ЄУН 337/2097/21 Провадження № 2-п/337/19/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2023 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя

у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.

за участю секретаря Волошина Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Працевитого Г.О. про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення суду, скасування заочного рішення суду від 17.06.2021 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, перегляд заочного рішення суду від 17.06.2021 року,

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою.

В заяві зазначив, що 17.06.2021 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя ухвалено заочне рішення по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, яким позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

15.08.2023 року від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Працевитого Г.О. до суду надійшла заява про перегляд заочного рішення, яка мотивована тим, що про існування заочного рішення суду відповідачу стало відомо лише 27.07.2023 року після ознайомлення адвоката з матеріалами цивільної справи. Відповідач не був обізнаний про наявність справи у суді, з 2021 року по теперішній час знаходиться в Ізраїлі. Крім того, позивачка, його повідомляла, що вона відмовилася від позову про розірвання шлюбу. Просив поновити строк для звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду, скасувати заочне рішення та призначити справу до судового розгляду.

16.08.2023 року до суду надійшла заява ОСОБА_3 про те, що вона не заперечує проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення суду.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.

Представник заявника- адвокат Працевитий Г.О. у судове засідання не з`явився, направивши письмову заяву про розгляд заяви про перегляд заочного рішення суду у відсутності відповідача ОСОБА_1 та його представника адвоката Працевитого Г.О.

ОСОБА_3 , будучи повідомленою про день, час та місце судового засідання, до суду не з`явилася, надала заяву про розгляд заяви про перегляд заочного рішення суду у її відсутності.

Відповідно до ст.223 ЦПК України, неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання не перешкоджає розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути заяву у відсутності вказаних осіб.

Суд, дослідивши заяву про перегляд заочного рішення суду, матеріали цивільної справи ЄУН 337/2097/21, приходить до наступного висновку.

За змістом ст. 289 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 284 ЦПК України, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Судом встановлено, що заочним рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 17.06.2021 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, який було зареєстровано Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 748.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був повідомлений судом про дату, час та місце проведення судового засідання. Про виклик відповідача в судове засідання свідчить також конверт.

Про призначене судом до розгляду судове засідання на 24.05.2021 року, ОСОБА_1 був обізнаний, сам особисто надав суду письмову заяву про відкладення розгляду справи, яка була призначена на 24.05.2021 року ( а.с. 22).

Від явки у судове засідання, призначене на 17.06.2021 року ОСОБА_1 ухилився, жодної заяви суду не направляв.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Нормою ч. 1 ст. 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, для скасування заочного рішення необхідно встановити не лише поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, що його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності двох умов можна вважати, що наявні підстави для скасування заочного рішення і призначення справи до розгляду у загальному порядку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність на розгляді суду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до нього про розірвання шлюбу, писав заяву про відкладення розгляду справи, яка була призначена на 24.05.2021 року, у наступному від явки до суду ухилився, жодних заяв не подавав, тому справу про розірвання шлюбу було розглянуто у відсутності відповідача ОСОБА_1 , на підставі наявних у справі доказів та ухвалено заочне рішення.

Зазначені обставини також підтверджуються тим, що при зверненні до Хортицького районного суду м.Запоріжжя про ознайомлення з матеріалами цивільної справи про розірвання шлюбу, адвокат Працевитий Г.О. зазначив у заяві номер справи 337/2097/21, яка була розглянута судом.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Працевитий Г.О., звертаючись до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду від 17.06.2021 року вказав, що ОСОБА_1 вважає, що шлюб можливо врятувати та у подальшому він має намір написати заяву про надання сторонам строку для примирення.

На підтвердження таких доводів, адвокат Працевитий Г.О. та ОСОБА_1 , будь-яких доказів не надали, як не надали доказів і того, що з часу розірвання шлюбу-17.06.2021 року, ОСОБА_1 вживалися будь-які заходи для примирення.

Крім того, під час знаходження у суді на розгляді зазначеної цивільної справи, про наявність якої ОСОБА_1 був обізнаний, відповідач ОСОБА_1 не звертався до суду з заявою про надання сторонам строку для примирення, що вбачається з матеріалів справи.

Разом з тим, адвокат Працевитий Г.О., звертаючись до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду зазначив, що з 2021 року ОСОБА_1 знаходиться в Ізраїлі, що підтвердив відповідними копіями документів.

Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У частинах третій та четвертій статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (стаття 111 СК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 листопада 2018 року у справі № 761/33261/16-ц (провадження № 61-33349св18) зроблено висновок по застосуванню статті 111 СК України та вказано, що «примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком».

Аналогічний висновок зроблено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 листопада 2018 року по справі № 206/3459/16-ц (провадження № 61-21621св17).

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 листопада 2019 року по справі № 264/3830/18 (провадження 61-47411св18).

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання».

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, позивачка звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб фактично припинив існування через несумісність характерів, втрату почуття любові та поваги один до одного, вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. На її глибоке переконання, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, бо на грунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги, тому шлюб необхідно розірвати.

Крім того, суд враховує конституційне право особи на шлюб за вільною згодою (стаття 51 Конституції України), а також ті обставини, що адвокатом Працевтим Г.О. та ОСОБА_1 не доведено можливість збереження родини, після прийняття рішення судом-17.06.2021 року та до часу розгляду заяви про перегляд заочного рішення суду сторони не помирилися, що свідчить про небажання позивачки зберегти сім`ю, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а скасування заочного рішення суду, буде суперечити інтересам позивача.

Суд, перевіривши доводи адвоката Працевитого Г.О. про необхідність скасування заочного рішення суду через неповідомлення судом відповідача ОСОБА_1 про наявність справи про розірвання шлюбу у суді, про намір ОСОБА_1 примиритися з ОСОБА_3 , вважає такі доводи безпідставними, та такими, що протиречать вищевказаним матеріалам цивільної справи.

За приписами п. 1 ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення, суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Враховуючи вказане вище, суд вважає, що відсутні будь-які підстави для поновлення строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення суду, скасування заочного рішення суду від 17.06.2021 року, а доводи адвоката про необхідність скасування вказаного рішення, зазначені у заяві, є надуманими, безпідставними, такими, що протиречать матералам цивільної справи, а тому заяву адвоката Працевитого Г.О. в інтересах ОСОБА_1 , необхідно залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст. 260, 287-288 ЦПК України, суд,-

У Х В А В И В:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Працевитого Г.О., в інтересах відповідача ОСОБА_1 про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення суду, скасування заочного рішення суду від 17.06.2021 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Г.Є. Гнатик