Справа № 299/4144/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 вересня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача - Мацунича М.В.

суддів: Кондора Р.Ю., Собослоя Г.Г.

з участю секретаря судового засідання: Сливка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 13 жовтня 2021 року, ухвалене головуючою суддею Бак М.Д., у справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості

встановив:

У серпні 2021 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося у суд з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №ВВ4-33859-Ф/17-DOM від 24.02.2017 у розмірі 23 860,44 грн та судові витрати у розмірі 2 270 грн судового збору.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 24.02.2017 року відповідач у відділенні № 280/06 Закарпатської обласної дирекції ПАТ АБ "Укргазбанк" підписав Договір № ВВ4-33859-Ф/17-DOM про приєднання до Правил (договірні умови) надання банківських послуг за картковими продуктами на умовах тарифного плану "Універсальна картка "Домовичок", який разом з Правилами (договірні умови) надання банківських послуг за картковими продуктами, затвердженими рішенням Тарифного комітету ПАТ АБ "Укргазбанк" від 28.11.2016, інформацією про сукупну вартість кредиту та Тарифами є договором комплексного банківського обслуговування.

24.02.2017 на підставі даного договору позивач надав відповідачу кредит у національній валюті України шляхом встановлення ліміту дозволеного овердрафту на картковому рахунку № НОМЕР_1 за програмою кредитування "Домовичок" та видав міжнародну платіжну картку "MasterCard Debit" № НОМЕР_2 . Кредит надано без встановлення початкової суми ліміту дозволеного овердрафту та з встановленням максимальної суми ліміту дозволеного овердрафту у розмірі 300.000,00 грн строком на 12 місяців - з 24.02.2017 по 23.02.2018 з можливістю пролонгації. Базова процентна ставка за користування кредитом становить 30,00%, процентна ставка на прострочену заборгованість за дозволеним овердрафтом - 48,00%.

Позивач виконав взяті на себе зобов`язання за договором. Однак, відповідач не здійснює погашення заборгованості за овердрафтом (кредитом), нарахованими процентами за користування овердрафтом та простроченими процентами за користування дозволеним овердрафтом.

Внаслідок порушення договірних зобов`язань заборгованість ОСОБА_1 , станом на 24.05.2021 становить загальну суму 23 860,44 грн, з них: 19127,17 грн - заборгованість за кредитом (прострочена); 220,09 грн - заборгованість за процентами (поточна); 3 524,72 грн - заборгованість за процентами (прострочена); 988,46 грн - проценти, які нараховано відповідачу на підставі частини другої статті 625 ЦК України.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 13 жовтня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" заборгованість за договором ВВ4-33859-Ф/17-DOM від 24.02.2017 в сумі 22 871,98 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" 2 175,96 грн судового збору.

У решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення суду в частині задоволених позовних вимог та постановити нове рішення про відмову в задоволенні таких. Вказує, що судом першої інстанції при ухваленні рішення неналежно встановлено обставини, які підлягали встановленню по предмету доказування, у зв`язку із чим, неправильно застосовані норми матеріального права. Судом не враховано спеціальні норми законодавства, щодо форми внесення змін до договору споживчого кредитування, внаслідок чого судом не надано оцінку факту закінчення строку дії Договору 24.02.2018. Після закінчення строку дії Договору Банк незаконно нараховував і списував відсотки за користування лімітом овердрафту, хоча всі суми сплачені ним після 24.02.2018 повинні були бути зараховані на погашення ліміту овердрафту. Не встановлення необхідних обставин та неправильне застосування судом норм матеріального права призвели до незаконно стягнення із нього 16 273,33 грн, які були списані Банком після 24.02.2018, як нараховані поточні відсотки, а мали бути зараховані як погашення основної суми ліміту овердрафту.

На момент укладення Договору діяла редакція Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016, який підлягає до застосування у спірних правовідносинах. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» у договорі про споживчий кредит зазначаються строк, на який надається кредит.

У відповідності до вказаної вимоги у розділі «Параметри кредитного ліміту» Договору зазначено, що строк дії ліміту дозволеного овердрафту складає 12 місяців з дати підписання вказаного Договору. Договір підписаний 24.02.2017, а отже, строк дії ліміту овердрафту закінчився 24.02.2018.

Між ним і Банком не укладалися жодні додаткові угоди (зміни до Договору) про продовження строку дії ліміту овердрафту у порядку встановленому статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування».

У пункті 13 розділу «Інформація правового характеру» Договору зазначено, що відповідач підтверджує, що надає право Банку після закінчення строку дії ліміту овердрафту, визначеного в даному Договорі, продовжити строк дії ліміту на такий же строк, що визначеного цим Договором. Підтвердженням наміру Банку продовжити строк дії Дозволеного Овердрафту є доступність кредитних коштів станом на наступний банківський день після настання строку закінчення дії ліміту дозволеного Овердрафту.

Однак вважає вказаний підпункт 13 розділу «Інформація правового характеру» Договору є нікчемним в силу частини сьомої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», яким передбачено, що «зміна умов договору про споживчий кредит можлива тільки за згодою сторін. Умова договору про споживчий кредит про можливість внесення до договору змін в односторонньому порядку є нікчемною». Отже умова Договору про односторонню зміну Банком строку дії ліміту овердрафту (істотна умова) є нікчемною у силу Закону.

У силу нікчемності пункту 13 розділу «Інформація правового характеру» Договору, зазначені у ньому умови не можуть враховуватися судом, як частина Договору, а також не можуть бути правовою підставою для продовження строку ліміту овердрафту понад строк встановлений у розділі «Параметри кредитного ліміту» Договору, зокрема 12 місяців з моменту укладення.

Відповідно до поданого Банком документу «Розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за договором №ВВ4-33859-Ф/БОМ від 24.02.2017р. на відкриття карткового рахунку та обслуговування банківської платіжної картки АБ» УКРГАЗБАНК» станом на 24.05.2021 року» а також згідно поданої Банком «Виписки/Особовий рахунок з 24/02/2017 по 24/05/2021» станом на 24.02.2018 заборгованість за наданим лімітом овердрафту становила 17.589,60 грн. Заборгованість по відсоткам на вказану дату відсутня.

Відповідно до доданого позивачем розрахунку та виписки, з 25.02.2018 Банком незаконно списано з його асоційованого рахунку, який відкритий у ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» для зарахування заробітної плати суму коштів 16273,33 грн у вигляді процентів за користування лімітом овердрафту.

Із позовних вимог вбачається, що Банк просить стягнути суму 19.127,17 грн як заборгованість по тілу ліміту овердрафту, з огляду на що вказана сума підлягає зменшенню на суму незаконно списаних коштів у вигляді відсотків за користування лімітом овердрафту з моменту закінчення строку дії ліміту овердрафту у розмірі 6 273,33 грн. З огляду на що, залишок заявленого до стягнення ліміту овердрафту складає 19127,17 - 16273,33 = 2853.84 грн.

Одночасно, заявлені вимоги Банку про стягнення суми 3744,81 грн. заборгованості у вигляді поточних та прострочених відсотків є безпідставними оскільки нараховані після закінчення строку дії ліміту овердрафту, з обґрунтувань описаних вище.

З огляду на викладене, до задоволення на користь Банку підлягає сума 2853,84 грн.

ПАТ АБ «Укргазбанк» подало відзив на апеляційну скаргу в якому просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 та без змін рішення суду першої інстанції.

В дане судове засідання ОСОБА_1 та його представник Майор І.І. не з`явились.

За правилами пункту 2 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи.

Довідками Закарпатського апеляційного суду від 26.04.2023 року підтверджено доставку "Судової повістки про виклик до суду" у формі електронного листа надісланого ОСОБА_1 та адвокату Майор І.І. на їх електронні адреси: ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 , а.с. 201, 202.

Як зазначено у частині 1 статті 223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Наведені обставини вказують на те, що сторони у справі повідомлені в належний спосіб про виклик до суду, тому виходячи з приписів частини 2 статті 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за відсутності ОСОБА_1 та адвокату Майор І.І. в даному судовому засіданні, які не надіслали заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню, за наступних підстав.

Відповідно до вимог частини 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

А ч. 1 ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Так з приписів ст. 76, ч.ч. 1, 2 ст. 77, ст.ст. 78, 79 і 80, ч.ч. 1, 4 ст. 81 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У ході апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що 24.02.2017 року між ПАТ АБ "Укргазбанк" та ОСОБА_1 укладено договір № ВВ4-33859-Ф/17-DOM про приєднання до Правил (договірні умови) надання банківських послуг за картковими продуктами. Згідно преамбули підрозділу "Заява" розділу "Інформація правового характеру" договору даний договір разом з Правилами (договірні умови) надання банківських послуг за картковими продуктами (далі - Правила (договірні умови)), інформацією про сукупну вартість кредиту та Тарифами є договором комплексного банківського обслуговування.

На підставі вказаного договору позивач надав відповідачу кредит у гривні на умовах тарифного плану "Універсальна картка "Домовичок" шляхом встановлення ліміту дозволеного овердрафту на картковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому 24.02.2017 року, з встановленням максимальної суми ліміту дозволеного овердрафту у розмірі 300.000,00 грн. та видав міжнародну платіжну картку "MasterCard Debit" № НОМЕР_2 . Базова процентна ставка за користування кредитом становить 30,00% річних, процентна ставка на прострочену заборгованість - 48,00% річних, строк дії ліміту дозволеного овердрафту - 12 місяців з дати підписання договору. Відповідно до положень пункту 13 підрозділу "Заява" розділу "Інформація правового характеру" договору відповідач надав згоду на продовження позивачем визначеного у договорі строку дії ліміту овердрафту на такий же строк, підтвердженням чого виступає доступність кредитних коштів на наступний банківський день після настання строку закінчення дії ліміту дозволеного овердрафту.

У пункті 2.1.4.2.2 Правил (договірні умови) закріплено, що Клієнт зобов`язаний сплачувати суми основного боргу за Дозволеним овердрафтом та проценти за користування Дозволеним овердрафтом за ставкою, передбаченою Заявою на приєднання та в розмірі і строки, передбачені цими Правилами.

Відповідно до пунктів 2.1.3.2, 2.1.3.5 Правил (договірні умови) щомісячно, до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому Клієнт користувався кредитними коштами (Дозволеним овердрафтом), а також в день розірвання Договору, Клієнт зобов`язаний сплатити Банку нараховані проценти за користування Дозволеним овердрафтом та Несанкціонованим Овердрафтом (кредитом) (в разі наявності). Погашення суми основного боргу (тіло кредиту) за Дозволеним овердрафтом здійснюється у розмірі Мінімального платежу (визначено в Термінах та Визначеннях) до 25 числа (включно) кожного місяця, протягом Строку дії ліміту Дозволеного овердрафту, починаючи з наступного календарного місяця за місяцем, в якому на Картковому рахунку Клієнта був встановлений Ліміт дозволеного овердрафту та за умови наявності заборгованості на день розрахунку Мінімального платежу, за рахунок надходження коштів на Картковий рахунок Клієнта.

У пункті 2.1.4.3.2 Правил (договірні умови) передбачено, що Банк має право вимагати дострокового виконання зобов`язань Клієнтом за Договором та цими Правилами, зокрема, у разі порушення Клієнтом строків/термінів сплати будь-яких платежів за Договором та цими Правилами, в тому числі сплати процентів, комісій та інших платежів, передбачених Договором, цими Правилами, про що Клієнт повідомляється відповідною письмовою вимогою.

Згідно положень пункту 1.5.1 Правил (договірні умови) зміни та доповнення до цих Правил або Тарифів здійснюються шляхом вчинення одностороннього письмового правочину Банку, який набуває чинності з дати, вказаної в ньому.

У разі отримання або ознайомлення на дошці об`яв чи на сайті Банку Клієнтом з одностороннім письмовим правочином Банку, Клієнт, у разі незгоди з Умовами одностороннього письмового правочину Банку, зобов`язаний у строк до набуття чинності змін та доповнень до Правил та/або Тарифів письмово повідомити Банк про таку незгоду (пункт 1.5.2 Правил (договірні умови)).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами виникли договірні правовідносини, врегульовані нормами ЦК України, та в цих правовідносинах відповідач порушив право позивача на отримання грошових коштів згідно умов договору укладеного між сторонами. Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 зобов`язань перед Банком згідно умов Договору, виникла заборгованість на загальну суму в розмірі 22.871,98 гривня.

Даний висновок суду відповідає матеріалам та обставинам справи з якими погоджується апеляційний суд.

Заперечуючи рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 в апеляційній скарзі як на довід своїх заперечень посилається на те, що судом не враховано спеціальні норми законодавства, щодо форми внесення змін до договору споживчого кредитування, внаслідок чого судом не надано оцінку факту закінчення строку дії Договору 24.02.2018. Після закінчення строку дії Договору Банк незаконно нараховував і списував відсотки за користування лімітом овердрафту, хоча всі суми сплачені ним після 24.02.2018 повинні були бути зараховані на погашення ліміту овердрафту. Не встановлення необхідних обставин та неправильне застосування судом норм матеріального права призвели до незаконно стягнення із нього 16 273,33 грн, які були списані Банком після 24.02.2018, як нараховані поточні відсотки, а мали бути зараховані як погашення основної суми ліміту овердрафту.

Проте такі доводи апеляційної скарги суперечать матеріалам справи, а тому не можуть бути взятими до уваги.

За загальних обставин, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, ч.1 ст.626 ЦК України.

Згідно статті 627 ЦК України, у відповідності до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Та як передбачено ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

А статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Так, 24.02.2017 року між ПАТ АБ "Укргазбанк" та ОСОБА_1 укладено договір № ВВ4-33859-Ф/17-DOM про приєднання до Правил (договірні умови) надання банківських послуг за картковими продуктами. На підставі вказаного договору позивач надав відповідачу кредит у гривні на умовах тарифного плану "Універсальна картка "Домовичок" шляхом встановлення ліміту дозволеного овердрафту на картковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому 24.02.2017 року, з встановленням максимальної суми ліміту дозволеного овердрафту у розмірі 300.000,00 грн. та видав міжнародну платіжну картку "MasterCard Debit" № НОМЕР_2 . Базова процентна ставка за користування кредитом становить 30,00% річних, процентна ставка на прострочену заборгованість - 48,00% річних, строк дії ліміту дозволеного овердрафту - 12 місяців з дати підписання договору.

У відповідності до підпункту 2.1.1.4 розділу ІІ Правил, ліміт Дозволеного овердрафту встановлюється на строк, зазначений у Заяві про приєднання. Банк може продовжити строк дії ліміту Дозволеного овердрафту на той же строк. Підтвердженням наміру Банку продовжити строк дії ліміту Дозволеного овердрафту є доступність кредитних коштів станом на наступний банківський день після настання строку закінчення строку дії ліміту Дозволеного овердрафту.

За матеріалами справи, такий строк дії ліміту Дозволеного овердрафту було встановлено на строк з 24.02.2017 року по 23.02.2018 року. Виходячи зі змісту Правил, вбачається, що за відсутності у ОСОБА_1 заборгованості за Договором (заборгованість по процентах та прострочена заборгованість по кредиту) станом на 23.02.2018 року, Банк з 24.02.2018 року продовжував строк дії ліміту Дозволеного овердрафту на новий 12 місячний період. Таке продовження строку дії ліміту Дозволеного овердрафту на новий 12 місячний період мало місце також 24.02.2019 року та 24.02.2020 року.

Випискою по особовому рахунку ОСОБА_1 за № НОМЕР_3 стверджується та обставина, що ОСОБА_1 станом на 23.02.2018 року, термін закінчення дії кредитного договору мав борг по тілу кредиту у розмірі 17 589,60 грн. та при цьому не подав Банку заяви про розірвання договору як це передбачено підпункту 1.5.7.1. розділу І Правил та не подав Банку заяви про закриття карткового рахунку як це передбачено підпункту 1.5.6.1. розділу І Правил. Подібна ситуація мала місце після чергової подальшої пролонгації строку дії ліміту Дозволеного овердрафту на новий 12 місячний період.

Однак, ОСОБА_1 не вчиняв таких дій, а навпаки продовжував користуватися кредитними коштами Банку після кожної пролонгації дії кредитного договору на новий аналогічний строк та протягом періоду з 24.02.2018 року по 24.05.2021 року здійснював за рахунок ліміту Дозволеного овердрафту безготівкову оплату товарів через термінал, отримувати готівку через термінал та здійснювати переказ грошових коштів на інший рахунок (з власної картки на іншу картку). Також з власного карткового рахунку здійснювалось погашення кредитної заборгованості та нарахованих відсотків за користування кредитними коштами. Дані обставини підтверджуються випискою з особового рахунку ОСОБА_1 за № НОМЕР_3 .

У випадку незгоди ОСОБА_1 з новими умовами кредитування він повинен був до набрання чинності новими умовами кредитування повернути кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитними коштами, комісії, штрафні санкції в повному обсязі, що слідує з підпункту 1.5.8.3. розділу І Правил, з якими ОСОБА_1 погодився.

Не вчинивши жодної з дії передбаченої підпунктами: 1.5.6.1., 1.5.7.1. та 1.5.8.3. розділу І Правил, ОСОБА_1 продовжував активно користуватись кредитними коштами після кожної нової пролонгації строку дії ліміту Дозволеного овердрафту на новий 12 місячний період, що є свідченням визнання та погодження нових умов кредитування запропонованих йому Банком на новий річний строк.

Щодо доводів ОСОБА_1 стосовно того, що зміна умов договору є нікчемною.

Цивільним законодавством передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, ч.1 ст.526 ЦК України.

Як зазначено в ч.1 ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Слід зазначити, що укладений 24.02.2017 року між ПАТ АБ "Укргазбанк" та ОСОБА_1 кредитний договір за № ВВ4-33859-Ф/17-DOM про приєднання до Правил (договірні умови) надання банківських послуг за картковими продуктами, являється за своїм змістом споживчим кредитом.

Виходячи із загальних положень ч.7 ст.11 ЗУ «Про споживче кредитування», будь-які пропозиції кредитодавця про зміну умов договору про споживчий кредит, визначених частиною першою статті 12 цього Закону (окрім зміни змінюваної процентної ставки), повинні здійснюватися шляхом направлення кредитодавцем споживачу повідомлення в такий спосіб, що дає змогу встановити дату відправлення повідомлення. Умова договору про надання споживачеві пропозицій про зміну зазначених умов договору іншим чином, ніж таким, що дає можливість встановити дату відправлення повідомлення, є нікчемною.

Відповідно до п.5 ч.1 та ч.7 ст.12 ЗУ «Про споживче кредитування» у договорі про споживчий кредит зазначаються: строк, на який надається кредит. Зміна умов договору про споживчий кредит можлива тільки за згодою сторін. Умова договору про споживчий кредит про можливість внесення до договору змін в односторонньому порядку є нікчемною.

Згідно положень пункту 13 підрозділу "Заява" розділу "Інформація правового характеру" Договору, ОСОБА_1 підтвердив ту обставину, що надав свою згоду на продовження Банку визначеного у договорі строку дії ліміту овердрафту на такий же строк, підтвердженням чого виступає доступність кредитних коштів на наступний банківський день після настання строку закінчення дії ліміту дозволеного овердрафту.

Проаналізувавши зміст пункту 13 підрозділу "Заява" розділу "Інформація правового характеру" Договору, колегія суддів дійшла висновку стосовно того, що зазначена умова Договору, яка погоджена його сторонами письмово на здійснення зміни умов Договору про споживчий кредит в частині пролонгації строку дії Договору на новий термін, являється обоюдною з боку сторін цього Договору, а не односторонньою з боку Банку як це тлумачить ОСОБА_1 .

Відтак, дана зміна умови Договору не являється односторонньою з боку Банку як цього вимагає ч.7 ст.12 ЗУ «Про споживче кредитування» тому не може вважатись нікчемною та відповідно підлягає до виконання ОСОБА_1 .

За наведених обставин, колегія суддів не встановила обставин, які б порушували права ОСОБА_1 як споживача кредитних послуг з боку Банку в частині зміни строку дії Договору укладеного між сторонами.

При запереченні позовних вимог ОСОБА_1 посилався на висновки постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року в справі № 912/1120/16, які на його думку є тотожними (аналогічними) тим обставинам, які наявні в даній переглядаємій цивільній справі.

Проаналізувавши обставини справи № 912/1120/16 з обставинами справи переглядаємої справи № 299/4144/21 колегія суддів зазначає, що правовідносини у зазначених справах не є подібними, позаяк у справі № 912/1120/16 спір стосувався стягнення грошових коштів з банкрута, а саме на підставі пункту 2.7.2 кредитного договору, яким було передбачено, що проценти нараховуються, починаючи з першого дня видачі кредиту, та до повного погашення заборгованості за цим договором (підпункт 5.5. постанови ВП ВС). У переглядаємій справі мало місце пролонгація строку дії кредитного договору на новий термін за письмовою згодою сторін такого договору. Відтак, предмет, підстави та обставини зазначених справ є різними, а не тотожними (аналогічними) як це стверджує ОСОБА_1 .

А звідси, на виконання ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, колегія суддів не може враховувати висновки постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року в справі № 912/1120/16 за вищенаведених доводів.

Відтак, дослідивши усі надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну правову оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими закон пов`язує можливість скасування чи зміни оскаржуваного рішення, і висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити на підставі приписів статті 375 ЦПК України, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Враховуючи вищенаведене та керуючись нормами ст.368, п.1 ч.1 ст.374, статей 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 13 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 09 жовтня 2023 року.

Суддя-доповідач:

Судді: