Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.05.2023 Справа №607/14095/22

провадження № 2/607/994/2023

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Кунець Н.Р.

за участі секретаря судового засідання Ковбасюк М.В.

представника позивача адвоката Строцень Т.О.

представника відповідача адвоката Берегуляк В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області цивільну справу за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

12.10.2022 позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона з відповідачем ОСОБА_2 перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.01.2011. Від даного шлюбу в них народилось двоє дітей син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти на даний час проживають разом з нею та вона самостійно забезпечує їх всім необхідним, харчуванням, одягом та дозвіллям. З моменту розірвання шлюбу відповідач по мірі можливості надав матеріальну допомогу дітям. Однак, з 01.09.2022 будь-якої матеріальної допомоги від відповідача не надходило та станом на даний час ОСОБА_2 матеріальної допомоги дітям не надає. Вона не може забезпечити потреби дітей одягом, продуктами харчування, засобами гігієни, не має змоги оплатити у разі потреби їх лікування. діти потребують значної матеріальної допомоги. домовитися про сплату аліментів, вид та спосіб такої сплати з відповідачем не вдається. Її доходів на повне задоволення потреб дітей не вистачає, оскільки на даний час вона не працює. На даний час їх спільний син ОСОБА_3 досяг повноліття та є студентом Західноукраїнського національного університету факультету економіки та управління, спеціальність 076 «Підприємство, торгівля та біржова діяльність», денно форми навчання, термін навчання з 01.09.2021 по 30.06.2023. Син ОСОБА_3 у зв`язку з навчанням позбавлений можливості працевлаштуватися та самостійно отримувати доходи, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги від батьків, зокрема на харчування, проїзд, придбання канцелярського приладдя, одягу тощо. При цьому, відповідач є молодою, здоровою людиною, перебуває у працездатному віці, має постійне місце роботи, а саме займається підприємницькою діяльністю, зареєстрований як ФОП у ТОВ «Данко ЛТД».

Посилаючись на наведене, просила задовольнити позов.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сташків Н.М. від 14.10.2022 відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

08.11.2022 судом зареєстрований поданий представником відповідача адвокатом Берегуляком В.Ф. відзив на позовну заяву. Згідно поданого відзиву на позов сторона відповідача вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Вказав, що позивач у поданому позові жодним чином не обґрунтовує суми, яку просить стягнути з відповідача, а саме не доводить, що саме сума у розмірі 5000 грн потрібна для забезпечення повнолітнього сина. При цьому, син сторін ОСОБА_3 навчається на умовах державного замовлення, тобто витрат на оплату навчання позивач не несе. Позивач вказує, що вона не працює, інших видів допомоги не отримує, однак такі твердження не відповідають дійсності, оскільки відповідачу відомо, що ОСОБА_1 працює в ТОВ «САКУРА ПЛЮС», яке займається виробництвом панчішно-шкарпеткових виробів.

Зазначив, що протягом усього часу після розірвання між сторонами шлюбу з 21.01.2011 відповідач ОСОБА_2 допомагав дітям і забезпечував їх усім необхідним. При цьому, позивач зазначає, що з 01.09.2022 ОСОБА_2 перестав брати участь у забезпеченні дітей. Разом з тим, такі твердження позивача не підтверджуються жодними доказами. Так, позивач жодного разу не зверталася до ОСОБА_2 з вимогою про добровільне забезпечення дітей, оскільки відповідач вже протягом 11 років самостійно та добровільно забезпечує спільних з позивачем дітей.

Крім того, ОСОБА_2 окрім забезпечення дітей усім необхідним, було придбано сину мобільний телефон вартістю 17 000 грн та професійний фотоапарат вартістю 15 000 грн, оскільки син ОСОБА_5 займається у фотогуртку. Також, ОСОБА_2 було відкрито дитячий накопичувальний рахунок у ПриватБанку для забезпечення ОСОБА_3 . Остання операція по даному рахунку відбулася 16.10.2022, що підтверджує той факт, що допомоги дітям ОСОБА_2 не припинилася.

Також, просив врахувати, що на утриманні ОСОБА_2 , окрім дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , також перебуває неповнолітня дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зазначив, що твердження позивача про зайняття ОСОБА_2 підприємницькою діяльністю як ФОП у ТОВ «Данко ЛТД» є безглуздими, оскільки працювати як ФОП у Товаристві з обмеженою відповідальністю неможливо. В свою чергу, ОСОБА_2 займає посаду директора ТОВ «Данко ЛТД» з 01.05.2006 та отримує заробітну плату в розмірі від 5136,62 грн до 5876,50 грн на місяць за вирахуванням податків та зборів.

Окрім того, представник відповідача просить врахувати суд, що квартира, в якій зареєстровані діти сторін та позивач, придбана в повному обсязі за кошти ОСОБА_7 , що підтверджується договору №68 про організацію та проведення будівництва від 22.06.2012 та квитанціями по оплату «За дольову участь». Усі ремонтні роботи у даній квартирі також виконувалися виключно за кошти ОСОБА_2 .

Посилаючись на наведене, просив відмовити у задоволенні позову.

16.11.2021 судом зареєстровано відповідь на відзив, поданому представником позивача адвокатом Строцень Т.О., згідно з якої твердження відповідача в частині, що їх спільний син ОСОБА_3 навчається на умовах державного замовлення жодним чином не спростовує того факту, що форма навчання сина є денною. Таким чином, у зв`язку з навчання син сторін ОСОБА_3 позбавлений можливості працевлаштуватися та самостійно отримувати доходи, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги від батьків, зокрема на харчування, проїзд, придбання канцелярського приладдя, одягу тощо. Таким чином, вказані твердження відповідача жодним чином не спростовує його обов`язку утримувати сина до досягнення ним двадцяти трьох років.

Зазначив, що твердження позивача про те, що з 01.09.2022 відповідач жодної допомоги на утримання сина не надає є цілком вірними. Так, при поданні відзиву на позов відповідачем долучено чеки/квитанції, однак серед них не міститься жодного, який би підтверджував матеріальне забезпечення відповідача сина сторін. При цьому, чеки та квитанції за 2013-2016 роки свідчать про придбання будівельних матеріалів, однак цільове призначення їх використання відповідач у відзиві не вказує та мету їх придбання. Відтак, дані чеки та квитанції жодного відношення до предмету позову про стягнення аліментів на мають.

Вказав, що позивач на даний час офіційно не працевлаштована, жодної допомоги від держави не отримує, разом з тим станом на 31.08.2022 позивач працювала на посаді менеджера у ТОВ «Данко ЛТД», директором якого є відповідач. Однак, з незрозумілих причин, у період воєнного стану, директором ТОВ «Данко ЛТД», яким є ОСОБА_2 , позивача було звільнено з роботи нібито за власним бажанням.

Крім того, відповідач вказує, що придбав сину мобільний телефон вартістю 17 000 грн та професійний фотоапарат вартістю 15 000 грн, однак жодних доказів таких покупок не надає. Також, стосовно тверджень відповідача про те, що ним відкрито дитячий накопичувальний рахунок у Приватбанку для забезпечення ОСОБА_3 зазначив, що у Приватбанку дитячий депозит оформлюється на одного з батьків з умовою, що в певний момент він передасть права за вкладом дитині. При цьому, дату переходу клієнт обирає сам, зміна відбувається автоматично. Починаючи з дати переходу права на депозит, розпорядником вкладу стає вже доросла дитина. Однак, станом на даний час, будь-яких прав щодо розпорядження цим рахунком сину ОСОБА_3 передано відповідачем не було та чи буде передано у майбутньому залишається невідомим. Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.11.2022 витребувано в Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області відомості про зареєстровані транспортні засоби на ОСОБА_2 , в тому числі, щодо транспортного засобу марки «TOYOTA LAND CRUISER PRADO», Державний номерний знак НОМЕР_1 . Витребувано в Головного управління ДПС у Тернопільській області відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми виплачених доходів і утриманих податків ОСОБА_2 за період, починаючи з 01 січня 2012 року, по день надання відомостей.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунець Н.Р. від 21.03.2023 прийнято до провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та призначено судове засідання. Зі змісту вказаної ухвали встановлено, що протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.03.2023 матеріали вказаної цивільної справи розподілено до розгляду судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунець Н.Р. згідно розпорядження керівника апарату суду №47 від 20.03.2023, у зв`язку із перебуванням головуючої судді Сташків Н.М. у відпустці.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Строцень Т.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Берегуляк В.Ф. в судовому засідання просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві не позов.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.01.2011 розірвано шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який був зареєстрований 20.05.1995 відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міськвиконкому, актовий запис №555.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 06.10.2003 Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України.

Також, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 22.02.2005 Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України.

Як вбачається з довідки за №723 від 05.10.2022, виданої «ДП Люкс 1», ОСОБА_1 зареєстрована по АДРЕСА_1 , разом з нею зареєстровані: син ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_4 .

Як слідує з довідки за №191 від 07.10.2022, виданої Західноукраїнським національним університетом, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у Західноукраїнському національному університеті за спеціальністю 076 «Підприємство, торгівля та біржова діяльність». Освітній ступінь: бакалавр, курс навчання: 4, форма навчання: денна, академічна група: ПТБД-42, умови навчання: держзамовлення. Початок навчання за обраною спеціальністю 01.09.2021, завершення навчання згідно з навчальним планом 30.09.2023.

Встановлено, що у відповідача ОСОБА_2 разом з ОСОБА_8 народилася дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим 20.01.2021 Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

З довідки за №1 від 02.11.2022, виданої ТОВ «ДАНКО ЛТД», вбачається, що загальна сума доходу ОСОБА_2 у вигляді заробітної плати за період з 01.11.2021 по 31.10.2022 становить 82 921,96 грн.

Як слідує з відомостей із Державного реєстру про суми виплачених доходів громадянина ОСОБА_2 станом на 28.11.2022, за період з І кварталу 2022 року по ІІІ квартал 2022 року ОСОБА_2 одержував стабільний (постійний) дохід у вигляді заробітної плати від ТОВ «ДАНКО ЛТД» та від ТВ «МЛИНІВЦІ +», загальний розмір доходу ОСОБА_2 за вказаний період становить 115 652,39 грн.

З відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС) за №31/19-3843 від 25.11.2022, згідно інформації наявною в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів станом на 25.11.2022 за ОСОБА_2 зареєстровані транспортні засоби: «Land Cruiser Prado 150», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, 2014 року випуску; «ВАЗ 2103», д.н.з. НОМЕР_5 , червоного кольору, 1975 року випуску.

Згідно наказу (розпорядження) №1-к/тр від 31.08.2022 про припинення трудового договору (контракту), винесеного ТОВ «ДАНКО ЛТД», позивача ОСОБА_1 31.08.2022 було звільнено з посади менеджера за власним бажанням.

Судом встановлено, що син сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягнув повноліття, однак продовжує навчатись на денній державній формі навчання, відтак самостійно заробляти на життя не має можливості.

В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до роз`яснень викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3, від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до роз`яснень викладених у п. п. 17, 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є повнолітнім, однак продовжує навчатись в Західноукраїнським національним університетом на денній формі навчання, при цьому самостійно заробляти на життя не має можливості, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що відповідач офіційно працевлаштований, отримує стабільний дохід, має у власності два автомобілі, а відтак має змогу сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у зв`язку з чим не має змоги самостійно забезпечувати себе матеріально.

Разом з тим, доводи позивача про необхідність визначення аліментів у розмірі 5000 грн щомісяця суд вважає необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які свідчили б про те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі 5000 грн щомісячно на утримання сина ОСОБА_3 , оскільки наявними в матеріалах справи доказами підтверджується той факт, що на утриманні відповідача окрім сина ОСОБА_3 , перебувають також дочка від шлюбу з позивачем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що свідчить про неможливість сплати відповідачем аліментів у розмірі, який просить стягнути позивач.

Стосовно доводів представника відповідача адвоката Берегуляка В.Ф. про те, що квартира, в якій зареєстровані діти та позивач придбана в повному обсязі за кошти ОСОБА_2 , суд зазначає наступне.

Так, суд зауважує, що саме по собі проживання позивача та спільних з відповідачем дітей у квартирі, яка була придбана відповідачем, не звільняє останнього від обов`язку щодо матеріального забезпечення свого повнолітнього сина ОСОБА_2 , який продовжує навчатися.

При цьому, вимогами ст. 190 СК України передбачено, що той із батьків, з ким проживає дитина, і той із батьків, хто проживає окремо від неї, з дозволу органу опіки та піклування можуть укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо). Доказів укладення між сторонами такого договору суду не надано.

Суд відхиляє доводи представника відповідача ОСОБА_9 про придбання ОСОБА_2 сину ОСОБА_3 мобільного телефона вартістю 17 000 грн та фотоапарату вартістю 15 000 грн, як безпідставні та необгрунтовані, оскільки жодним доказів на підтвердження вказаних обставин стороною відповідача не надано.

Не заслуговують на увагу, як на підставу для відмови у задоволенні позову, доводи представник відповідача ОСОБА_9 про те, що ОСОБА_2 було відкрито дитячий накопичувальний рахунок у ПриватБанку для забезпечення ОСОБА_3 . Остання операція по даному рахунку відбулася 16.10.2022, що підтверджує той факт, що допомога дітям ОСОБА_2 не припинилася, з огляду на наступне.

Як вбачається з долучених представником відповідача виписок за договором «Стандарт» строковий на 12 місяців, ідентифікатор рахунку: НОМЕР_6 , такий рахунок відкритий на ім`я ОСОБА_2 .

Разом з тим, відповідачем не надано доказів, які підтверджують можливість доступу до вказаного рахунку сином сторін ОСОБА_3 та використання коштів, які знаходяться на ньому.

При цьому, позивач категорично заперечує ту обставину, що їх спільний син ОСОБА_3 має змогу розпоряджатися зазначеним рахунком.

Таким чином, наявність зазначеного рахунку саме по собі не підтверджує факту надання відповідачем матеріальної допомоги своєму сину ОСОБА_3 .

Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, виходячи зі встановленого законом обов`язку обох батьків щодо утримання їх сина, приймаючи до уваги інтереси ОСОБА_3 та забезпечення його гармонійного розвитку, в тому числі забезпечення його права на одержання освітніх послуг, з врахуванням позиції відповідача, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи з 12 жовтня 2022 року і до закінчення останнім навчання у ЗАХІДНОУКРАЇНСЬКОМУ НАЦІОНАЛЬНОМУ УНІВЕРСИТЕТІ, але не довше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

При цьому, слід зазначити, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я сторін та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів.

Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання.

Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст. ст.4, 10, 81, 141, 259, 263-268, 272, 273, 352, 354, 355, 430 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 180,182,183,199 Сімейного кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти твердій грошовій сумі в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи з 12 жовтня 2022 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання у ЗАХІДНОУКРАЇНСЬКОМУ НАЦІОНАЛЬНОМУ УНІВЕРСИТЕТІ, але не довше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 992 гривні 40 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 10.05.2023.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Головуючий суддяН. Р. Кунець