Справа № 639/1046/23
Провадження № 2/639/821/23
13 червня 2023 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова
в складі: головуючого судді Гаврилюк С.М.,
секретар судового засідання Пивоварова Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 639/1046/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просив стягнути з відповідача суму боргу за договором позики від 14.08.2020 у розмірі 165000,00 грн та судовий збір.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до укладеного 14.08.2020 договору позики, позивач (Позикодавець) передав у власність відповідачу (Позичальнику) у строк до 01.02.2023 включно грошові кошти у сумі 165000,00 грн, а Позичальник зобов`язувалась повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Відповідач в обумовлений зазначеним договором строк свої зобов`язання не виконала та не повернула позивачу грошові кошти у сумі 165000,00 грн, на усні та письмові звернення позивача щодо повернення коштів відповідач не реагувала.
23.03.2023 ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання. Витребувано з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відомості про підстави зміни ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прізвища на ОСОБА_3 в період з 14.08.2020 по теперішній час (а.с.17-19).
З наданої Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції інформації від 29.03.2023 вбачається, що 24.04.2017 за № 570 Відділом зареєстровано актовий запис про шлюб на ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому наречена після державної реєстрації шлюбу обрала прізвище чоловіка ОСОБА_5 . Зазначений шлюб розірвано на підставі актового запису про розірвання шлюбу № 01, складеного 09.01.2020 Новобаварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Також, виявлено актовий запис про шлюб № 5013, складений 31.10.2021 Відділом на ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де наречена відповідно до вимог ст. 35 Сімейного кодексу України, після реєстрації шлюбу залишила прізвище ОСОБА_5 .
Відповідно до Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова, складеної 23.03.2023 на запит суду, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.15).
Представник позивача адвокат Стрикаль М.В., який діє на підставі ордеру (а.с.9) 13.06.2023 подав до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримав, проти розгляду справи у заочному порядку та ухвалення заочного рішення не заперечував.
Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи відповідач та її представник адвокат Прокоп`єв К.Є., який діє на підставі ордеру (а.с.35), згідно з вимогами ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явились, причину неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву не подавали.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Отже, неявка сторони відповідача у судове засідання 13.06.2023 не є перешкодою для розгляду справи.
Суд, зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
13.06.2023 ухвалою суду постановлено про заочний розгляд справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.
13.06.2023 судом, не виходячи до нарадчої кімнати, постановлено ухвалу про долучення до матеріалів справи наданого 22.05.2023 представником позивача адвокатом Стрикалем М.В. оригіналу договору позики від 14.08.2020 та листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 29.03.2023. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 14.08.2020 між ОСОБА_2 (Позичальника) та ОСОБА_1 (Позикодавець) укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Літвіновою Я.М. р. № 1416, за умовами якого Позикодавець передає у власність Позичальнику у строк до 01.02.2023 включно грошові кошти в сумі 165000,00 грн, що складає еквівалент 6000,00 доларів США, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів (пункти 1,2 договору). Сторони зобов`язуються скласти відповідну заяву про повернення грошей від Позичальника (п.3), що підтверджується оригіналом зазначеного договору позики (а.с.55).
Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до частин 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За змістом ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Частиною 2 статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і може звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).
За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України).
У частині першій статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
За змістом статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
За змістом статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом
Судом встановлено, що відповідач умови договору позики не виконала, доказів про повернення відповідачем позивачу у визначений договором строк позичених коштів матеріали справи не містять, отже позивач має право вимагати від відповідача повернення суми позики.
За таких обставин суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1650,00 грн (а.с.4).
Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, та покладає на відповідача понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 1650,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 6, 7, 12, 13, 43, 76, 81, 82, 89, 131, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274-279, 280-282 ЦПК України, ст.526, 530, 549-552, 625, 1046, 1049, 1050 ЦК України, суд,
Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 14.08.2020 у розмірі 165000 (сто шістдесят п`ять тисяч) грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1650 (одну тисячу шістсот п`ятдесят) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повне рішення складено 13.06.2023.
Суддя Світлана ГАВРИЛЮК