З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №348/1835/22
Номер провадження 2/348/151/23
06 березня 2023 року м.Надвірна
Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді О.Ю.Максименко
за участю секретаря судових засідань О.Р.Боєчко
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
ОСОБА_1 звернувся до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики грошових коштів від 08.10.2016 та за договором позики від 01.12.2019.
Позивач в судове засідання не з`явився.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність та у відсутність позивача.
Відповідач в судові засідання 17.01.2023, 06.02.2023 та 06.03.2023 не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації, повістки повернуті до суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні ... відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, ОСОБА_2 вважається належно повідомленим про час та місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило
06.03.2023 постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 08.10.2016 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики грошових коштів, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Павлісяком Т.Ю, за реєстровим № 1168, згідно якого позикодавець ОСОБА_1 передав у власність позичальникові ОСОБА_2 строком до восьмого жовтня дві тисячі дев`ятнадцятого року грошові кошти в розмірі 131988,00 грн, що на момент посвідчення даного договору є еквівалентом 5100 доларів США, згідно курсу НБУ станом на 07.10.2016 25,88 грн за 1 долар США, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві суму, еквівалентну 5100 доларам США, в строк до 08 жовтня 2019 року. За користування грошовими коштами позичальник сплачує позикодавцеві відсотки в розмірі 5% на місяць від суми залишку заборгованості. У разі неповернення суми боргу у встановлений термін, позичальник сплачує позикодавцеві пеню в розмірі 0,5% від простроченого платежу за кожен день прострочки (а.с.5).
01 грудня 2019 року ОСОБА_2 отримав грошову позику в борг від ОСОБА_1 в розмірі 191512 грн, що в еквіваленті по відношенню до долара США становить 7400 доларів, терміном до 27 листопада 2020 року під чотири відсотки місячних та зобов`язався повернути позичену суму у вищезазначений термін в повному обсязі. Сума відсотків в розмірі 296 доларів США буде передаватись на щомісячній основі з першого по сьоме число. Боргова розписка про отримання грошових коштів написана ОСОБА_2 власноручно та ним підписана (а.с.7).
З моменту укладення договорів жодних грошових коштів позивачу повернуто не було. Доказів на повернення суми позики відповідачем суду не надано.
Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Як вбачається з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).
Ч. 3 ст. 545 ЦК України передбачено, що наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Згідно з нормами статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання зобов`язання частково або в повному обсязі. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора (ч. 4 ст. 545 ЦК України).
Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу, тобто суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.
Гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, що перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів в іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.
Саме такий правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц.
Згідно зі ст. 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.
Відповідно до ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.
Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України.
Разом з тим ч. 2 ст. 524 та ч. 2 ст. 533 ЦК України допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.
У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 01 березня 2017 у справі № 6-284цс17, на яку посилається Верховний Суд у постанові від 05.07.2018 у справі № 761/1617/15-ц.
Як вбачається з договору позики грошових коштів від 08.10.2016, позичальник отримав в борг грошові кошти в гривнях із зазначенням еквіваленту доларам США, та зобов`язався повернути суму, еквівалентну 5100 доларам США.
Таким чином, борг за договором позики грошових коштів не може бути стягнено в доларах США, як того просить позивач, оскільки в борг відповідач отримав саме гривні, а тому стягнення має відбуватися саме в гривнях відповідно до еквіваленту доларам США станом на день ухвалення рішення.
Стягнення передбачених у п. 5. Договору відсотків за користування грошовими коштами за період з 08.10.2016 по 08.10.2019, пені, передбаченої п. 8 зазначеного договору за період з 09.10.2021 по 23.02.2022 та 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України за період з 09.10.2021 по 23.02.2022, які відповідно до долара позивачем розраховані вірно, також має відбуватися у гривні відповідно до еквіваленту долару США станом на момент ухвалення рішення.
Щодо боргової розписки від 01.12.2019, суд зауважує наступне.
Відповідач отримав в борг 191512 грн, що еквівалентно 7400 доларів США та зобов`язався повернути позичену суму в термін до 27.11.2020, при цьому ОСОБА_2 не брав на себе зобов`язання щодо повернення коштів, еквівалентних долару США. Таким чином, поверненню підлягає саме позичена сума коштів в розмірі 191512 грн.
При цьому, розмір відсотків за користування позиченими коштами в борговій розписці зазначений у твердій грошовій сумі 296 доларів США щомісячно, а тому і стягненню підлягає саме у доларах. Позивач правильно нарахував заборгованість за відсотками за період з 01.12.2019 по 27.11.2020 (12х296) в розмірі 3552 долари США.
Щодо 3% річних за прострочення грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 ЦК України за період з 28.11.2020 по 23.02.2022, суд зауважує наступне. Оскільки основана сума заборгованості складає 191512 грн, сума 3% річних складає 7129,08 грн, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Станом на день ухвалення рішення 06.03.2023 за курсом НБУ еквівалент долара відносно гривні становить 36,5686 грн за 1 долар.
Також, у зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язань за договором позики від 01.12.2019, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню основана сума боргу в розмірі 191512 грн; відсотки за правомірне користування грошовими коштами за період з 01.12.2019 по 27.11.2020 в розмірі 3552 долара США (296х12); 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України за період з 28.11.2020 по 23.02.2022 в розмірі 7129,08 грн, а всього 198641,08 грн та 3552 долара США.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 207, 524, 526, 527, 530, 533, 545, 550, 598, 599, 610, 612, 625, 626, 628, 631, 638, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 9, 10, 12, 13, 77-81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 272-273, 280-289, 354, 355 ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В :
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: с. Цуцилів Надвірнянського району Івано-Франківської області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованість за договором позики від 01.12.2019, яка складається з: основної суми заборгованості 191512 грн; відсотків за правомірне користування грошовими коштами - 3552 долара США; 3% річних - 7129,08 грн, а всього 198641 (сто дев`яносто вісім тисяч шістсот сорок одна) грн 08 коп. та 3552 (три тисячі п`ятсот п`ятдесят два) долара США.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем та представником позивача до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм № НОМЕР_3 , дата видачі 07.10.2021, орган видачі 2610, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Представник позивача: адвокат Круць Володимир Миронович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 974 від 27.12.2013, адреса: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_4 , виданий 14.07.2009 Надвірнянським РВ УМВС України в Івано-Франківській області, зареєстрований за адресою: с. Цуцилів Надвірнянського району Івано-Франківської області.
Суддя Надвірнянського районного суду
Івано-Франківської області О.Ю. Максименко