Справа № 698/658/23
Провадження № 2/698/214/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 р. Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Баранова О.І.,

секретаря Триліс Я.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Катеринопільської селищної ради Звенигородського району Черкаської області, третя особа приватний нотаріус Звенигородського районного нотаріального округу Вечірко Наталія Вікторівна, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним вище позовом про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно за заповітом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його матір ОСОБА_3 .

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сідьськогосподарського виробництва кадастровий номер :03:0010198, площею 0,63 га та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :03:004:0044, площею 2,46 га, що належали спадкодавцю на підставі державного акту серії ЯБ №182495 від 01 грудня 2004 року.

За свого життя ОСОБА_3 склала заповітне розпорядження, згідно з умовами якого, вищезазначені земельні ділянки заповідалися позивачу ОСОБА_2 . Вказаний заповіт посвідчений 13.11.2006 року секретарем Пальчиківської сільської ради Калниболотчук К.І. та зареєстрований у реєстрі за №199.

Після смерті матері позивач прийняв, визначену в заповіті спадщину у відповідності до ст. 1268 ЦК України, оскільки на день її смерті проживав разом із спадкодавцем однією сім`єю та вели спільне господарство.

05.07.2023 році ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Вечірко Н.В. щодо видачі свідоцтва про право на спадщину зазначеного майна, однак позивачу було відмовлено, оскільки не встановлено факт його постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Позивач ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , оскільки на день її смерті фактично проживав зі спадкодавцем, однак у зв`язку з тим, що спадкодавець була зареєстрована за іншою адресою позивач не може підтвердити прийняття спадщини.

ОСОБА_2 просить суд встановити факт постійного проживання із матір`ю ОСОБА_3 на час відкриття спадщини та визнати за ним право власності на спадкове майно за заповітом.

Представник позивача адвокат Колісник С.М. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав.

Заінтересована особа приватний нотаріус Вечірко Н.В. в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заперечень проти заявлених вимог не висловила.

Заслухавши представника позивача, проаналізувавши законність визнання відповідачем позовних вимог, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

З свідоцтва про смерть виданого 13.04.2009 року серія НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Пальчик, Катеринопільського району, Черкаської області, актовий запис про смерть від 13 квітня 2009 року № 6.

Відповідно до відомостей, що містяться у свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками зазначені: батько ОСОБА_5 та мати ОСОБА_3 .

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №182495 від 01 грудня 2004 року, ОСОБА_3 на праві приватної власності за життя належала земельна ділянка загальною площею 3,09 га (кадастрові номери №:03:0010198, :03:0040080) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на в адміністративних межах Пальчиківської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області.

З заповіту, складеного 13.11.2006 року та зареєстрованого в реєстрі за №199, вбачається, що ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_2 , належну їй земельну ділянку площею 3,09 га, що розташована на в адміністративних межах Пальчиківської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області та належить їй на підставі акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №182495 від 01 грудня 2004 року.

З відомостей, що містяться у довідці Держгеокадастру № 31-23-0.363-409/34-23 від 03.08.2023 року вбачається, що в Національній кадастровій системі було змінено кадастровий номер земельної ділянки площею 2,4618 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на в адміністративних межах Пальчиківської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області з :03:0040080 на :03:004:0044.

Згідно відомостей, які містяться у довідці Катеринопільської селищної ради від 19.07.2023 року № 155, ОСОБА_2 дійсно проживав без реєстрації разом із ОСОБА_3 , з січня 2009 року до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 . Вели спільне господарство.

З постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 05.07.2023 року вбачається, що приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу Вечірко Н.В. позивачу ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 оскільки ним пропущено встановлений строк для прийняття спадщини та відсутній факт прийняття спадщини. Нотаріусом встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась, оскільки із заявою про прийняття або відмову від спадщини ніхто не звертався. Нотаріусом виявлено заповіт від 13.11.2006 року, зареєстрований в реєстрі за №199.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 повідомив суду що є сусудом ОСОБА_3 . Син ОСОБА_2 проживав разом із матір`ю близько двох років, до дня її смерті. Після смерті матері доглядав город.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 надав суду аналогічні свідчення, що і свідок ОСОБА_6 .

Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть встановлюватись факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Тобто для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Будь-яких даних про те, що після смерті ОСОБА_3 є спадкоємці у порядку, передбаченому нормами ЦК України, які би оспорювали право позивача на прийняття спадщини, до суду не надано.

Факт, про встановлення якого просить позивач, має для нього юридичне значення, так як надає право на спадкування.

За таких обставин, суд визнає встановленим факт постійного проживання ОСОБА_2 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , з 01.01.2009 року до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема, той з подружжя, який його пережив, батьки та діти спадкодавця.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину.

Частиною 1 ст. 1298 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцем після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5 передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» також роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріуса.

Суд враховує, що позивач довів зазначений факт проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та те, що відповідач позов визнає, не заперечує проти визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за заповітом, тому, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності іх визнання.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_2 щодо визнання права власності на спадкове майно за заповітом підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 1223, 1261, 1269, 1270, п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 197, 206, 259, 268, 315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , з 01 січня 2009 року до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , в порядку спадкування за заповітом, право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :03:004:0044, площею 2,46 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в адмінмежах Катеринопільської територіальної громади Звенигородського району Черкаської області, яка на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №182495 від 01 грудня 2004 року, за життя належала його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Пальчик, Катеринопільського району, Черкаської області, актовий запис про смерть від 13 квітня 2009 року № 6.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , в порядку спадкування за заповітом, право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :03:0010198, площею 0,63 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в адмінмежах Катеринопільської територіальної громади Звенигородського району Черкаської області, яка на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №182495 від 01 грудня 2004 року, за життя належала його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Пальчик, Катеринопільського району, Черкаської області, актовий запис про смерть від 13 квітня 2009 року № 6.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду.

Головуючий О.І. Баранов