Справа № 544/1364/22
пров. № 2/544/42/2023
Номер рядка звіту 17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

31 травня 2023 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Ощинської Ю.О.,

за участі секретаря судового засідання Пірогова В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у приміщенні суду по вул. Ярмарковій, 17 м. Пирятин, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Служба Миттєвого кредитування» про захист прав клієнта банківських послуг, шляхом визнання кредитного договору не укладеним,

у с т а н о в и в:

Позивач звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Миттєвого кредитування» про захист прав клієнта банківських послуг, шляхом визнання кредитного договору не укладеним. Позов обргунтовано тим, що 15.09.2019, вона виявила, що її номер мобільного телефону оператора стільникового зв`язку «Водафон» відключений, а саме був поза межами досяжності, протягом наступного дня теж не працював, позивач вважала, що зв`язку немає через технічні причини мобільного оператора, проте пізніше дізналася, що будьяких заборон по її мобільному номеру немає та їй потрібно придбати відновлювальну катку та зробити декілька операцій для відновлення своєї катрки мобільного зв`язку. Пізніше на її номер мобільного телефону зателефонував невідомий чоловік та поцікавився дощо оформлення нею кредитів, остання повідомила, що ніяких кредитних угод вона не укладала, вважаючи, що помилилися номером, тоді їй було повідомлено, що на її ім`я було здійснено оформленя 6 кредитів без її згоди. Невстановлені особи перевипустили картку її мобільного зв`язку «Водафон» за номером НОМЕР_1 та оформили кредит у шістьох МФО. З підстав перевипуску сім-карти фінансового номеру телефону ОСОБА_2 . ОТП-пароль особисто неотримувала та не здійснювала акцепт кредитних угод, тобто оформленя кредитних коштів відповідно вказаних кредитних угод, не відповідають її волевиявленню. Позивач звернулася із заявою до Пирятинського ВП Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області з заявою про шахрайські дії, а саме оформлення кредитів на її ім`я. За вказаним фактом було внесено відомості до єдиного реєстру досудових розслідувань, відкрито кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України. ОСОБА_1 визнано потерпілою у даному кримінальному провадженні, на даний час триває досудове розслідування. Позивач звернулася до ТОВ «Служба Миттєвого Кредитування» з заявою з проханням провести службове розслідування за вищезазначеним фактом та надати копії документів по кредиту. Позивач вважає, що оскільки грошові кошти від ТОВ «Служба Миттєвого Кредитування», згідно кредитної угоди, вана неотримував, а тому не повинна нести обов`язок, щодо повернення грошових коштів, відповідно до кредитної угоди. Крім того позивачем не були дотримані вимоги закону «Про захист прав споживачів» щодо передачі їй кредитного договору. Позивач не приймала умов кредитної угоди між ТОВ «Служба Миттєвого Кредитування» та невідомими їй особами, не підписувала їх ні у якому вигляді електронним цифровим підписом та ОТП-паролем, дані обставини свідчать про відсутність її волевиявлення на укладення такої угоди. Зазначила, що банківська карта, на яку було здійснено нарахування коштів, під час оформлення кредиту їй не належала, тобто кредитні кошти вона не отримувала. У провадженні Пирятинського районного суду Полтавської області знаходилася цивільна справа №544/1545/19 за позовом ОСОБА_1 до TOB «Кредитна установа Європейська кредитна група» про визнання кредитної угоди недійсною з моменту укладення. Важливим моментом у ході розгляду вказаної справи у суді є те, шо відповідач вказував на наявність у неї пластикової картки з відділення «Ощадбанку», на яку нібито було здійснено переказ кредитних коштів ( картка за № НОМЕР_2 ), але у відповідача за таким номером картки не існувало, і не існує. За результатами отриманої відповіді, з`ясовано, що вказана картка оформлена на ім`я ОСОБА_3 (жительки м. Кривий Ріг), вказана особа ОСОБА_1 взагалі не відома, а суттєвою обставиною є також те, що відповідна картка за № 816424, була оформлена 13.09.19, тобто за 2 дні до оформлення кредиту 15.09.2020, що дає підстави стверджувати, що вказана незаконна дія з боку невідомих позивачу осіб була запланована завчасно. Крім цього, під час розгляду цивільної справи №544/1545/19, було встановлено, як вбачається із наданої на запит суду ПрАТ «Водафон Україна» інформації щодо абонента НОМЕР_1 у період з 01.09.2019 по 30.09.2019, зафіксовано, що впродовж 15.09.2019 проміжок часу з 18 до 23 год, двічі відбувалася заміна СІМ-карти за цим номером в результаті розгляду заявки, поданої при зверненні до ЦОА. За повідомленням AT «Державний ощадний банк України», картковий раї 816424 (на який були зараховані відповідачем кредитні кошти) відк; 13.09.2019 на ім`я ОСОБА_3 . Вищевикладені обставини є встановленими рішенням суду, і доказуванню не підлягають у розумінні вимог Цивільного процесуального кодексу України. Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.02.2023 у задоволенні позову ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група», ОСОБА_3 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» про переведення прав боржника у кредитному договорі відмовлено у повному обсязі. Позивач зазначає, що на її ім`я, незаконно було оформлено 6 кредитів TOB ФК «Верона», ТОВ «Фінансова компанія Гелексі», TOB «Качай гроші», TOB «Кредитна установа Європейська кредитна група», TOB «КФ.ЮА», TOB «Гоуфінгоу». У ТОВ «Служба Миттєвого Кредитування» вона не оформлювала кредитів. У зв`язку з викладени вона звернулася до НБУ, для проведення відповідної перевірки, це ж саме потвердив і НБУ. Крім цього, позивач звернулася до TOB ФК «Верона» , ТОВ «Фінансова компанія Гелексі», TOВ Качай гроші», TOB «Кредитна установа Європейська кредитна група», TOB «КФ.ЮА», TOB «Гоуфінгоу», з вимогами анулювання вказаних кредитних договорів, оскільки остання їх не брала участф у їх укладенні і не брала ніяких коштів та не користувалася ними. ТОВ «Качай гроші» було здійснено службову перевірку і виявлено, що ОСОБА_1 не отримувала кредитних грошових коштів у відповідача, внаслідок чого вказаний кредитний договір укладений між нею та TOB «Качай гроші», було анульовано. Від ТОВ «КФ.ЮА» надійшов лист, про те, що МФО, було проведено відповідну перевірку по факту отримання позивачем кредиту і було зазначено, що кредитний договір деактивовано, і принесено вибачення. Вказані обставини, у своїй сукупності вказують на те, що кредитні кошти ОСОБА_1 не отримувала не від TOB «Качай гроші», не від ТОВ «КФ.ЮА» не від ТОВ «Служба Миттєвого Кредитування», тому і не повинна нести обов`язок щодо повернення грошових коштів відповідно до вказаних кредитних угод. Крім того, відповідачем не були дотримані вимоги закону « Про захист прав споживачів» щодо передачі позивачу кредитного договору. На підставі викладеного та керуючись cm.cm.28,175 ЦПК України, Закону України «Про банки і банківську діяльність», Конституції України, ЦК України, Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових посруг», ЗУ «Про захист прав споживачів», ЗУ «Про споживче кредитування» просить визнати кредитний договір, № 561 між ОСОБА_1 та TOB «Служба Миттєвого Кредитування» від 15.09.2019 не укладеним.

20 грудня 2022 року від представника відповідача TOB «Служба Миттєвого Кредитування» що суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній зазначив, що позов ґрунтується на твердженнях, які суперечать фактичним обставинам справи, та не доведені доказами. По-перше, позивач вже звертався до суду про визнання спірного кредитного договору недійсним (справа № 544/413/22). Зараз позивач звертається з позовною заявою про визнання спірного кредитного договору не укладеним. На думку відповідача, це свідчить, що позивач просто не хоче виконувати умови договору та повертати кошти, адже сам не знає укладав він договір або договір недійсний. По-друге, позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності. Договір укладено 15.09.2019 р., а позивач підписав позовну заяву 31.10.2022 р. При цьому позивач взнала про укладення договору 12.05.2022 р., адже підписала позовну заяву по справі № 544/413/22.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки. Згідно з приписами ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідач заявляє клопотання про застосування строків позовної давності. Стосовно обраного способу захисту. Позивач стверджує, що він не підписував кредитний договір тому договір є неукладеним, звертає увагу, що укладений між сторонами договір є консесуальним. Кредитний договір є консенсуальним, він вважається укладеним з моменту досягнення згоди з усіх істотних умов (зазначена позиція підтверджується також Постановою Вищого господарського суду № 1/207 від .02.03.2010 р.). Отже, договір є укладеним з моменту досягнення згоди про істотні умови. Сторони досягли згоди по всім істотним умовам, про що буде викладено нижче.Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Вимога про визнання правочину (договору) неукладеним не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених законом. Суди мають відмовляти в позові з такою вимогою. У цьому разі можуть заявлятися лише вимоги, передбачені главою 83 книги п`ятої ЦК (435-15). Отже такий спосіб захисту як визнання договору не укладеним не відповідає вимогам закону.

Стосовно порядку укладення договору зазначив, що між позивачем та відповідачем укладений кредитний договір № 561 від 15.09.2019 р. Слід звернути увагу, що спірний кредитний договір було укладено у електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи, і з огляду на ч. 1 ст. 1 Закону України «Про електронну комерцію» до нього мають бути застосовані приписи цього Закону. Відповідно до ч. З ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно послідовності укладення спірного кредитного договору, клієнт заповнює свої дані на сайті відповідача. Перш ніж отримати позику, клієнт зобов`язаний ознайомитися з правилами та умовами позики переглянувши їх по посиланню https://bistrozaim.ua/oferta.pdf і підтвердити свою згоду, поставивши відповідну галочку в пункті «З Правилами й умовами надання позики ознайомлений, і підтверджую направлення оферти у відповідності до запропонованої редакції, а також згоду на обробку персональних даних, в тому числі на передачу даних в бюро кредитних історій». Далі, після подачі заявки, клієнт отримує унікальний код підтвердження оформлення позики через CMC на свій мобільний номер вказаний при реєстрації на сайті bistrozaim.ua. CMC відправляється через зовнішній сервіс СМС-розсилок TurboSMS (https://turbosms.ua/). І після отримання CMC, клієнт повинен внести отриманий код на сайті, і таким чином підтвердити подачу заявки. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в і ому числі, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 6 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Після подачі заявки, позивач отримав на свій телефон, вказаний у заявці, CMC повідомлення з унікальним кодом, який ввів на сайті bistrozaim.ua.

У разі позитивного рішення про видачу позики, система генерує унікальний код, який використовується уповноваженою особою відповідача для підтвердження підписання кредитного договору в порядку, визначеному ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», і тільки після цього система переводить клієнту на карту суму зазначену в заявці. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження їли підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний доку мент, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Суди, встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, вірно застосувавши норми матеріального права, дійшли обгрунтованого висновку про те, що оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора. тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримапня листа на адресу електронної пошти та/або с.мс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує доводи касаційної скарги у цій частині. Доказів протилежного матеріали справи не містять, позивачкою таких не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком. Отже, твердження позивача, що влнане підписував спірний кредитний договір не підтверджуються належними та допустимими доказами та грунтується виключно на словах позивача. Підписання договору здійснювалось електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Позивач здійснив дії, описані вище, для укладення спірного кредитного договору та отримання коштів. Відповідач, в свою чергу, виконав свої зобов`язання з приводу надання грошових коштів. Зазначаємо, що кошти за спірним кредитним договором перераховані платіжною системою «ВАЙ ФОР ПЕЙ», яка є учасником є внутрішньодержавної платіжної системи "FLASHPAY". Так, відповідно до довідки наданої Товариством з обмеженою відповідальністю фінансова компанія «Вей Фор Пей», позивачу було перераховано кошти за спірним кредитним договором. Те, що позивач не виконує умови договору та не повертає отримані кошти, не є підставою для визнання спірного кредитного договору неукладеним. Представник відповідача зветає увагу суду, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба Миттєвого Кредитування» є фінансовою установою та здійснює діяльність що до надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту на підставі ліцензії від 24.07.2015. Згідно даних ITC TOB «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» здійснило укладання електронного договору, що підписаний допомогою одноразового ідентифікатора у вигляді алфавітно-цифрової послідовності. Отже посилання позивача на те, що хтось вчинив шахрайські дії стосовно неї, є виключно словами позивача. Немає рішення суду про встановлення особи, яка здійснила шахрайські дії. Посилання на те, що змінювалася сім-картка не означає, що її не здійнив сам позивач. Посить у задоволенні позову відмовити у повному осязі, застосувати строк позовної даності.

Позивач у судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала у поівному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, направив заяву про слухання справи у його відсутність, заперечував проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та просив відмовити у її задоволенні.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що у задоволенні позову має бути відмовлено, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Статтями 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що 15.09.2019 ОСОБА_1 уклала із ТОВ «Служба Миттєвого кредитування» кредитний договір № 561 (а.с. 13-16). Сума кредиту по договору становить 3400 грн на строк до 30.09.2019. Сума заборгованості станом на листопад 2019 року становить 17261,13 грн. станом на 18.04.2022 становить 231622,28 грн. (а.с. 23-31).

ОСОБА_1 звернулася із заявою до Пирятинського ВП Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області із заявою, про те, що невідома особа шахрайським шляхом заволоділа її номером мобільного оператора «ВФ Україна» НОМЕР_3 , що у подальшому дало змогу злочинцю у інтернет банках взяти кредит на її ім`я.

Пирятинським ВП Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області 05 листопада 2019 року за вказаним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відкрито кримінальне провадження № 0000368, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, які в подальшому перекваліфіковано на ч. 1 ст. 190 КК України (а.с. 21).

У позові позивач зазначає, що на її ім`я, незаконно було оформлено 6 кредитів TOB ФК «Верона», ТОВ «Фінансова компанія Гелексі», TOB «Качай гроші», TOB «Кредитна установа Європейська кредитна група», TOB «КФ.ЮА», TOB «Гоуфінгоу».

ОСОБА_1 звернулася до TOB ФК «Верона», ТОВ «Фінансова компанія Гелексі», TOВ Качай гроші», TOB «Кредитна установа Європейська кредитна група», TOB «КФ.ЮА», TOB «Гоуфінгоу», з вимогами анулювання вказаних кредитних договорів, оскільки остання їх не брала участф у їх укладенні і не брала ніяких коштів та не користувалася ними.

ТОВ «Качай гроші» було здійснено службову перевірку і виявлено, що ОСОБА_1 не отримувала кредитних грошових коштів у відповідача, внаслідок чого вказаний кредитний договір укладений між ОСОБА_1 та TOB «Качай гроші», було анульовано (а.с. 17).

Відповідно повідомлення ТОВ «КФ.ЮА», після проведення перевірки інформації, зазначеної у зверненні ОСОБА_1 , кредитний договір, який з використанням документів оформлений на її прізвище деактевовано (а.с. 18).

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області № 544/1545/19 від 28 квітня 2020 року було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа Європейська кредитна група» про визнання кредитної угоди недійсною з моменту укладення з підстав. Рішення встановлено, що позивач як на підставу своїх вимог про визнання кредитного договору недійсним посилається на ті обставини, що невідомі особи, шляхом перевипущення картки оператора мобільного зв`язку «Водафон» за номером її телефону ( НОМЕР_1 ), шахрайським способом оформили позику на її ім`я. На підтвердження цих обставин позивачем надано відповідь ПрАТ «Водафон Україна» про блокування та перевипуск сім-картки позивача від 14.11.2019. Як вбачається із наданої на запит суду ПрАТ «Водафон Україна» інформації щодо абонента НОМЕР_4 у період з 01.09.2019 по 30.09.2019, зафіксовано, що впродовж 15.09.2019 року в проміжок часу з 18 до 23 год. двічі відбувалася заміна СІМ-карти за цим номером в результаті розгляду заявки, поданої при зверненні до ЦОА. За повідомленням АТ «Державний ощадний банк України» картковий рахунок № НОМЕР_5 (на який були зараховані відповідачем кредитні кошти) відкрито 13.09.2019 на ім`я ОСОБА_3 . Однак доводи позивача про те, що вона кредитний договір не підписувала не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, а тому вимоги про визнання цього договору недійсним є необґрунтованими і не підлягають задоволенню. Також, матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що 15.09.2019 між сторонами був укладений договір про надання фінансового кредиту №/390790 в електронній формі, умови якого відповідачем були виконані. Суд вважає, що кредитний договір було укладено та підписано в електронній формі, і такі дії сторін відповідають приписам статей 6 та 627 ЦК України, статей 11 та 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідачем надано належні та допустимі докази укладення між сторонами 15 вересня 2019 року кредитного договору. Доказів протилежного позивачкою не надано (а.с. 7-10).

Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області № 544/18/2/21 від 13 лютого 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група», ОСОБА_3 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», про переведення прав боржника у кредитному договорі відмовлено повністю, з підстав того, що матеріали справи не містять підстав для переведення боргу на відповідача ОСОБА_3 з огляду на заперечення первісного кредитора проти такого переведення. Більш того, обгрунтування вимог переведення боргу тим, що позивач договір не укладала та коштів не отримувала, не може бути підставою для переведення боргу у розумінні ст. 520, 528 ЦК України, оскільки у цих правовідносинах мова йде про виконання зобов`язання, що виникло між сторонами,у той час, як позивач наполягає, що між нею та ТОВ Кредитна установа "Європейська кредитна група" правовідносин щодо позики не виникало, як і не виникало у неї будь-якого обов"язку щодо повернення боргу кредитору. Доказів на підтвердження встановлення правоохоронними органами у діях ОСОБА_3 ознак шахрайства (укладення від імені позивача договору, тощо) матеріали справи не містять, суд же не може замінити своїм рішенням встановлення фактів, які не відносяться до його компетенції, у тому числі й встановлення того факту, що саме ОСОБА_3 уклала шахрайським способом договір з ТОВ «КУ «Європейська кредитна група», що на думку позивача, є підставою для переведення прав вимоги боржника у кредитному договорі. Надана суду копія договору № 425238505/250319 від 13.09.2019, укладеного між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_3 , не спростовує зазначених висновків суду та не підтверджує викладені позивачем у позовній заяві обставини. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог (а.с. 85-87).

Стаття 1047 ЦК України передбачає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 639 ЦК України визначає, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Положеннями ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Так, згідно положень ст. 1046 цього Кодексу договір є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками та досягнення згоди по всім істотним умовам договору

Згідно зі ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

З огляду на вказані положення закону, договір позики є реальним та вважається укладеним із моменту передання грошей. Навіть сам по собі факт підписання сторонами тексту договору без передання грошових коштів не породжує обов`язку позичальника повернути грошові кошти. Якщо судом буде встановлено, що позикодавець не передав кошти позичальнику, договір позики вважається неукладеним.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Статтею 11 Закону «Про електронну комерцію» визначений порядок укладення електронного договору. Зокрема, відповідно до ч. 3 цієї статті електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься:

надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 цього Закону визначено форми підписання електронного правочину:

електронним підписом або електронним цифровим підписом відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

електронним підписом одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За змістом п. 6 ч. 1 cт. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

На підтвердження укладення кредитного договору № 561 від 15.09.2019 відповідачем до відзиву надано копію індивідуальної частини договору, укладеного з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, згідно з яким відповідачем ТОВ «Служба Миттєвого Кредитування» позивачу ОСОБА_1 надана сума кредиту в розмірі 3400 грн. зі строком повернення (терміном платежу) - не пізніше 30.09.2019, скриншоти інформації з електронного файлу з послідовністю всіх дій з моменту реєстрації до укладання договору в інформаційно-телекомунікаційній системі та заповнену анкету з персональними даними про фізичну особу-заявника ОСОБА_1 . Під час заповнення анкети позивачем були вказані паспортні дані, адреса реєстрації та адреса фактичного місця проживання, номер телефону НОМЕР_3 , та ін.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо договір укладений в електронній формі, то і підписувати його потрібно електронним підписом.

Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою Логіна Особистого кабінету і Пароля Особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

За приписами ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до cт. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно договору Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 3400 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у відповідності до умов Договору на строк до 30.09.2019, сторонами погоджена плата за користування кредитом у вигляді 730% (процентів) річних від суми кредиту.

За змістом Договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно Графіка розрахунків, який є невід`ємною частиною Договору.

Таким чином, кредитним договором позики визначені всі істотні умови згідно зі ст.ст. 638, 1048, 1054 ЦК України.

Позивач як на підставу своїх вимог про визнання кредитного договору недійсним посилається на ті обставини, що невідомі особи, шляхом перевипущення картки оператора мобільного зв`язку «Водафон» за номером її телефону ( НОМЕР_1 ), шахрайським способом оформили позику на її ім`я.

Проте, вказані вимоги не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні так як, відповідно до наданої інформації ВП №1 Лубенського РВП ГУ НП в Полтавській області, кримінальне провадження 17.06.2022 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України - встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. При цьому, ОСОБА_1 власноруч написала до поліції заяву про закриття даного кримінального провадження так як претензій вона не має та потерпілою себе не рахує (а.с. 98-100). Суд рахує що тим самим ОСОБА_1 визнала те, що нею було укладено кредитний договір.

Отже надані позивачем докази у сукупності достовірно не підтверджують факт використання третіми особами шахрайським способом персональних даних позивача без її згоди з метою оформлення кредиту.

Крім того, позивач визнала, що свої паспортні дані та номер мобільного телефону третім особам не надавала, яким чином інформація, яка міститься в цих документах, потрапила до ймовірних шахраїв, позивач у своїй заяві пояснити не зміг.

Позивач зазначає те, що вона кредитний договір не підписувала, тому волевиявлення на його укладення було відсутнє.

Однак доводи позивача про те, що вона кредитний договір не підписувала не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, а тому вимоги про визнання цього договору неукладеним є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що 15.09.2019 між сторонами був укладений договір про надання фінансового кредиту №/390790 в електронній формі, умови якого відповідачем були виконані. Суд вважає, що кредитний договір було укладено та підписано в електронній формі, і такі дії сторін відповідають приписам статей 6 та 627 ЦК України, статей 11 та 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідачем надано належні та допустимі докази укладення між сторонами 15 вересня 2019 року кредитного договору. Доказів протилежного позивачкою не надано.

У відзиві відповідач також зазначає, що позивач вже звертався до суду про визнання спірного кредитного договору недійсним на підтвердження надав копію ухвали від 07.06.2022 про відкиття провадження у справі № 544/413/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Миттєвого Кредитування» про захист прав клієнта банківських послуг шляхом визнання недійсними умов кредитного договору, проте ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2022 року дану позовну заяву було залишено без розгляду, на підставі заяви позивача поданої 01 грудня 2022 року.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтями 257-258 ЦК України, встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки, а щодо окремих видів вимог, зокрема про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність строком в один рік.

Судом також встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до ТОВ «Служба Миттєвого кредитування» 31.10.2022, кредитний договір підписано 15.09.2019, заяву до органів поліції щодо шахрайських дій невідомої особи по відношенню до неї позивач подала 15.11.2019.

У разі відмови у задоволенні позову на загальних підставах, питання щодо застосування строку позовної давності до спірних правовідносин не вирішується.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, про те, що позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі відмови у задоволенні позову витрати залишаються за позивачем.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 263-268 ЦПК України, ст.ст. 15-16, 207, 215, 253 - 258, 261, 267, 526, 530, 639-640, 1054 ЦК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Служба Миттєвого кредитування» про захист прав клієнта банківських послуг, шляхом визнання кредитного договору не укладеним - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_6 , виданий Пирятинським РС УДМС України в Полтавській області 16.08.2013, ідентифікаційний номер НОМЕР_7 .

Відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Миттєвого кредитування», адреса місця знаходження: м. Запоріжжя, вул. Незалежності України, 39а, офіс 25, .

Суддя Ю.О. Ощинська