість про проживання дитини разом з батьком, а також, що дитина, дійсно, проживає з боржником.

Натомість, згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 26 червня 2023 року, здійсненим державним виконавцем Центрального ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заборгованість за аліментами ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 станом на 17 липня 2023 року становить 611 686 грн (а.с. 172).

Оскільки в матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості про отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, інших процесуальних документів, а також враховуючи обставини, які виникли внаслідок повномасштабного вторгнення рф на територію України, що призвело до погіршення умов для надання правової допомоги, суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_2 строк звернення зі скаргою.

З урахуванням встановлених під час розгляду скарги обставин суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_2 про визнання протиправними дій державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження № 45557265, визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 20 листопада 2014 року у вказаному виконавчому провадженні є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 260, 352, 353, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Поновити ОСОБА_2 строк звернення зі скаргою.

В задоволенні скарги ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Кушнір Оксана Сергіївна, на дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 14 серпня 2023 року.

Суддя: О. М. Вірченко