Справа № 275/595/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Миколайчука П.В.,

із секретарем судового засідання Довгаленко О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву представника позивача за зустрічним позовом адвоката Мініча Григорія Григоровича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Брусилівського районного суду Житомирської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в якому позивачка просить визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя квартиру АДРЕСА_1 , визнати за позивачкою право приватної власності на частину квартири АДРЕСА_1 , на частину земельної ділянки по АДРЕСА_2 , на частину квартири АДРЕСА_3 та на частину доходів, отриманих відповідачем від зайняття підприємницькою діяльністю.

Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської обасті від 01.06.2023 забезпечено позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та частину квартири АДРЕСА_3 .

Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 20.06.2023 по справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання на 18.07.2023 на 12.00 год.

11.07.2023 до суду надійшов зустрічний позов, у якому представник позивача за зустрічним позовом адвокат Мініч Г.Г. в інтересах ОСОБА_2 просить визнати за останнім право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_4 та на 2/3 частини доходів ОСОБА_1 отриманих з усіх джерел за період з 08.06.2003 по 25.08.2022 включно, в сумі 113 805, 59 грн.

Питання прийняття зустрічного позову буде вирішено судом в підготовчому судовому засіданні 18.07.2023.

Одночасно з зустрічним позовом представником позивача за зустрічним позовом адвокатом Мінічем Г.Г. подано заяву про забезпечення позову. Заява мотивована тим, що оскільки між сторонам існує спір про нерухоме майно, набуте за договорами купівлі-продажу за час шлюбу та доходи отримані за час шлюбу, а ОСОБА_1 (відповідачка за зустрічним позовом) є титульним власником нерухомого майна, яке не було включено в первісний позов, то ОСОБА_1 може в будь-який момент його відчужити. А тому представник просив забезпечити зустрічний позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Розгляд заяви проводиться судом в письмовому провадженні без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши письмові докази, подану заяву про забезпечення позову та матеріали позовної заяви, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ч. ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову.

Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належать або підлягають передачі відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому, під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.08.2018 у справі № 922/4587/13, такі висновки також сформовані колегією суддів Касаційного цивільного суду Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 183/5864/17-ц (6-846цс16).

Слід зазначити, що цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Судом встановлено, що представник відповідача адвокат Мініча Г.Г. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , справа № 275/595/23, в якому просить, зокрема, визнати за ОСОБА_2 право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_4 . Згідно матеріалів позову та заяви, вказане майно було набуто під час шлюбу за договором купівлі-продажу та зареєстровано виключно за ОСОБА_1 , відповідачкою за зустрічним позовом.

Тобто в заяві про забезпечення позову заявник просить накласти арешт саме на майно, яке є предметом спору і виключно на зареєстроване за відповідачем, яким він, як титульний власник, жодним чином не обмежений у розпорядженні на даний час.

Співвідносячи негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, а також враховуючи майнові вимоги позивача, суд дійшов висновку, що клопотання про забезпечення позову підлягає задоволенню, а саме - слід забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_4 .

Такий вид забезпечення є цілком співмірним із заявленими позивачем вимогами у справі № 275/595/23 та не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача та інших осіб, адже питання визнання права власної на вказане спірне майно буде предметом судового розгляду.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною третьою статті 154 ЦПК України.

Приймаючи рішення про задоволення заяви про забезпечення позову суд дотримується принципів співмірності та пропорційності застосування заходів забезпечення позову, які полягають в дотриманні балансу вимог позивача з можливими негативними наслідками для відповідачів та третіх осіб.

Відповідно ч. 10, 11 ст. 153 ЦПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Оскарження ухвали про скасування забезпечення позову або про заміну одного виду забезпечення іншим зупиняє виконання цієї ухвали.

Керуючись ст. ст. 149 - 153, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника відповідача за первісним позовом представника позивача за зустрічним позовом адвоката Мініча Г.Г. про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_4 .

Копію даної ухвали направити заявнику, всім учасникам справи та всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а державному реєстратору «Центру надання адміністративних послуг» Брусилівської селищної ради Житомирської області - для негайного виконання.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Суд роз`яснює, що у відповідності до ч. 4 ст. 157 ЦПК України, особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала судді набирає законної сили з моменту її винесення і підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову - три роки.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя П. В. Миколайчук