Справа № 465/4329/22 Головуючий у 1 інстанції: Величко О.В.
Провадження № 22-ц/811/1379/23 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

секретаря: Назар Х.Б.

за участю: приватного виконавця Шелінської Ю.А.,

Кравченко В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни на ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 26 квітня 2023 року у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України в порядку ст. 441 ЦПК України,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2023 року приватний виконавець Шелінська Ю.А. звернулась до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України в порядку ст. 441 ЦПК України.

Просила суд: тимчасово обмежити боржника - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов`язань, покладених на неї згідно виконавчого провадження ВП №70985184 з примусового виконання виконавчого листа № 465/4329/22 виданого 08.02.2023 Франківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики у формі розписки від 01.06.2022 в розмірі 180 000 грн 00 коп. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору в розмірі 1800 грн.

Подання обгрунтовувала тим, що на виконанні в приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Ю.А. перебуває виконавче провадження ВП №70985184 з примусового виконання виконавчого листа № 465/4329/22, виданого 08.02.2023 Франківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу за договором позики у формі розписки від 01.06.2022 в розмірі 180 000 грн, а також стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми сплаченого судового збору в розмірі 1800 грн. 08.02.2023 виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку скеровано рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу боржника, що підтверджується списком згуртованих поштових відправлень від 08.02.2023. Лист із постановою про відкриття виконавчого провадження повернувся приватному виконавцю як невручений. 08.02.2023 виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, відповідно до якої накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно. Згідно відповіді ТСЦ 4641 РСЦ ГСЦ МВС у Львівській області від 02.03.2023 транспортні засоби, що належали боржнику, були перереєстровані на нових власників. Перереєстрація вказаних транспортних засобів на нових власників, на переконання виконавця, свідчить про умисне та цілеспрямоване ухилення боржника від виконання рішення суду про стягнення боргу за договором позики у формі розписки від 01.06.2022. Після ухвалення рішення суду, набрання ним чинності, відкриття виконавчого провадження боржником не здійснено жодних оплат заборгованості. Перереєстрація транспортних засобів у серпні та листопаді 2022 року на нових власників після укладення договору позики від 01.06.2022, як стверджує виконавець, свідчить про те, що боржником відчужено рухоме майно з метою ухилення від виконання рішення суду. Таким чином, на даний час рішення суду не виконано, незважаючи на те, що приватним виконавцем вжито передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішень, боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням. Станом на зараз боржником заборгованість не погашена, жодних дій, спрямованих на виконання рішення суду, боржником не вчинено. Таким чином, наявність у ОСОБА_1 невиконаного зобов`язання, покладеного на неї згідно виконавчого листа № 465/4329/22, виданого 08.02.2023 Франківським районним судом м. Львова, а також ухилення боржником від виконання своїх зобов`язань, є підставою для її обмеження у праві виїзду за межі України до сплати нею заборгованості.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 26 квітня 2023 року відмовлено у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України в порядку ст. 441 ЦПК України.

Ухвалу суду оскаржила приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Шелінська Юлія Андріївна.

Вважає ухвалу суду незаконною, необгрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норми процесуального права, а висновки суду такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Зазначає, що факт ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду обов`язківполягало у відчужені двох транспортних засоби після початку судового процесу про стягнення заборгованості, на нових власників, один з яких є чоловіком ОСОБА_1 - ОСОБА_3 ; декларуванні отриманого доходу у четвертому кварталі 2022 року в сумі 547 339,14 грн, проте відсутності сплати коштів стягувачу, ні після винесення судового рішення, ні після відкриття виконавчого провадження, а також фактом відсутності цих коштів на рахунках боржника в банківських установах, що унеможливило списання цих коштів в примусовому порядку, повному ігноруванні наявності відкритого виконавчого провадження та виконання свого прямого обов`язку виконання судового рішення. Зазначає, що виконавець не повинен пересвідчуватися в отриманні боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки це суперечать положенню частини першої статті 28 Закону № 1404-VIII, за приписами якої копія постанови про відкриття виконавчого провадження направляється рекомендованим поштовим відправленням, та боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, яким йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Докази надіслання постанов приватного виконавця на адресу боржника, зокрема постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.02.2023, долучено до матеріалів подання.

Просить ухвалу суду скасувати, та ухвалити нове судове рішення, яким подання задовольнити.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не подано.

В судовому засіданні апеляційної інстанції приватний виконавець Шелінська Ю.А., Кравченко В.І. просили апеляційну скаргу задовольнити. Інші учасники в судове засідання апеляційної інстанції не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені, тому розгляд справи проводиться в їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1,ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що судове рішення таким вимогам відповідає.

Статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.

Відповідно до ч. 1 ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування.

Частиною 4 ст. 313 ЦК України визначено, що фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року по справі № 331/8536/17-ц.

Положенням ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Усталеним в судовій практиці є те, що в розумінні наведених норм ухиленням, є навмисне чи інше свідоме невиконання боржником обов`язків за рішенням суду, у зв`язку з чим і здійснюється примусове виконання та є підставою про застосування до боржника тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Тобто, під ухиленням від виконання зобов`язання варто розуміти такі дії чи бездіяльність з боку боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним рішення суду, за наявності при цьому можливостей вчинити дії в порядку його виконання та за відсутності об`єктивних обставин, які перешкоджають виконанню.

Судом встановлено, що на виконанні в приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Ю.А. перебуває виконавче провадження ВП №70985184 з примусового виконання виконавчого листа № 465/4329/22, виданого 08.02.2023 Франківським районним судом м. Львова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу за договором позики у формі розписки від 01.06.2022 в розмірі 180 000 грн 00 коп., а також стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми сплаченого судового збору в розмірі 1800 грн 00 коп.

Матеріали справи не містять доказів отримання ОСОБА_1 заочного рішення Франківського районного суду м.Львова від 23 грудня 2022 року.

Станом на день звернення до суду боржником вищевказане рішення суду не виконано.

Відмовляючи у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Ю.А. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази отримання боржником копій постанов приватного виконавця в рамках виконавчого провадження ВП № 70985184 від 08.02.2023. Відтак, матеріали подання не містять жодних доказів щодо того, що боржник обізнаний про наявність відкритого відносно нього виконавчого провадження, а отже, факт ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду обов`язків не доведений приватним виконавцем достовірними та достатніми доказами.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується повністю, оскільки як убачається з матеріалів справи, приватним виконавцем не подано доказів про ухилення боржника від виконання зобов`язань за виконавчим провадженням №60205930. У поданні про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України приватний виконавець покликалася лише на факт наявності у боржника невиконаного зобов`язання, покладеного на нього судовим рішенням, проте сам факт відкриття виконавчого провадження, при відсутності належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів про ухилення боржника від виконання рішення суду, не свідчать про необхідність тимчасового обмеження конституційних прав боржника, з поданням про що звернувся приватний виконавець.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що матеріали подання не містять жодних доказів щодо того, що боржник обізнаний про наявність відкритого відносно нього виконавчого провадження, а необізнаність боржника про початок процедури примусового виконання виконавчого документу унеможливлює ухилення від його виконання.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недостатню обгрунтованість подання приватного виконавця Шелінської Ю.А. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , за відсутності належних та допустимих доказів того, що боржник свідомо не виконує свої зобов`язання, а тому відсутні підстави для задоволення подання про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України в порядку ст. 441 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування ухвали суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни залишити без задоволення.

Ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 26 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 06.10.2023

Головуючий

Судді