Справа №760/234/22
Провадження №2/760/5492/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2023 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого - судді Аксьонової Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Тодосюк Г.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шемлій Тетяни Валентинівни про визнання дій та бездіяльності приватного нотаріуса незаконними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Борисов М.П. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шемлій Т.В., в якому просить:

1) визнати бездіяльність та дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шемлій Т.В., що виразились у безпідставній відмові у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_2 , а саме відмовлено в ознайомленні із справою щодо видачі 22 квітня 2021 року ОСОБА_1 довіреності ОСОБА_3 незаконними, у зв?язку з порушенням вимог ст.49 Закону України «Про нотаріат»;

2) визнати бездіяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шемлій Т.В. щодо невинесенні постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії (ознайомленні із справою щодо видачі 22 квітня 2021 року ОСОБА_1 довіреності ОСОБА_3 ) незаконною, у зв`язку з порушенням вимог ст.49 Закону України «Про нотаріат»;

3) зобов`язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шемлій Т.В. надати документи та матеріали на підставі яких вчинялося нотаріальне посвідчення за реєстровим №661 довіреності, яка видавалася ОСОБА_1 ім?я ОСОБА_3 на ознайомлення ОСОБА_1 або її законному представнику.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 22 квітня 2021 року невстановлена особа по підробленим документам на ім`я ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_3 на вчинення правочинів. Довіреність була посвідчена 22 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шемлій Т.В.

24 вересня 2021 року начебто ОСОБА_1 в особі ОСОБА_3 за довіреністю від 22 квітня 2021 року та ОСОБА_4 укладений договір позики грошових коштів на суму 4800000 грн на строк з 24 вересня 2021 року по 01 жовтня 2021 року.

06 листопада 2021 року засобами поштового зв?язку ОСОБА_1 було отримано ряд процесуальних документів датованих 01.11.2011 року від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Турчина А.А. Згідно вказаних документів виконавцем відкрито виконавче провадження за реєстраційним номером №67328734 на підставі виконавчого напису №379, виданого 28 вересня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Шрамовою В.М. щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором позики у сумі 4 700 000 гривень. У зв?язку з відкриттям виконавчого провадження на все майно позивача накладено арешт.

Оскільки ОСОБА_1 не видавалась довіреність на ім`я ОСОБА_3 , то така довіреність і як наслідок договір позики грошових коштів від 24.09.2021 року, на підставі якої був укладений, підлягають визнанню недійсними.

09 листопада 2021 року ОСОБА_1 з адвокатом Борисовим М.П. прибули до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шемлій Т.В. з метою ознайомлення із справою по видачі 22.04.2021 року від імені ОСОБА_1 довіреності громадянину ОСОБА_3 .

Однак, ОСОБА_5 не надала можливості ОСОБА_1 ознайомитись та скопіювати справу по видачі довіреності від імені ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_3 , не надала довідки про вчинення нотаріальної дії та копії документів щодо видачі довіреності 22 квітня 2021 року, що зберігаються у нотаріуса, а в подальшому прислала позивачеві письмову відповідь (замість постанови) на запит від 19 листопада 2021 року вих.№195/01-16 про відмову у наданні інформації.

Вважають такі дії та бездіяльність з боку нотаріуса Шемлій Т.В. незаконними.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 11 січня 2022 року визначено для розгляду цієї справи головуючого суддю Аксьонову Н.М.

Ухвалою суду від 13 січня 2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін та витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шемлій Т.В. належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких вчинялося нотаріальне посвідчення за реєстровим № 661 довіреності, яка видавалася ОСОБА_1 ім?я ОСОБА_3 , а також оригінали таких документів для огляду їх у судовому засіданні.

05 липня 2023 року на адресу суду надійшли витребувані документи, а також відзив на позовну заяву, в якій приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шемлій Т.В. просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування відзиву вказала, що нею було правомірно відмовлено ОСОБА_1 у ознайомленні та копіюванні матеріалів, на підставі яких вчинялося нотаріальне посвідчення за реєстровим № 661 довіреності, яка видавалася ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_3 , оскільки нею візуально були встановлені розбіжності у відомостях в паспорті, який був наданий особою, що з`явилася 09 листопада 2021 року та у паспорті, що зберігається в архіві нотаріуса, який використовувався при вчиненні нотаріальної дії 22 квітня 2021 року. Тому, нею був зроблений однозначний висновок, що наданий громадянкою, що з`явилася до нотаріуса, паспорт не встановлює особу, щодо якої вчинялась нотаріальна дія 22 квітня 2021 року. Такий висновок був оголошений в усній формі особам, що звернулись до нотаріуса, а сааме те, що вони не можуть бути суб`єктами надання їм такої інформації, також була витребувана письмова заява від ОСОБА_1 стосовно її звернення до нотаріуса, для підтвердження її звернення.

Що стосується адвоката Борисова М.П., як представника інтересів ОСОБА_1 , вказує, що він невірно тлумачив свої повноваження та зміст ст.8 Закону України «Про нотаріат», стосовно того, що він як представник особи може отримувати будь-яку інформацію будь-де. Зазначила, що наданий адвокатом договір про надання правової допомоги від 08 жовтня 2021 року підтверджує та регулює взаємовідносини адвоката з клієнтом на надання правової допомоги (в яких органах, стосовно яких питань, встановлює розмір гонорару, строки надання послуг та інше), але зовсім не надає права адвокату вимагати та отримувати в інтересах клієнта обмежену інформацію (яка в даному випадку є нотаріальною таємницею) в органах нотаріату. Для того, щоб представляти інтереси свого клієнта в органах нотаріату при вчиненні нотаріальної дії потрібна довіреність від клієнта на адвоката на вчинення певних дій. Але в цьому випадку встановлено, що 22 квітня 2021року ОСОБА_1 особисто вчиняла нотаріальну дію, тому інформація, документи та довідки про вчинені нотаріальні дії можуть бути надані тільки їй особисто.

Додатково зазначила, що у розумінні ст.34 Закону України «Про нотаріат» ознайомлення особи з архівними нотаріальними (вже посвідченими) документами, що знаходяться на зберіганні у архіві приватного нотаріуса не є вчиненням нотаріальної дії, тому що нотаріусом не посвідчується ніякий правочин, тому що ОСОБА_1 09 листопада 2022 року не зверталась за вчиненням нотаріальної дії, а саме тому об`єктивно не може бути і постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

14 серпня 2023 року від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Борисова М.П. до суду надійшла відповідь на відзив, у якій він зазначив, що ОСОБА_5 , як нотаріс, маючи безпосередній доступ до відомостей, що містяться в реєстрах, мала можливість перевірити у них відповідну інформацію, зокрема місце народження. Так, з паспорту позивача в графі «місце народження» зазначено «село Красіно, Криворізького району Дніпропетровської області, тоді як у підробленому паспорті, який використовувала нотаріус ОСОБА_5 , у графі «місце народження» зазначено «місто Сквира, Сквирський район Київської області.

Крім того, частинами 1-2 ст.51 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, у разі виявлення під час вчинення нотаріальних дій порушення законодавства негайно повідомляє про це відповідні правоохоронні органи для вжиття необхідних заходів. Якщо справжність поданого документа викликає сумнів, нотаріус або посадова особа, які вчиняють нотаріальні дії, вправі залишити цей документ і надіслати його до експертної установи (експерта) для проведення експертизи. Однак, ОСОБА_5 після виявлення факту надання їй двох паспортів із різними анкетними даними не звернулась до правоохоронних органів, не залишила паспорт ОСОБА_1 та не направляла його до експертної установи для проведення експертизи.

За таких обставин, надання будь-якої інформації із нотаріальної справи, особисто заінтересованій особі, яка є, начебто, учасником нотаріальної дії, яка сама наддала таку інформацію, не може розглядатись як порушення нотаріальної таємниці, а тому приватний нотаріус Шемлій Т.В. незаконно відмовила ОСОБА_1 .

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, однак, від її представника надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та її представника.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши доводи та аргументи сторін, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з огляду на таке.

Судом встановлено, що 22 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шемлій Т.В. посвідчено довіреність, та зареєстровано в реєстрі за №661, якою ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_3 бути її представником з усіма необхідними повноваженнями щодо представництва інтересів, з правом розпорядження рухомим та/або нерухомим майном, з правом підпису, з правом подальшого передоручення повноважень третім особам.

24 вересня 2021 року між ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_3 на підставі довіреності, посвідченої 22 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шемлій Т.В. за реєстровим №661, та ОСОБА_4 укладено договір позики грошових коштів на суму 4 800 000 грн на строк з 24 вересня 2021 року по 01 жовтня 2021 року.

На підставі виконавчого напису №379, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу запропоновано стягнути з ОСОБА_1 заборгованість з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики, посвідченим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Шрамовою В.М. 24 вересня 2021 року, у сумі 4 700 000 грн за період з 24 вересня 2021 року по 28 вересня 2021 року.

Як зазначає позивач, нею не видавалась довіреність на ім`я ОСОБА_3 , а тому вона вважає, що довіреність та договір позики грошових коштів від 24 вересня 2021 року підлягають визнанню недійсними.

З метою ознайомлення із справою щодо видачі 22 квітня 2021 року від імені ОСОБА_1 довіреності громадянину ОСОБА_3 09 листопада 2021 року позивач разом із адвокатом Борисовим М.П. прибули до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шемлій Т.В.

Проте приватний нотаріус Шемлій Т.В. не надала можливості ОСОБА_1 ознайомитися з матеріалами справи щодо видачі довіреності від імені ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_3 , а також зробити з копії документів.

На адвокатський адвоката Борисова М.П. запит №2 від 10 листопада 2021 року, в якому запитувалася інформація про те, чи вчинялось нотаріальне посвідчення довіреності від 22 квітня 2021 року за реєстровим №661, яка видавалась ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_3 , адресований приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Шемлій Т.В., 19 листопада 2021 року нотаріусом надано відповідь, що згідно Закону України «Про нотаріат» нотаріуси не мають права надавати адвокатам у відповідь на адвокатський запит інформацію, що містить адвокатську таємницю.

Крім того, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шемлій Т.В. за вих.№195/01-16 від 19 листопада 2021 року ОСОБА_1 надано відповідь на її особисте звернення (та письмову заяву) від 09 листопада 2021 року, відповідно до якої нотаріус не має можливості надати їй інформацію, яка містить нотаріальну таємницю, яку вона запитує.

Позивач, звернувшись до суду з указаним позовом, вважає, що діями нотаріуса щодо відмови в ознайомленні з матеріалами справи щодо посвідчення довіреності на ім`я ОСОБА_3 порушено її права, визначені ст.32 Конституції України, статей 8, 49 Закону України «Про нотаріат», а тому просить визнати незаконною бездіяльність та дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шемлій Т.В., що виразились у безпідставній відмові у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_2 , а саме в ознайомленні із справою щодо видачі 22 квітня 2021 року ОСОБА_1 довіреності ОСОБА_3 , визнати незаконною бездіяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шемлій Т.В. щодо невинесенні постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а також зобов`язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шемлій Т.В. надати документи та матеріали на підставі яких вчинялося нотаріальне посвідчення за реєстровим №661 довіреності, яка видавалася ОСОБА_1 ім?я ОСОБА_3 на ознайомлення ОСОБА_1 або її законному представнику.

Відповідач позов не визнала, оскільки вважає, що нею правомірно відмовлено ОСОБА_1 у ознайомленні та копіюванні матеріалів, на підставі яких вчинялося нотаріальне посвідчення за реєстровим №661 довіреності, яка видавалася ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_3 .

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд дійшов таких висновків.

Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат», та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Частиною 1 ст.1 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Частина 2 ст.1 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності (ст.3 Закону України «Про нотаріат»).

Відповідно до статті 5 Закону України «Про нотаріат», нотаріус зобов`язаний: здійснювати свої професійні обов`язки відповідно до цього Закону і принесеної присяги, дотримуватися правил професійної етики; сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз`яснювати права і обов`язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду; зберігати в таємниці відомості, одержані ним у зв`язку з вчиненням нотаріальних дій; відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам; вести нотаріальне діловодство та архів нотаріуса відповідно до встановлених правил; дбайливо ставитися до документів нотаріального діловодства та архіву нотаріуса, не допускати їх пошкодження чи знищення; надавати документи, інформацію і пояснення на вимогу Міністерства юстиції України, Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі при здійсненні ними повноважень щодо контролю за організацією діяльності та виконанням нотаріусами правил нотаріального діловодства; постійно підвищувати свій професійний рівень, а у випадках, передбачених пунктом 3 частини першої статті 29-1 цього Закону, проходити підвищення кваліфікації; виконувати інші обов`язки, передбачені законом.

Відповідно до ст.32 Конституції України кожний громадянин має право знайомитися в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, установах і організаціях з відомостями про себе, які не є державною або іншою захищеною законом таємницею.

Частиною 2 , 3 статті 34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Зазначена норма кореспондується із статтею 5, частиною 2 статті 6 Закону України "Про інформацію".

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, Міністерства юстиції України та його територіальних органів, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Статтею 5 Закону України "Про нотаріат" визначені обов`язки нотаріуса, зокрема нотаріус, серед іншого, зобов`язаний: сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз`яснювати права і обов`язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду; зберігати в таємниці відомості, одержані ним у зв`язку з вчиненням нотаріальних дій.

Обов`язок нотаріуса зберігати нотаріальну таємницю закріплено також у статті 8 Закону України "Про нотаріат", частиною першою якої визначено, що нотаріальна таємниця - це сукупність відомостей, отриманих під час вчинення нотаріальної дії або звернення до нотаріуса заінтересованої особи, у тому числі про особу, її майно, особисті майнові та немайнові права і обов`язки тощо.

Нотаріус та особи, зазначені у статті 8 Закону України "Про нотаріат", а також помічник нотаріуса зобов`язані зберігати нотаріальну таємницю, навіть якщо їх діяльність обмежується наданням правової допомоги чи ознайомленням з документами і нотаріальна дія або дія, яка прирівнюється до нотаріальної, не вчинялась (частина 2 статті 8 Закону України "Про нотаріат").

Виключення із правила щодо розголошення відомостей, що становлять нотаріальну таємницю, стосується подання нотаріусом в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", інформації центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення (частини 5 та 6 статті 8 Закону України "Про нотаріат"); надання нотаріусом в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", інформації органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю (частина 14 статті 8 Закону України "Про нотаріат") та внесення нотаріусом у випадках, передбачених законодавством, інформації до Єдиного реєстру довіреностей, Спадкового реєстру та інших єдиних та державних реєстрів, що функціонують у системі Міністерства юстиції України (частина 5 статті 8 Закону України "Про нотаріат").

Відповідно до частин 1, 2 статті 11 Закону України "Про інформацію" інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження. Кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом.

Конфіденційною є інформація про фізичну особу, інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, а також інформація, визнана такою на підставі закону. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, якщо інше не встановлено законом (ч.2 ст.21 Закону України "Про інформацію").

Право особи на доступ до інформації, яка зберігається у нотаріуса та стосується її особисто, закріплено у частині 7 статті 8 Закону України "Про нотаріат", відповідно до якої довідки про вчинені нотаріальні дії та копії документів, що зберігаються у нотаріуса, видаються нотаріусом виключно фізичним та юридичним особам, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії.

Відтак, право особи на доступ до інформації, яка зберігається у нотаріуса та стосується її особисто, закріплено у частині сьомій статті 8 Закону України «Про нотаріат».

За таких обставин, надання інформації зі справи, особисто заінтересованій особі, яка є учасником нотаріальної дії, не може розглядатися як порушення нотаріальної таємниці, а тому суд вважає незаконними дії нотаріуса щодо відмови у наданні ОСОБА_1 на ознайомлення документів, на підставі яких було видано довіреність від її імені.

Адже із витребуваних судом доказів не встановлено, а нотаріусом не доведено, що у матеріалах справи знаходяться витяги із закритих для загального доступу Реєстрів та інші документи, що містять конфіденційну інформацію чи персональні дані інших осіб, які безпосередньо не стосуються позивача як учасника нотаріальної дії, та не можуть бути розголошені нотаріусом в силу положень статті 8 Закону України "Про нотаріат".

При цьому суд відхиляє твердження відповідача про те, що нею були встановлені розбіжності у відомостях в паспорті, який був наданий особою, що з`явилася 09 листопада 2021 року, та у паспорті, що зберігається в архіві нотаріуса, який використовувався при вчиненні нотаріальної дії 22 квітня 2021 року, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.43 Закону України «Про нотаріат» при вчиненні нотаріальної дії нотаріуси, посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, встановлюють особу учасників цивільних відносин, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії. Встановлення особи здійснюється за паспортом громадянина України або за іншим документом, що посвідчує особу, передбаченим Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус", національним паспортом іноземця або документом, що його замінює, посвідченням особи з інвалідністю чи учасника Другої світової війни, посвідченням, виданим за місцем роботи фізичної особи. Посвідчення водія, особи моряка, члена екіпажу, особи з інвалідністю чи учасника Другої світової війни, посвідчення, видане за місцем роботи фізичної особи, не можуть бути використані громадянином України для встановлення його особи під час укладення правочинів.

Абзацом 3 вказаної статті визначено, що при вчиненні нотаріальної дії нотаріуси, посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, також перевіряють дійсність документів за Єдиним державним демографічним реєстром, якщо документи були оформлені із застосуванням засобів цього Реєстру.

Згідно частин першої та другої стаття 46-1 Закону України «Про нотаріат» нотаріус під час вчинення нотаріальних дій обов`язково використовує відомості єдиних та державних реєстрів шляхом безпосереднього доступу до них. Нотаріус під час вчинення нотаріальних дій використовує відомості Єдиного державного демографічного реєстру, а також Державного реєстру актів цивільного стану громадян, Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших єдиних та державних реєстрів, що функціонують у системі Міністерства юстиції України.

Відповідно до ч.10 ст.11 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» інформація, відомості або інші персональні дані про особу, що містяться у Реєстрі, надаються нотаріусу під час вчинення ним нотаріальної дії шляхом доступу до інформації Реєстру в установленому порядку після відповідної авторизації із збереженням інформації про нотаріуса, який здійснив такий доступ, введені ним запити, сформовані витяги, а також дату та час перегляду персональних даних та іншої технологічної інформації.

Пунктом 3 ч.1 ст.7 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» передбачено, що до Реєстру вноситься інформація про особу , зокрема ім`я особи; дата народження/смерті; місце народження; реквізити документів, виданих особі засобами Реєстру, а також документів, на підставі яких видані такі документи (тип, назва документа, серія, номер, дата видачі та уповноважений суб`єкт, що видав документ, строк дії документа).

Так, із наданого нотаріусу для посвідчення довіреності паспорта ОСОБА_1 вбачається, що місцем її народження є м. Сквира Сквирського району Київської області.

Разом з тим, з паспорта позивача ОСОБА_1 вбачається, що місцем її народження значиться с. Красіно Криворізького району Дніпропетровської області.

Отже, при будь-яких сумнівах у дійсності документу, що посвідчує особу, нотаріус мав право перевірити його за допомогою Єдиного державного демографічного реєстру, чим відповідач не скористалася та відмовила ОСОБА_1 в наданні для ознайомлення документів, які були вчинені від її імені.

Враховуючи викладене, необхідно визнати незаконними дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шемлій Т.В., що виразилися у безпідставній відмові у наданні для ознайомлення ОСОБА_1 копій документів, що зберігаються у нотаріуса, щодо посвідчення довіреності 22 квітня 2021 року, яка видана від імені ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_3 , а також зобов`язати нотаріуса надати позивачу для ознайомлення копії таких документів.

Такий спосіб захисту, на переконання суду, є ефективним та достатнім для відновлення порушених прав позивача.

Разом з тим у задоволенні позовної вимоги про визнання незаконною бездіяльності приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шемлій Т.В. щодо невинесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії необхідно відмовити, оскільки відповідно до ст.34 Закону України «Про нотаріат» ознайомлення із копіями документів, що зберігаються у нотаріуса, не входить до переліку нотаріальних дій, що вчиняють нотаріуси, а відтак у нотаріуса були відсутні підстави для винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Керуючись статтями 12, 76, 81, 258, 259, 264, 265, 268, 274-279, 354 ЦПК України, суд

У Х В АЛ И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконними дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шемлій Тетяни Валентинівни, що виразились у безпідставній відмові у наданні ОСОБА_1 для ознайомлення копій документів, що зберігаються у нотаріуса, щодо посвідчення довіреності 22 квітня 2021 року, яка видана від імені ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_3 .

Зобов`язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шемлій Тетяну Валентинівну надати ОСОБА_1 для ознайомлення копії документів, що зберігаються у нотаріуса, щодо посвідчення довіреності 22 квітня 2021 року, яка видана від імені ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_3 .

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шемлій Тетяна Валентинівна, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Микільсько-Батанічна, 17/4, офіс 108.

Суддя Солом`янського

районного суду міста Києва Н.М. Аксьонова