Справа № 503/43/23
Провадження № 2/503/131/23
19 червня 2023 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:
головуючого-судді Вороненка Д.В.,
за участю секретаря судового засідання Вдовиченко В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кодима, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
Позивач подала до суду вище вказаний позов посилаючись на ті обставини, що разом з нею проживає її спільна з відповідачем неповнолітня дитина дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до рішення Кодимського районного суду Одеської області від 17.09.2019 року з ОСОБА_2 на її користь для утримання неповнолітньої дитини щомісячно стягуються аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. Однак, позивач вказує, що на даний час дочка внаслідок свого зростання потребує значно більшого догляду та матеріального забезпечення коштами, оскільки збільшуються потреби в її навчанні та розвитку. При цьому, позивач зазначає також, що самостійно повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітньої дочки вона не має можливості. У зв`язку з чим позивач змушена пред`явити до відповідача позов про зміну розміру стягуваних аліментів шляхом подання до суду відповідної позовної заяви, в якій просить збільшити розмір щомісячно стягуваних з відповідача на її користь аліментів з 1200 грн до однієї чверті заробітку (3500 грн) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
20.01.2023 року ухвалою суду (а.с.49-50) позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у цивільній справі розгляд якої визначено проводити в порядку загального позовного провадження.
У встановлений судом строк відповідач не скористався своїми процесуальними правами учасників справи, відзив на позовну заяву не подав.
28.04.2023 року ухвалою суду (а.с.79-80) було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. При цьому, під час підготовчого провадження позивачем в своїй заяві від 28.04.2023 року (а.с.77) було уточнено заявлену позовну вимогу, а саме визначено розмір збільшення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн щомісячно .
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, про дату, час і місце підготовчого засідання була своєчасно повідомлена належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-6, 8 п.1, 13 ст. 128 ЦПК України та Порядку надсилання повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 року № 28, про що свідчить довідка (а.с.88) про доставку 26.05.2023 року повідомлення у додаток «Viber» на номер телефону зазначений нею в поданій до суду 11.01.2023 року (а.с.45) заявці, а також відповідна розписка (а.с.86). При цьому, позивач подала до суду заяву від 19.06.2023 року про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила про підтримання заявлених позовних вимог в повному обсязі та про те, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, відповідачем не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди представника позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини.
Сторони є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва Серії НОМЕР_1 про народження виданого Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 03.05.2017 року (а.с.7).
Рішенням Кодимського районного суду Одеської області ухваленим 17.09.2019 року у справі № 503/1024/19, яке набрало законної сили 18.10.2019 року, з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн щомісячно, починаючи з 05.06.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, про що свідчить копія відповідного судового рішення (а.с.8-9).

В свою чергу рішенням Кодимського районного суду Одеської області ухваленим 25.09.2019 року у справі № 503/745/19 , яке набрало законної сили 26.10.2019 року, шлюб зареєстрований між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано, що підтверджується копією відповідного судового рішення (а.с.10-11).

Згідно копії довідки про отримані доходи виданої К «Кодимський ЗДО (ясла-садок) «Сонечко» Кодимської міської ради Подільського району Одеської області (а.с.12), ОСОБА_1 за період з 01 січня по 31 жовтня 2022 року отримала дохід в загальному розмірі 146451,54 грн.

При цьому, позивачем ОСОБА_1 додано до позовної заяви платіжних документів на підтвердження тієї обставини, що раніше визначеного судом розміру стягнутих аліментів в розмірі 1200 грн щомісячно на теперішній час не достатньо для забезпечення потреб неповнолітньої ОСОБА_3 , зокрема суд звертає увагу на ту обставину, що згідно товарного чеку (а.с.21) лише для придбання у 2022 році дитячої куртки, дитячих чобіт та трьох дитячих махрових колгот було витрачено суму 4535 грн, половина цього розміру (з огляду на рівні обов`язки батьків щодо участі в утриманні дитини) 2267,5 грн дорівнює загальному розміру раніше стягнутих аліментів майже за два місяці. Водночас витрати на харчування неповнолітньої ОСОБА_3 в дитячому садочку у вересні 2022 року становила 400 грн.

У відповідності до ст. 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст. 9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину.

В свою чергу у відповідності до ч.1 ст. 3 згаданої вище Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року № 2402-III (надалі за текстом Закон), кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно положень ч.1 ст. 12 Закону, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Згідно з ч.1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно положень ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» від 3 листопада 2022 року № 2710-IX з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 1 січня 2023 року становить 2833 грн.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що стягнуті з відповідача на користь позивача аліменти рішенням суду від 17.09.2019 року у розмірі 1200 грн щомісячно, з урахування законодавчо визначених розмірів прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років, на теперішній час не може забезпечувати мінімального прожиткового мінімуму дитини і її гармонійного розвитку. За зазначених обставин позивач ОСОБА_1 , з якою проживає неповнолітня дочка, неодмінно зазнає впливу збільшення потреб на утримання дочки, які зростають з розвитком дитини, що на думку суду не може не впливати негативно на зміну матеріального стану позивача ОСОБА_1 , оскільки збільшує на неї матеріальне навантаження щодо утримання дитини відповідно до її фактичних потреб за конкретної ситуації. В той же час розмір участі відповідача ОСОБА_2 в утриманні дитини залишається пов`язаним лише із законодавчим визначенням мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, без врахування необхідності забезпечення індивідуальних потреб дитини в конкретній ситуації. Зазначена обставина, з огляду на ч.1 ст. 192 СК України, є підставою для збільшення розміру аліментів визначених за рішенням суду.

Заявлений позивачем ОСОБА_1 розмір збільшення аліментів, за умов відсутності відомостей про дохід відповідача ОСОБА_2 , не дає суду підстав вважати про його явну завищений характер.

Крім того, згідно першого речення ч.2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що відповідач в судове засідання не з`явився та не надав суду доказів, які б спростовували обґрунтованість вимог позивача, суд приходить до висновку, що виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, враховуючи рівність обов`язків батьків щодо матеріального утримання дитини, то позовні вимоги про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини слід задовольнити збільшивши розмір аліментів щомісячно стягуваних з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1200 грн до 3500 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, приймаючи до уваги, що позивач при пред`явленні позову, була звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст. 258, 259, 264, 265, 280 ЦПК України, ст. 180, 181, 182, 184, 192 СК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 , до ОСОБА_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 , про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Збільшити розмір стягуваних аліментів за рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 17.09.2019 року у справі № 503/1024/19 та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) грн 00 коп. щомісячно, з подальшою щорічною індексацією відповідно до закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Стягнення за виконавчим листом № 503/1024/19, виданим на підставі рішення Кодимського районного суду Одеської області від 17.09.2019 року припинити станом на день набрання законної сили даним рішенням та повернути виконавчий документ до суду після завершення виконання (погашення заборгованості по аліментах).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Кодимським районним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Д.В. Вороненко