Провадження № 2/512/56/23
"08" березня 2023 р. смт Саврань
Савранський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Брюховецького О.Ю.,
за участю секретаря Шаповал Н.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження справу за цивільним позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 09.09.2022 за ним існує заборгованість в сумі 259 580,54 грн., з яких: 222 786,83 грн. - заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена); 12,00 грн. - заборгованість по річним процентам (в тому числі прострочена); 36 781,71 грн. - заборгованість за щомісячними процентами (в тому числі прострочена).
Як зазначає позивач, неодноразовими повідомленнями банку позичальника було сповіщено про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення у стислий термін, але, відповідачем заборгованість погашена не була.
З посиланням на відповідні правові норми та докази, зважаючи на те, що відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за кредитним договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ «ТАСКОМБАНК», просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 259 580,54 грн та понесені судові витрати в розмірі 3 893,71 грн.
Савранський районний суд Одеської області ухвалою від 03.11.2022 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження по цивільній справі за цивільним позовом Акціонерне товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку загального позовного провадження 05.12.2022. Вказаною ухвалою суду відповідачеві запропоновано надати у строк 15 днів з дня вручення ухвали відзив на позовну заяву, а також встановлено позивачу та відповідачу строк протягом 5 днів з дня отримання відзиву та, відповідно, відповіді на відзив для подання відповіді на відзив та заперечення на відповідь на відзив.
Копія позовної заяви з додатками були надіслані відповідачу за адресою, що вказана в позові.
За наданою суду інформацією Савранської селищної ради Одеської області відповідач значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 37).
Представник позивача в підготовче судове засідання 05.12.2022 не з`явився, проте 28.11.2022 подав заяву, в якій просив судове засідання провести без його участі та не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення (а.с.42).
05.12.2022 відповідач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.44).
У зв`язку з неявкою відповідача підготовче судове засідання було відкладене на 17.01.2022.
04.01.2023 від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, а саме докази сплати/виплати кредитних коштів відповідачу (а.с.47-59).
Відповідач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання 17.01.2023 не з`явився повторно, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.46).
Ухвалою Савранського районного суду Одеської області від 17.01.2023 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.02.2023.
15.02.2023 відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.65).
У з в`язку з цим розгляд справи було відкладено та судове засідання призначено на 08.03.2023.
08.03.2023 відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.72).
Крім того, виклик відповідача здійснювався через оголошення на офіційному веб-сайті «Судової влади України» (а.с. 67, 68, 73, 74), в якому останній також повідомлявся про можливість отримання копій процесуальних документів і позовної заяви з додатками.
Також, інформація про час та місце розгляду справи була розміщена на веб-сайті «Судова влада» в розділі «Найближчі слухання».
Отже, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідачки про розгляд справи та реалізації нею права судового захисту своїх прав та інтересів.
Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, з підстав зазначених в позовній заяві, проти заочного розгляду не заперечує.
Відповідач, який повідомлений про дату, час та місце розгляду справи до суду не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв та клопотань, пов`язаних із розглядом справи не надав, свою позицію не виклав, правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк не скористався.
Згідно з частиною 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За заявою представника позивача (а.с.69) суд ухвалив - розглядати справу в заочному порядку відповідно до статті 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.
Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.
Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.
Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Як вбачається з вимог статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до положень статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до статті 76 цього Кодексу, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.
Відповідно до пункту 2.2. Кредитного договору вказаний договір, паспорт кредиту від ТОВ «ФК ЦФР» № 5327980 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» складають єдиний кредитний договір.
Відповідно до умов Паспорту кредиту (а.с.6) та кредитного договору позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах:
-сума кредиту 243 050,00 грн;
-строк користування 36 місяців;
-річні проценти 0,01 % від суми боргу за договором;
-щомісячні проценти 3,45 % від суми кредиту.
З виписки по особовому рахунку (а.с. 15-24) та платіжних доручень (а.с. 48, 49) вбачається, що відповідач ОСОБА_1 отримав кредитні кошти, на загальну суму 259 580,54 грн.
Позичальник повідомлений кредитодавецем у відповідності до вимог законодавства з інформацією, необхідною для свідомого та добровільного вибору фінансової послуги та підтвердив у письмовій формі, що ознайомлений з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних позичальником умов кредитування.
Крім цього, суд встановив, що ОСОБА_1 був письмово повідомлений про те, що права вимоги за Кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі Договору факторингу № 200921 від 20.09.2021 (а.с. 25-27).
У той же час судом встановлено, що умови вище зазначеного Кредитного договору Позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті. Неодноразовими телефонними повідомленнями Банку Позичальника було сповіщено про наявність заборгованості за кредитом та необхідність її погашення у стислі терміни.
01.09.2022 на адресу відповідача було надіслано повідомлення вимогу щодо дострокової сплати заборгованості за кредитним договором (а.с. 25-27), однак відповідачем зазначена вимога виконана не була.
Даних про погашення заборгованості матеріали справи не містять.
При цьому суд зазначає, що відповідач відзив на позовну заяву не надав, та доводів позивача не спростував, хоча повідомлялась належним чином про розгляд справи.
Вирішуючи даний спір суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до положень статей 512, 513 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Частиною 1 статті 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
На підставі наведених положень, суд зазначає, що відступлення права грошової вимоги до відповідача та набуття такого права АТ «ТАСКОМБАНК» відбулося відповідно до норм чинного законодавства та договірних умов.
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (позикодавець) зобов`язується надати грошові кошти (позику) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
З досліджених судом письмових доказів вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідач обумовили у письмовому вигляді та передбачили порядок та умови отримання кредитних коштів, погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, розмір відсотків, що підлягає сплаті за користування кредитом.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом статті 530 ЦПК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
На підставі положень статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до змісту статей 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Правові наслідки порушення зобов`язання передбачені статтею 611 ЦК України, згідно якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором.
У порушення норм закону та умов договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, а саме: після відступлення позивачу права грошової вимоги не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості, ні на рахунки АТ «ТАСКОМБАНК», ні на рахунки попереднього кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень».
Аналіз статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України вказує на те, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.
За таких обставин, звертаючись до суду з позовом саме на позивача покладається обов`язок з доведення належними, допустимими та достатніми доказами своїх позовних вимог з посиланням на матеріально-правову підставу своїх вимог.
Саме позивач мав довести в ході розгляду справи зміст порушених, оспорюваних чи невизнаних прав, обґрунтувати підстави звернення до суду з позовними вимогами саме до заявленого відповідача та обґрунтувати відповідність обраного способу захисту змісту порушеного права.
Суд ухвалює рішення про задоволення позову, виходячи передусім із доведеності таких вимог позивачем.
Згідно правил статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка складається з заборгованості по тілу кредиту, заборгованості по річним процентам та заборгованості за щомісячними процентами.
Отже, позивач довів обґрунтованість усіх заявлених позовних вимог.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3 893,71 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 23.09.2022 (а.с. 1).
Тому, з відповідача, в силу частини першої статті 141 ЦПК України, необхідно стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати в сумі 3 893,71 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 10, 12, 13, 76, 81, 89, 133, 141, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, суд
Цивільний позов Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Рішення є заочним і може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: О.Ю. Брюховецький