Провадження № 2-др/742/21/23
Єдиний унікальний № 742/694/23
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 червня 2023 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Фетісової Н.В., за участю секретаря судового засідання Шептун В.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Фесика І.А. про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ДП «Чернігівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення середнього заробітку,
Представник позивача звернувся до суду з позовом до ДП «Чернігівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення середнього заробітку. Свої позовні вимоги мотивував тим, що з 11.01.2007 по 24.01.2022 позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем на посаді механіка структурного підрозділу АБЗ «Галка». 24 січня 2022 року позивача було звільнено у зв`язку з скороченням штату працівників відповідно до розпорядження ДП «Чернігівський облавтодор» від 22.07.2022 за №11 «Щодо чисельності та штатної кількості працівників підприємства», наказу по філії Прилуцьке ДЕД» від 22.11.2021 №22 та наказу №4-к від 24.01.2022 «Про припинення трудового договору». Під час виконання трудових обов`язків позивачу була нарахована, але не виплачена заробітна плата у розмірі 52 386,18 грн. У зв`язку з цим, позивач звернувся до Прилуцького міськрайонного суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. 04 липня 2022 року Прилуцький міськрайонний суд видав судовий наказ про стягнення з ДП «Чернігівський облавтодор» заборгованість по заробітній платі у сумі 52 386 грн. 38 коп. Рішення суду було виконано в повному обсязі 01.02.2023. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та просив стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а саме за період з 24 січня 2022 по 31.01.2023, а також понесені по справі судові витрати.
Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18 травня 2023 року у цивільному провадженні №2/742/433/23 (єдиний унікальний №742/694/23) позов ОСОБА_1 до ДП «Чернігівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення середнього заробітку - задоволено частково. Стягнуто з ДП «Чернігівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_1 20 000 грн. середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 24 січня 2022 року по 19 січня 2023 року включно. Стягнуто з ДП «Чернігівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 193 грн. 08 коп.

18 травня 2023 року представником позивача адвокатом Фесиком І.А. до початку судових дебатів по розгляду вказаної цивільної справи було повідомлено суд про наміри подати докази в обґрунтування понесених позивачем витрат на правничу допомогу в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України.

22 травня 2023 року представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Фесиком І.А. подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ДП «Чернігівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення середнього заробітку, а саме про розподіл судових витрат пов`язаних з розглядом справи.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 травня 2023 року прийнято до розгляду заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, призначено судове засідання, яке відкладено до 27 червня 2023 року.

Згідно поданого заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення відповідач зазначає, що подана заява не відповідає дотриманих процесуальних дій, визначених ЦПК України, оскільки така заява мала бути подана у відповідності до вимог ст. 134 ЦПК України з першою поданою заявою по суті, а також витребувані витрати на професійну правничу допомогу є не співмірними, завищеними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Опис наданих послуг ОСОБА_2 міститься в акті виконаних робіт від 22.05.2023 і така послуга як «вивчення документів Замовника» не містить конкретизації наданих клієнтом документів, а тому неможливо дійти однозначного висновку щодо їх пов`язаності із справою. Окрім цього, сума витрат на правничу допомогу не відповідає критерію співмірності та розумності щодо позовних вимог. Середній розмір адвокатського гонорару за весь цей комплекс послуг в Чернігівській області становить до 4 000 грн., їх незначний обсяг, тривалість та інтенсивність судових засідань, з яких присутнім він був лише на одному. Все вказане свідчить про те, що рівень складності справи не вимагав значного обсягу правничої допомоги. Крім цього, зауважує, що представником позивача всупереч нормі ст. 134 ЦПК України порушено процедуру подання попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. Так, 18.05.2023 представник позивача адвокат Фесик І.А., після постановлення ухвали про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду, оголосив про подання доказів, понесених у зв`язку з розглядом справи в порядку ч.8 ст. 141 ЦПК України без зазначення орієнтовної суми. З наданих відповідачем документів не надано докази оплати витрат на правову допомогу в сумі 10000 грн. До того ж представником не надано доказів про направлення такої заяви сторонам у справі. Станом на 31.05.2023 вищевказана заява підприємством не отримана. На підставі вище зазначеного просить у задоволенні заяви адвоката Фесика І.А. про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат з надання правничої допомоги відмовити.

Позивач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Згідно письмової заяви представника позивача, просить розгляд заяви про постановлення додаткового рішення провести без участі позивача та його представника, та надали докази направлення заяви про ухвалення додаткового рішення відповідачу.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом, зокрема не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч.3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Так, відповідач вказує, що позивачем порушено процедуру подання попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

Суд звертає увагу, що у разі подачі стороною такого розрахунку на більш пізніх стадіях, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. З цього приводу Верховний Суд притримується позиції, що право на відмову у відшкодуванні витрат належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи. Так, у ряді постанов Верховного Суду у справах №922/676/21 від 14.12.2021, №905/716/20 від 08.04.2021, №916/2087/18 від 31.03.2021, №922/3812/19 від 10.12.2020 зазначається, що у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Зі змісту ст. 58 ЦПК України слідує, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Згідно ст. 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Частиною четвертою статті 62 ЦПК визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Так, у відповідності до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Судом установлено, що рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18 травня 2023 року позов ОСОБА_1 до ДП «Чернігівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення середнього заробітку, задоволено частково.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування позивачем надано: копію договору про надання правничої допомоги від 02 лютого 2023 року відповідно до якого представництво інтересів ОСОБА_1 в Прилуцькому міськрайонному суді по справі ОСОБА_1 до ДП «Чернігівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення середнього заробітку здійснює адвокат Фесик І.А.; копію розрахунку суми гонорару за надану правничу допомогу від 22.05.2023 та копію акту виконаних робіт по договору про надання правничої допомоги від 22.05.2023 згідно яких адвокатом Фесиком І.А. надано правничу допомогу ОСОБА_1 , згідно договору про надання правової допомоги від 02.02.2023 по справі єдиний унікальний номер 742/694/23, а саме: вивчення документів замовника та надання усної консультації (30 хвилин) 750 грн., підготовка позовної заяви до ДП «Чернігівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення середнього заробітку (3 години) 4 500 грн.; переведення документів в електронну форму та складання позовної заяви в системі електронний суд (30 хвилин) 750 грн.; представництво інтересів замовника в Прилуцькому міськрайонному суді по справі за позовом ОСОБА_1 до ДП «Чернігівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення середнього заробітку 4 000 грн. Загальна вартість наданих послуг становить 10 000,00 грн.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ч.9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Верховний Суд у постанові від 28.12.2020 року у справі 640/18402/19 зробив правовий висновок, що розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, наприклад у справах №923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Суд враховує заперечення представника відповідача з наведенням доводів щодо неспівмірності заявлених стороною відповідача витрат на правничу допомогу зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт, а також керується критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, а також того, що в задоволенні позову задоволено частково.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про наступне. Так, рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18 травня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ДП «Чернігівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення середнього заробітку задоволено частково, а представництво його інтересів здійснювалось адвокатом Фесиком І.А. на підставі договору про надання правничої допомоги від 02.02.2023. Сума витрат відповідно до акту виконаних робіт від 22.05.2023 становить 10 000,00 грн., однак беручи до уваги складність справи, кількість та час судових засідань у яких приймав участь адвокат, обсяг виконаних (наданих послуг) робіт адвокатом із значним юридичним стажем, які частково знайшли своє підтвердження в наданих адвокатом Фесиком І.А. документах, вважає заявлені витрати завищеними.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про зменшення витрат на правничу допомогу до суми 3000 грн., яка відповідає розумному розміру.

Керуючись ст. 12, 15, 81, 133, 134, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, Законом України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», суд

ухвалив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Фесика Ігоря Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ДП «Чернігівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення середнього заробітку задовольнити частково.

Стягнути ДП «Чернігівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

В іншій частині заяви відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ДП «Чернігівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», , місце знаходження: 17500, Чернігівська обл., м. Прилуки, вул. Київська, буд. 17.

Суддя Наталія ФЕТІСОВА