Справа № 930/1159/23
Провадження №22-ц/801/1519/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Войницька Т. Є.
Доповідач :Береговий О. Ю.
УХВАЛА

26 червня 2023 рокуСправа № 930/1159/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Берегового О.Ю. (суддя - доповідач),

суддів: Панасюка О.С., Шемети Т.М.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Надежда» до ОСОБА_1 про регресне відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Надежда» адвоката Бєлокриницького Артема Олександровича на ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 08 травня 2023 року про відмову у відкритті провадження,

встановив:

Не погодившись із ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 08 травня 2023 року про відмову у відкритті провадження, представник Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Надежда» адвокат Бєлокриницький А.О. подав апеляційну скаргу.

Вивчивши подану апеляційну скаргу та додатки до неї, апеляційний суд приходить до висновку, що вказана апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом з наступних підстав.

Частина 5 статті 357 ЦПК України визначає самостійні підстави неприйняття апеляційної скарги до розгляду і повернення її судом апеляційної інстанції.

Зокрема, п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України встановлено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 356 ЦПК України апеляційна скарга подається у письмовій формі та підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.

Згідно ч.1 ст.58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно з п.1 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися.

Відповідно до частини четвертої статті 62 ЦПК України повноваження адвоката, як представника, підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката.

Згідно частини другої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера

Відповідно до пункту 4 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41 (далі Положення), ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Згідно з підпунктом 12. 4 пункту 12 Положення ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Ордер вважається оформленим всупереч вимогам законодавства, якщо в ньому не зазначено конкретної назви органу (суду), в якому надається правова допомога.

Не можна визнавати ордер документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги, якщо в графі "Назва органу, в якому надається правова допомога" зазначено, що адвокат надає правову допомогу:

1) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності і підпорядкування;

2) у всіх органах, установах, організаціях та підприємствах, а також судах у всіх без винятку справах.

Такий висновок про застосування норм права міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 9901/847/18.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець чітко відокремив судові органи як такі, що повинні бути окремо зазначені в ордері на надання правової допомоги, зокрема в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога».

Між тим, колегія суддів зауважує, що ордер на надання правової допомоги серії АХ №1065153, який виданий Адвокатським об`єднанням «АРХОНТ», який доданий до апеляційної скарги наданий для представництва у: «всіх без виключення судах, державних, місцевих, правоохоронних органах, в усіх підприємствах, установах, організаціях».

Ураховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що вказаний ордер не містить конкретної назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу.

З огляду на вищевикладене та відповідно до пункту 1 частини 5 статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Аналогічний правовий висновок викладений в ухвалі Верховного Суду від 04 листопада 2022 року в справі №205/8396/17 (провадження№ 61-10112ск22).

Повернення апеляційної скарги в даному випадку не може розцінюватись як порушення права на доступ особи до суду. Адже, прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

При цьому слід зауважити, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. 356, 357, 389 ЦПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Надежда» адвоката Бєлокриницького Артема Олександровича на ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 08 травня 2023 року про відмову у відкритті провадження в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Надежда» до ОСОБА_1 про регресне відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки вважати неподаною та повернути особі, що її подала.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя-доповідач О.Ю. Береговий

Судді: О.С. Панасюк

Т.М. Шемета