Справа №2-233/2010
УХВАЛА

щодо скасування заходів забезпечення позову

26.09.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючої-судді Стрілецької О.В.

за участі секретаря судового засідання Виговської Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою суду від 17.12.2009 р. у вигляді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ВАТ «Житомирський завод Хімічного волокна» та перебуває в його користуванні.

Заява про скасування заходів забезпечення позову обґрунтована тим, що ухвалою суду від 17.12.2009 року в межах розгляду цивільної справи №2-233/2010 за позовом ОСОБА_2 до ВАТ «Житомирський завод хімічного волокна», ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання дій щодо позбавлення права на житло та виселення з квартири незаконними, визнання права користування житлом, було задоволено клопотання позивача про забезпечення позову та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

В заяві ОСОБА_1 посилається на те, що згідно з рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 27.09.2010 р. відмовлено в задоволенні позовних вимог в цивільній справі 2-233/2010, яке набрало законної сили.

Заявник зауважує, що спір між сторонами вирішено по суті, проте арешт, накладений відповідно до ухвали суду від 17.12.2009 р., не скасований.

Заявник зазначає, що він є користувачем вказаної квартири, прописаний та проживає в ній, а наявний арешт порушує його права на вільне користування майном.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 подав заяву про проведення судового розгляду в його відсутність, заяву про скасування заходів забезпечення позову просив задоволити (том ІІ а.с. 24).

Інші учасники судового провадження - ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , представник ПАТ «Житомирський завод хімічного волокна» в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду заяви повідомлені належним чином в порядку та спосіб, які передбачені ЦПК України (том ІІ а.с. 16-23), причини неявки не повідомили.

Дослідивши заяву про скасування заходів забезпечення позову, оглянувши матеріали цивільної справи №2-233/2010, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що у провадженні Богунського районного суду м. Житомира перебувала цивільна справа №2-233/10 за позовом ОСОБА_2 до ВАТ «Житомирський завод хімічного волокна», ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання дій щодо позбавлення права на житло та виселення з квартири незаконними, визнання права користування житлом.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 17.12.2009 року задоволено клопотання ОСОБА_2 та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 (том І а.с. 123).

Рішенням суду від 27.09.2010 р. у задоволенні позову ОСОБА_2 до ВАТ «Житомирський завод хімічного волокна», ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання дій щодо позбавлення права на житло та виселення з квартири незаконними, визнання права користування житлом відмовлено за безпідставністю (том І а.с. 185-186).

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 09.11.2010 року апеляційна скарга ОСОБА_2 залишена без розгляду (том І а.с. 202).

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 27.09.2010 року набрало законної сили 09.11.2010 року.

Згідно з відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 07.07.2023 р. щодо квартири АДРЕСА_1 зареєстровано обтяження, накладене ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 17.12.2009 року (том ІІ а.с. 6).

Зі змісту витягу з реєстру територіальної громади Житомирської територіальної громади №2023/00543117 від 18.07.2023 року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (том ІІ а.с. 7).

Забезпечення позову в цивільному процесі є одним з інститутів цивільного процесу, що сприяє реалізації конституційних прав завдання цивільного судочинства, яким, згідно зі статтею 3 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Забезпечення позову по суті - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Частиною ч. 1 ст. 158 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

За правилами ч.ч. 9, 10 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Згідно п.10 постанови Пленум Верховного Суду України №9 від 22.10.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Аналіз зазначених правових норм і роз`яснення Пленуму Верховного Суду дає можливість зробити висновок про те, що підставою для скасування заходів забезпечення позову на розсуд суду можуть бути будь-які обставини, які свідчать про відсутність потреби у забезпеченні позову, про неефективність вжитих заходів, про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, про наявність зловживань з боку позивача при вирішенні питання про забезпечення позову тощо.

Втручання у право власності може бути виправданим згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод й буде відповідати усталеній прецедентній практиці Європейського суду з прав людини (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції», рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»), якщо воно здійснено: з метою врегулювання спору і врахування права власності іншого співвласника (суспільний інтерес); на підставі закону; з дотриманням вимог співмірності і пропорційності.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою гарантується право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

З матеріалів справи судом встановлено, що застосовані заходи забезпечення позову діють протягом тривалого часу - з 17.12.2009 року, рішення про відмову в задоволенні позову набрало законної сили 09.11.2010 року, а тому суд вважає, що подальший арешт майна є неправомірним втручанням у право ОСОБА_1 на користування своїм майном, яке підлягає захисту, а відтак суд дійшов висновку, що у подальшому застосуванні заходів забезпечення позову потреба відсутня, заява про скасування заходів забезпечення позову є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149, 155, 259, 268, 354 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву про скасування заходів забезпечення позову задоволити.

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані відповідно до ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 17.12.2009 року, та скасувати арештз квартири АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ВАТ «Житомирський завод хімічного волокна», користувачем якої є ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ч. 1 ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно з моменту її складення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Cуддя О.В. Стрілецька