Справа № 444/1361/23
Провадження № 2/444/594/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

31 травня 2023 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Оприск З. Л.

секретар судового засідання Гнідець В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

03.05.2023 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження.

Позивач свої позовні вимоги у позовній заяві мотивував наступним. Вона проживає за вказаною адресою в однокімнатній квартирі в будинку, який належить територіальній громаді в особі Рава-Руської міської ради. Квартира надана їхній сім`ї ще в 1986 році на підставі рішення Рава-Руської міської ради, основним наймачем після отримання квартири значився батько. Надалі батько з своєю сім`єю переїхав проживати у власний будинок в м.Рава-Руська, знявся з реєстрації в квартирі разом з своєю дружиною, а позивач залишилася проживати в квартирі разом з своєю малолітньою дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки батько з сім`єю переїхав та зареєструвався у власному будинку, згідно рішення виконкому Рава-Руської міської ради № 60 від 26.04.2017 року на ім`я позивача було переоформлено особовий рахунок на квартиру, однак в квартирі залишився зареєстрованим її брат ОСОБА_2 , який понад 6 років фактично не проживає в квартирі, участі в утриманні житла не бере. Оскільки останній значиться зареєстрованим в квартирі, позивач не може оформити жодних пільг по сплаті комунальних платежів, отримати субсидії і т.п. Відповідач не проживає в квартирі, але зареєстрований, добровільно знятися з реєстрації не бажає. Позивач просив визнати таким, що втратив право на проживання в квартирі АДРЕСА_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач відзиву на позов не подав.

Позивач у судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У судовому засіданні було досліджено наявні в матеріалах справи письмові докази.

З копії ордеру № 159 від 16.11.2004 року вбачається, що такий видано ОСОБА_4 на право зайняття однієї кімнати АДРЕСА_2 .

Відповідно до копії рішення Рава-Руської міської ради № 60 від 26.04.2017 року вирішено переоформити особовий рахунок на квартиру АДРЕСА_2 з ОСОБА_4 на його дочку ОСОБА_1 .

З копії Акту обстеження житлових умов від 04.04.2023 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований відповідач, однак в даному помешканні не проживає більше 6 років.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Виходячи із змісту норм ст.ст. 71, 72 ЖК України, відповідно до роз`яснень, викладених у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 12 квітня 1985 року № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" з наступними змінами при вирішення спору про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно з`ясовувати причини відсутності особи у жилому приміщенні понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Судом встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований відповідач, однак в даному помешканні не проживає більше 6 років, що підтверджується копією Акту обстеження житлових умов від 04.04.2023 року.

Таким чином, судом встановлено факт відсутності відповідача у житловому приміщенні протягом тривалого часу та суду не наведено доказів поважності такої тривалої відсутності.

За таких обставин позовну вимогу про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, потрібно задовольнити.

Керуючись ст. 321, 391 ЦК України, ст. ст. 5, 13, 81, 82, 247, 258, 265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати таким, що втратив право на проживання в квартирі АДРЕСА_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Одночасно роз`яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга подається Львівському апеляційному суду.

Головуючий Оприск З. Л.