Провадження № 2/755/177/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" травня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Яхно П.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, за правилами загального позовного провадження, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, АТ «Сенс-Банк», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за договором кредиту № 014-462-КЖ у розмірі 33 847,38 дол. США, а саме: за кредитом - 26 400,00 дол. США, за відсотками - 7 447,38 дол. США та судові витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 13.12.2007 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», правонаступником прав та обов`язків якого є АТ «Сенс-Банк», та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту № 014-462-КЖ, за умовами якого кредитор надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 60 000,00 доларів США. В порушення умов договору, позичальник ОСОБА_1 зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 19.05.2017 має прострочену заборгованість, а саме: а саме: за кредитом - 26 400,00 дол. США, за відсотками - 7 447,38 дол. США. На виконання умов договору відповідачу була направлена вимога про досудове врегулювання спору, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем зобов`язання стосовно повернення кредиту, позивач вважає, що вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованості по кредиту, заборгованість за відсотками та неустойкою.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду міста Києва Астахової О.О. від 01.08.2017 відкрито провадження у цій цивільній справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні, сторонам роз`яснено право подати заперечення або пояснення щодо позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються.

18.12.2017 до суду надійшло клопотання представника позивача ПАТ «Укрсоцбанк» - Біллерис Ю.О. про розгляд справи у відсутність представника позивача, у якій останній вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити, а у випадку неявки відповідача у судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

21.12.2017 до суду від відповідача надійшли заперечення на позовну заяву про стягнення заборгованості, у який остання просила відмовити банку в позовних вимогах в повному обсязі. Додатково зазначила, що між нею та банком було укладено кредитний договір від 13.12.2017 № 014-462-КЖ (далі -Договір). Пунктом 1.1. Договору встановлено: банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 60 000,0 (шістдесят тисяч) доларів США зі сплатою 12,0% річних. Пунктом 1.2. Договору встановлено: кредит надається позичальнику на наступні цілі - придбання нерухомого майна - двокімнатної квартири АДРЕСА_1 та яка взята в забезпечення з заставною вартістю 525 200,0 (п`ятсот двадцять п`ять тисяч двісті) грн. - п. 1.3.1. Договору. Порядок надання кредиту на цілі, визначені п. 1.2 здійснюється шляхом видачі Позичальнику готівкових грошей в іноземній валюті - долари США. Банк не тільки порушив процедуру надання кредитних коштів, а й не підтверджує надання їй кредиту в доларах. Зазначила, що банк може зарахувати валютні кредитні кошти тільки на поточний рахунок, що відповідає правовій позиції Верховного суду, яка доведена інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 10 інформаційного листа № 10-390/0/4-12 від 27.09.12 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів із зобов`язань, що виникають із договорів та інших правочинів». Відповідно до Постанови НБУ від 14.08.2003 № 337 Банк відображає в бухгалтерському обліку операції з іноземною валютою тільки через поточний рахунок 2620, а раз така операція не була здійснена відповідно до нормативних актів НБУ, то і фактичною валютою кредиту є гривня, що є псевдовалютним кредитом. Крім того, відповідно до п. 4 Глави 3 Інструкції про касові операції в Україні, затвердженої постановою правління НБУ від 14.08.2003 № 337, станом на дату укладення кредитного договору, готівка в іноземній валюті з каси, банку видавалась фізичним особам за заявою на видачу готівки лише в наступних випадках: з їх поточних, вкладних (депозитних) рахунків та переказу без відкриття рахунку, за операціями з відшкодування банкнот іноземної валюти, прийнятих на інкасо. На відміну від цього, згідно п.2 вищевказаної Інструкції, видача готівкових коштів з каси банку в національній валюті - гривні допускається також за операціями з клієнтами (видача кредиту тощо). Оскільки видачу готівки в іноземній валюті в касі банку можливо було здійснити тільки з поточного рахунку клієнта, а такий рахунок на її ім`я не був відкритий, що й підтверджує, як вказує остання, що вона отримала кредит в гривні та його еквівалент у доларах США, що є порушенням положень глави 72 ЦК України. Отримавши гроші, відповідач понесла необґрунтовані валютні ризики, про які не була попереджена належним чином, як споживач фінансових послуг. В доданій заяві на видачу готівки № 04-2 від 13.12.2007 в сумі 60 000,00 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 303 000 грн. зазначено позичковий рахунок НОМЕР_1 , з якого не може видаватись готівка, так як це внутрішній рахунок банку і її підпис на ньому не вимагається, а платіжного документу про отримання нею кредитних коштів з каси банку - немає. Договором такий рахунок не передбачений. Крім того, підпис отримувача підроблений, відповідач вказала, що їй він не належить, відтак банк займається ще й підробкою документів, як вважає відповідач. Погашення кредиту здійснюється відповідно до Графіка, передбаченого п.1.1.1 Договору, яким встановлена тільки сума сплати кредиту. Графіком не передбачена не тільки сукупна вартість кредиту з урахуванням всіх платежів, а навіть не зазначена сплата щомісячного розміру процентів. Зазначає, що обман банку полягає і в тому, що, встановлюючи проценту ставку на рівні 12,0% річних, п. 2.4 Договору передбачив порядок її розрахунку, виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом за методом факт/ 360 днів і відсотки розраховуються щомісячно, тобто фактичний розрахунок проводиться за повний рік або 365 днів, при такому розрахунку щомісячний результат був би менше, обумовленої в Договорі суми. Наприклад, у березні 2007 відповідно до наданого розрахунку на залишок кредиту 58 974,42 дол. США банком нараховано процентів 609,4 дол. - 58 974,42 х (12% : 360 дн. х 31 день), а з розрахунку в році 365 днів сума процентів складе 601,05 дол. - 58 974,42 х (12% : 365 дн. х 31 день), різниця 609,4 - 601,05 = 8,35 дол. США або процентна ставка не 12 % річних, а 12,15%. Договором не тільки не передбачено покладання на відповідача валютних ризиків (курсові різниці), остання навіть не попереджена про них, так як цього вимагає Постанова НБУ від 10.05.2007 № 168, то і сплачувати кредит відповідач повинна була за курсом його отримання - 5,05, як вважає остання. Крім того, розрахунок заборгованості не може розглядатись без підтвердження його первинними документами - платіжними дорученнями за її підписом, які підтверджують правильність відображення в обліку всіх сплачених нею платежів за кредитом. Згідно із вищенаведеними нормами, факти здійснення господарських операцій доказуються виключно первинними бухгалтерськими документами, відтак як факт надання грошових коштів в кредит, так і його погашення, доказуються виключно первинними бухгалтерськими документами, а не простими розрахунками. В даному випадку банк надав копію заяви на видачу готівкової іноземної валюти з каси банку з підробленим її підписом, а до розрахунку не додав навіть копій платіжних документів. Вказала, що протягом тільки 7-ми років сплатила банку 77 024,07 дол. США, відповідно до розрахунку банку, що в гривневому еквіваленті навіть за середнім курсом 8,5 грн./дол. - 654 704,6 грн., при тому, що отримала кредит в гривневому еквіваленті - 303 000,0 грн, відтак вважає, що вже погасила кредит в гривні 2,2 номінали.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду міста Києва Астахової О.О. від 02.04.2018 задоволено частково клопотання представника відповідача про витребування доказів.

16.07.2018 до суду надійшло клопотання представника позивача ПАТ «Укрсоцбанк» - Авдєєвої М.К. про долучення до матеріалів справи доказів на виконання ухвали суду від 02.04.2018.

26.11.2018 до суду надійшло клопотання представника позивача ПАТ «Укрсоцбанк» - Авдєєвої М.К. про долучення до матеріалів справи доказів на виконання ухвали суду від 02.04.2018.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду міста Києва Астахової О.О. від 26.11.2018 задоволено частково клопотання представника відповідача про призначення експертизи. Призначено по справі судово-економічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: яка сума заборгованості ОСОБА_1 по договору кредиту № 014-462-КЖ від 13.12.2007 року укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 станом на 19.05.2017 року окремо по тілу кредиту та окремо по відсоткам за користування кредитом? Який розмір фактично сплачених грошових коштів по договору кредиту 014-462-КЖ від 13.12.2007 року укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 станом на 19.05.2017 року за період з 13.12.2007 року по 19.05.2017 року. Чи підтверджується документально і нормативно розрахунки Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» щодо заборгованості ОСОБА_1 станом на 19.05.2017 року за кредитним договором 014-462-КЖ від 13.12.2007 року укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 у сумі 33 847,38 доларів США, яка складається із заборгованості за кредитом - 26 400,00 доларів США, заборгованості за відсотками - 7 447,38 доларів США? Проведення експертизи доручено атестованим судовим експертам Експертно-дослідної служби України. Попередню оплату покладено на відповідача - ОСОБА_1 .

15.03.2019 до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про передачу копій документів до Експертно-дослідної служби України відповідно до ухвали суду від 26.11.2018, з відповідними копіями, які 15.03.2019 були направлені до Експертно-дослідної служби України, для проведення судової економічної експертизи.

27.05.2019 до суду з Експертно-дослідної служби України надійшов висновок експерта № 386/05/2019 від 17.05.2019, за результатами проведення судово-економічної експертизи.

26.11.2019 ухвалою, постановленою у порядку ч. 4 ст. 259 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про витребування у позивача оригіналів додаткових угод задоволено та зобов`язано позивача подати до суду оригінали додаткових угод.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду міста Києва Астахової О.О. від 20.12.2019 залучено до участі у справі правонаступника позивача Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» - Акціонерне товариство «Альфа-Банк».

У судовому засіданні, 20.12.2019 за клопотанням представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 долучено до матеріалів справи довідку про отриманий дохід у вигляді прощенного боргу.

Цього ж дня, ухвалою судді Дніпровського районного суду міста Києва Астахової О.О. відмовлено представнику позивача у клопотанні про зупинення провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

20.05.2020 цивільна справа за позовною заявою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, була передана в провадження судді Чех Н.А., відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.05.2020.

30.09.2020 до суду надійшла заява представника позивача АТ «Альфа-Банк» - Белінського В.А. про розгляд справи у відсутність представника позивача, у якій останній вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити, а у випадку неявки відповідача у судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду міста Києва Чех Н.А. від 17.02.2021 позов Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду.

Постановою Київського апеляційного суду від 27.05.2021 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» задоволено. Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 17.02.2021 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду міста Києва Чех Н.А. від 19.07.2021 задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів, ухвалено витребувати у Акціонерного товариства «Альфа-Банк» оригінали Додаткової угоди від 03.04.2009 року та від 19.04.2011 року до Кредитного договору № 14-462-КЖ від 13.12.2007 року, укладених між АКБСР «Укрсоцбанк» (ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_1 .

У судовому засіданні 04.10.2021 судом та за участі сторін було оглянуто оригінали документів у відповідності до ухвали суду від 26.11.2019.

02.06.2022, 05.10.2022 до суду надійшли заяви представника позивача АТ «Альфа-Банк» - Гуйвана І.В. про розгляд справи у відсутність представника позивача, у якій останній вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити, а у випадку неявки відповідача у судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

31.01.2023 ухвалою, постановленою у порядку ч. 4 ст. 259 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, клопотання представника позивача АТ «Альфа-Банк» - Подольської О.В. про зміну найменування позивача з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк» задоволено.

Розпорядженням керівника апарату Дніпровського районного суду м. Києва №124 від 28.04.2023 відповідно до п.п.2.3.50, 2.3.52 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду, здійснено повторний автоматичний розподіл вказаної судової справи між суддями.

01.05.2023 цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «Сенс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, була передана в провадження судді Катющенко В.П., відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.05.2023.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П. від 02.05.2023 прийнято цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором до свого провадження, постановлено про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва.

11.05.2023 до суду від представника позивача АТ «Сенс Банк» - Калічака В.П. надійшли письмові пояснення з розрахунком заборгованості.

15.05.2023 до суду надійшли заяви представника позивача АТ «Альфа-Банк» - Луньової А.Г. про розгляд справи у відсутність представника позивача, у якій останній вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити, а у випадку неявки відповідача у судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

16.05.2023 до суду від представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 надійшло клопотання про відшкодування витрат на проведення судово-економічної експертизи та заява про розгляд справи у відсутність відповідача та представника відповідача, у якій остання також вказала, що проти задоволення позову заперечують та просять відмовити у його задоволенні. Клопотання про відшкодування витрат на проведення судово-економічної експертизи задовольнити.

У судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін та за згодою сторони позивача ухвалити заочне рішення.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Судом встановлено, що 13.12.2007 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту № 014-462-КЖ, за умовами якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у розмірі 60 000,00 доларів США, зі сплатою 12% річних, з порядком погашення суми основної заборгованості до 10 числа кожного місяця 334,00 доларів США, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 12.12.2022 включно.

Згідно п.1.2. договору кредиту, кредит надається позичальнику на придбання нерухомого майна - двокімнатної квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до п. 2.1. договору кредиту, надання кредиту здійснюється шляхом видачі позичальнику готівкових коштів в іноземній валюті (долари США) на цілі, визначені п. 1.2. цього договору.

У відповідності до п.п. 3.1.1. договору кредиту, кредитор зобов`язаний: протягом одного робочого дня від дати набрання чинності договору, визначеного п.1.3.1. цього договору, і за умови виконання позичальником своїх обов`язків, передбачених в п.п.3.3.1.,3.3.15.-3.3.17. цього договору, відкрити позичальнику в Мінському відділенні КМФ АКБ «УКРСОЦБАНК» позичковий рахунок № НОМЕР_2 і видати позичальнику готівкові кошти в сумі кредиту в порядку та в строки, визначених цим договором.

За положень п. 2.2. договору кредиту, моментом (днем) надання кредиту вважається день видачі позичальнику готівкових грошей в сумі кредиту.

Згідно заяви на видачу готівки № 04-2 від 13.12.2007 ОСОБА_1 було видано готівку з позичкового рахунку згідно договору кредиту № 014-462-КЖ від 13.12.07.

Позивач виконав свої зобов`язання за договором кредиту та перерахував відповідачу кредитні кошти в сумі 60 00,00 доларів США позичковий рахунок позичальника № НОМЕР_2 , а ОСОБА_1 їх отримала у готівковій формі, що підтверджується заявою на видачу готівки № 04-2 від 13.12.2007.

За умовами п.п. 3.3.7. - 3.3.10 договору кредиту, позичальник зобов`язаний: використовувати кредит лише на цілі, визначені п. 1.2 цього договору; сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеному п. 2.4., 2.5. цього договору; своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку , визначеному п. 1.1. цього договору; достроково повернути кредит, погасити нараховані проценти та сплатити можливі штрафні санкції у випадках, визначених п.п. 2.6.3., 3.2.3., 4.4., 5.4. цього договору.

Умовами п. 2.3. договору кредиту передбачено, що моментом (днем) повернення кредиту вважається день зарахування на відповідні рахунки кредитора: суми кредиту, нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій, визначених цим договором, якщо інше не випливає з умов цього договору.

Згідно положень п. 4.5. договору кредиту, у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов`язків, визначених п. п 3.3.9, 3.3.10 цього договору, протягом більше, ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов`язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

Строк кредитування за договором кредиту становить період: з дати надання кредитором кредиту позичальнику по 12.12.2022 включно (що є датою остаточного погашення всієї суми кредиту) (п. 1.1. договору).

У силу ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог що звичайно ставляться.

Крім того, сторонами було укладено додаткові угоди до договору кредиту № 014-462-КЖ від 13.12.2007.

Згідно положень додаткової угоди без № від 03.04.2009 до договору кредиту № 014-462-КЖ від 13.12.2007, сторони дійшли згоди змінити графік погашення основного боргу, який станом на 03.04.2009 становить 54 990,00 доларів США та в зв`язку із цим внести відповідні зміни до тексту договору, а саме: п.п. 1.1.1. та 1.1.2 викласти в редакції цієї додаткової угоди.

Згідно положень додаткової угоди без № від 19.04.2011 до договору кредиту № 014-462-КЖ від 13.12.2007, сторони прийшли до взаємної згоди внести наступні зміни до умов кредитування, визначених договором: 1.2. встановити, що погашення залишку кредитної заборгованості здійснюється до 10 числа (включно) кожного місяця, згідно з графіком, викладеним у редакції цієї додаткової угоди.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно із ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Позивач, обґрунтовуючи позов, посилається на те, що в порушення умов договору, позичальник ОСОБА_1 зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 19.05.2017 має прострочену заборгованість, а саме: а саме: за кредитом - 26 400,00 дол. США, за відсотками - 7 447,38 дол. США. На виконання умов договору відповідачу була направлена вимога про досудове врегулювання спору, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем зобов`язання стосовно повернення кредиту, позивач вважає, що вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованості по кредиту, заборгованість за відсотками та неустойкою.

Відповідно до змісту ст. 610,612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що між сторонами склалися кредитні правовідносини, у яких кредитор вправі вимагати повернення наданих у кредит грошових коштів, а позичальнику кореспондує обов`язок повернути отримані у кредит кошти на умовах, укладеного договору кредиту.

Поряд із цим, суд вважає за доцільне зазначити, що твердження відповідача у поданих до суду запереченнях на позовну заяву про те, що банком не доведено факту видачі відповідачу кредиту, порушення процедури надання кредитних коштів, суд до уваги не приймає та відхиляє, оскільки такі твердження відповідача повністю спростовуються, зокрема, укладеним між сторонами договором кредиту та заявою на видачу готівки № 04-2 від 13.12.2007. Крім того, відповідачем у іншій частині вказується про те, що остання тривалий час виконувала свої кредитні зобов`язання, сплачувала грошові кошти по кредиту, відтак визнала, що отримала обумовлену договором суму грошових коштів у кредит. Крім того, не беруться судом до уваги твердження відповідача про те, що кредитний договір був укладений з порушенням норм законодавства, останню кредитором не було попереджено про валютні ризики та під впливом обману з боку банку, оскільки такі твердження не підтверджені належними та допустимими доказами, при цьому, остання не зверталася до суду для застосування наслідків недійсності правочину, що спростовує твердження відповідача у цій частині. При цьому, стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до положень ст.ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Зважаючи на викладене, за відсутності спеціальних знань, стороною відповідача було заявлено до суду клопотання про призначення судово-економічної експертизи, з метою повного та вичерпного з`ясування обставин, що мають істотне значення для справи, та потребують спеціальних знань в галузі бухгалтерії, економіки та ведення банківських розрахунків та обліку, для підтвердження чи спростування вимог, викладений у позовній заяві, яке було задоволено ухвалою суду від 26.11.2018 та на виконання вказаної ухвали 27.05.2019 до суду з Експертно-дослідної служби України надійшов висновок експерта № 386/05/2019 від 17.05.2019, за результатами проведення судово-економічної експертизи.

Статтею 110 ЦПК України визначено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Згідно з частиною другою статті 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Будь-яких заперечень від позивача чи відповідача щодо висновку експерта до суду не було подано, не надано доказів на його спростування, сторони не скористалися правом на заявлення клопотання про призначення повторної експертизи у цій справі, не ставили перед судом питання про виклик у судове засідання експерта, який проводив експертизу, відтак висновок експерта № 386/05/2019 від 17.05.2019 визнається належним та допустимим доказом у цій цивільній справі та береться судом до уваги у якості доказу.

Відповідно до частин першої, другої статті 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Вказані правові висновки, викладені у постанові КЦС ВС від 31.032021 у справі 523/7567/20.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи у цивільній справі № 755/10942/17 від 17.05.2019 № 386/05/2019, складеного судовим експертом ТОВ «Експертно-дослідної служби України» Тарасовою О.Б.:

Відповідь по першому питанню - за результатами експертизи в межах наявних матеріалів, не видається за можливе встановити суму заборгованості ОСОБА_1 по договору кредиту №014-462-ЮК від 13.12.2007р. станом на 19.05.2017р. окремо по тілу кредиту та окремо по відсоткам за користування кредитом, у зв`язку з наступним:

- у Розрахунку заборгованості за договором №014-462-КЖ від 13.12.2007р., станом на 19.05.2017р., Банком при нарахуванні відсотків, починаючи з 28.11.2008р. застосовувалась ставка (14,00%), не передбачена умовами договору кредиту, що свідчить про утримання з Позичальника додаткових нарахувань по відсотках, які збільшують фактичну вартість кредиту та збільшують розмір щомісячного платежу (докладно див. Таблицю 1 та Додаток 1 експертизи);

- загальна сума сплачених ОСОБА_1 коштів до АКБ СР «Укрсоцбанк» за договором кредиту №0 від 24.06.2008р. за період з 04.01.2008р. по 19.05.2017р., при врахування всіх платежів, відображених у платіжних документах, наданих у відповідь на клопотання, даних Розрахунку Банку (Т.1 а.с.18-20), Довідки №10.1-87/96-8186 (Т.1 а.с.21- 22) станом на 19.05.2017р., складає 77 558,20дол.США та 83,09грн. - сплата пені (докладно див. кол.20, 22-23 Додатку 1 експертизи), що не узгоджується з даними Розрахунку Банку та Довідки №10.1-87/96-8186 станом на 19.05.2017р. (докладно див. кол.3, 12 Додатку 1 експертизи);

- в наданих виписках по рахункам № НОМЕР_3 та НОМЕР_11 не відображено інформації за певні дати та періоди (періоди перераховано у дослідній частині експертизи);

- в матеріалах справи відсутні, в т.ч. у відповідь на клопотання не надані, виписки по рахункам № НОМЕР_4 (в дол.США), № НОМЕР_5 (в дол.США), № НОМЕР_6 (в дол.США), № НОМЕР_7 (в грн.), на які зараховувались кошти згідно платіжних документів;

- у наданому на дослідження Розрахунку заборгованості за договором №014-462-ЮК від 13.12.2007р., станом на 19.05.2017р. (Т.1 а.с.18-20) відсутні значення простроченої заборгованості по відсотках за весь період дослідження (з 13.12.2007р. по 19.05.2017р.), що не узгоджується з даними платіжних документів, які відображають погашення заборгованості на рахунок прострочених нарахованих відсотків НОМЕР_12, починаючи з 14.10.2010р.;

- дослідженням встановлено, в період з 04.03.2011р. по 13.11.2018р. рахунки № НОМЕР_3 та № НОМЕР_8 , які згідно виписок по рахункам № НОМЕР_3 (Т.1 а.с.125-135) та НОМЕР_13 (Т.1 а.с.121-122) фактично використані Банком для обліку основного боргу (тіла) по кредиту, не передбачені умовами договору кредиту №014- 462-КЖ від 13.12.2007р. (в т.ч. зі змінами);

- рахунки № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 (в дол.США), НОМЕР_10 (в грн.), які використовувались Банком для зарахування платежів на погашення кредиту згідно наданих на експертизу виписок та платіжних документів, не передбачені умовами договору кредиту №014-462-КЖ від 13.12.2007р. (в т.ч. зі змінами) для погашення заборгованості по кредиту;

- платіжні документи (заяви на переказ готівки та квитанції) щодо погашення заборгованості Позичальника та внесення коштів на рахунки для погашення заборгованості надані не в повному обсязі;

- встановлено затримання зарахування та розподілу сплачених коштів (частини сплачених коштів) у дату внесення платежу на погашення, починаючи з 08.10.2010р., в результаті чого утворюється залишок нерозподілених коштів (докладно див. кол.20-21 Додатку 1 експертизи).

Відповідь по другому питанню - в межах наявних матеріалів встановлено, що загальна сума сплачених ОСОБА_1 коштів до АКБ СР «Укрсоцбанк» (правонаступник - ПАТ «Укрсоцбанк») за Договором кредиту №014-462-КЖ від 13.12.2007р. за період з 04.01.2008р. по 19.05.2017р., при врахуванні всіх платежів, відображених у платіжних документах, наданих у відповідь на клопотання, даних Розрахунку Банку (Т.1 а.с. 18-20), Довідки №10.1-87/96-8186 (Т.1 а.с.21- 22) станом на 19.05.2017р., складає 77 558,20дол.США та 83,09грн. (сплата пені), (докладно див. кол.20, 22-23 Додатку 1 експертизи), що не узгоджується з даними Розрахунку Банку та Довідки №10.1-87/96-8186 станом на 19.05.2017р., в яких відображено загальну суму сплачених коштів у розмірі 77 028,51дол.США (в т.ч. 33 600,00дол.США за основним боргом та 43 428,51 дол.США - за нарахованими відсотками), (докладно див. дослідну частину та кол.3,12 Додатку 1 експертизи).

Відповідь по третьому питанню - за результатами експертизи не встановлено документального підтвердження розрахунків ПАТ «Укрсоцбанк» щодо заборгованості ОСОБА_1 станом на 19.05.2017р. за кредитним договором №014-462-КЖ від 13.12.2007р., укладеним між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 у сумі 33 847,38дол.США, яка складається із заборгованості за кредитом - 26 400,00дол.США, заборгованості за відсотками - 7 447,3 8дол.США, у зв`язку з наступним (докладно див. дослідну частину):

- у Розрахунку заборгованості за договором №014-462-КЖ від 13.12.2007р., станом на 19.05.2017р., Банком при нарахуванні відсотків, починаючи з 28.11.2008р. застосовувалась ставка (14,00%), не передбачена умовами договору кредиту, що свідчить про утримання з Позичальника додаткових нарахувань по відсотках, які збільшують фактичну вартість кредиту та збільшують розмір щомісячного платежу (докладно див. Таблицю 1 та Додаток 1 експертизи);

- в наданих виписках по рахункам № НОМЕР_3 та НОМЕР_11 не відображено інформації за певні дати та періоди (періоди перераховано у дослідній частині експертизи);

- в матеріалах справи відсутні, в т.ч. у відповідь на клопотання не надані, виписки по рахункам № НОМЕР_4 (в дол.США), № НОМЕР_5 (в дол.США), № НОМЕР_6 (в дол.США), № НОМЕР_7 (в грн.), на які зараховувались кошти згідно платіжних документів;

- у наданому на дослідження Розрахунку заборгованості за договором №014-462-КЖ від 13.12.2007р., станом на 19.05.2017р. (Т.1 а.с. 18-20) відсутні значення простроченої заборгованості по відсотках за весь період дослідження (з 13.12.2007р. по 19.05.2017р.), що не узгоджується з даними платіжних документів, які відображають погашення заборгованості на рахунок прострочених нарахованих відсотків НОМЕР_12, починаючи з 14.10.2010р.;

- загальна сума сплачених ОСОБА_1 коштів до АКБ СР «Укрсоцбанк» (правонаступник ПАТ «Укрсоцбанк») за Договором кредиту №0 від 24.06.2008р. за період з 04.01.2008р. по 19.05.2017р., при врахування всіх платежів, відображених у платіжних документах, наданих у відповідь на клопотання, даних Розрахунку Банку (Т.1 а.с. 18-20), Довідки №10.1-87/96-8186 (Т.1 а.с.21-22) станом на 19.05.2017р., складає 77558,20дол.США та 83,09грн. - сплата пені (докладно див. кол.20, 22-23 Додатку 1 експертизи), що не узгоджується з даними Розрахунку Банку та Довідки №10.1-87/96-8186 станом на 19.05.2017р. (докладно див. кол.З, 12 Додатку 1 експертизи);

- дослідженням встановлено, в період з 04.03.2011р. по 13.11.2018р. рахунки № НОМЕР_3 та НОМЕР_13, які згідно виписок по рахункам № НОМЕР_3 (Т.1 а.с.125-135) та НОМЕР_13 (Т.1 а.с.121-122) фактично використані Банком для обліку основного боргу (тіла) по кредиту, не передбачені умовами договору кредиту №014- 462-КЖ від 13.12.2007р. (в т.ч. зі змінами);

- рахунки № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , НОМЕР_14 (в дол.США), НОМЕР_10 (в грн.), які використовувались Банком для зарахування платежів на погашення кредиту згідно наданих на експертизу виписок та платіжних документів, не передбачені умовами договору кредиту №014-462-КЖ від 13.12.2007р. (в т.ч. зі змінами) для погашення заборгованості по кредиту;

- платіжні документи (заяви на переказ готівки та квитанції) щодо погашення заборгованості Позичальника та внесення коштів на рахунки для погашення заборгованості надані не в повному обсязі;

- встановлено затримання зарахування та розподілу сплачених коштів (частини сплачених коштів) у дату внесення платежу на погашення, починаючи з 08.10.2010р., в результаті чого утворюється залишок нерозподілених коштів (докладно див. кол.20-21 Додатку 1 експертизи).

За результатами проведення судово-економічної експертизи у цивільній справі № 755/10942/17 від 17.05.2019 № 386/05/2019, складеного судовим експертом ТОВ «Експертно-дослідної служби України» Тарасовою О.Б. було надано наступні висновки:

1.За результатами експертизи в межах наявних матеріалів, не видається за можливе встановити суму заборгованості ОСОБА_1 по договору кредиту №014-462- КЖ від 13.12.2007р. станом на 19.05.2017р. окремо по тілу кредиту та окремо по відсоткам за користування кредитом, у зв`язку з наступним (докладно див. дослідну частину та експертизи):

-у Розрахунку заборгованості за договором №014-462-КЖ від 13.12.2007р., станом на 19.05.2017р., Банком при нарахуванні відсотків, починаючи з 28.11.2008р. застосовувалась ставка (14,00%), не передбачена умовами договору кредиту, що свідчить про утримання з Позичальника додаткових нарахувань по відсотках, які збільшують фактичну вартість кредиту та збільшують розмір щомісячного платежу (докладно див. Таблицю 1 та Додаток 1 експертизи);

-загальна сума сплачених ОСОБА_1 коштів до АКБ СР «Укрсоцбанк» за договором кредиту №0 від 24.06.2008р. за період з 04.01.2008р. по 19.05.2017р., при врахування всіх платежів, відображених у платіжних документах, наданих у відповідь на клопотання, даних Розрахунку Банку (Т.1 а.с.18-20), Довідки №10.1-87/96-8186 (Т.1 а.с.21- 22) станом на 19.05.2017р., складає 77558,20дол.США та 83,09грн. - сплата пені (докладно див. кол.20, 22-23 Додатку 1 експертизи), що не узгоджується з даними Розрахунку Банку та Довідки №10.1-87/96-8186 станом на 19.05.2017р. (докладно див. кол.З, 12 Додатку 1 експертизи);

-в наданих виписках по рахункам № НОМЕР_3 та НОМЕР_11 не відображено інформації за певні дати та періоди (періоди перераховано у дослідній частині експертизи);

-в матеріалах справи відсутні, в т.ч. у відповідь на клопотання не надані, виписки по рахункам № НОМЕР_4 (в дол.США), № НОМЕР_5 (в дол.США), № НОМЕР_6 (в дол.США), № НОМЕР_7 (в грн.), на які зараховувались кошти згідно платіжних документів;

-у наданому на дослідження Розрахунку заборгованості за договором №014-462-КЖ від 13.12.2007р., станом на 19.05.2017р. (Т.1 а.с. 18-20) відсутні значення простроченої заборгованості по відсотках за весь період дослідження (з 13.12.2007р. по 19.05.2017р.), що не узгоджується з даними платіжних документів, які відображають погашення заборгованості на рахунок прострочених нарахованих відсотків НОМЕР_12, починаючи з 14.10.2010р.;

-дослідженням встановлено, в період з 04.03.2011р. по 13.11.2018р. рахунки № НОМЕР_3 та № НОМЕР_8 , які згідно виписок по рахункам № НОМЕР_3 (Т.1 а.с.125-135) та НОМЕР_13 (Т.1 а.с.121-122) фактично використані Банком для обліку основного боргу (тіла) по кредиту, не передбачені умовами договору кредиту №014- 462-КЖ від 13.12.2007р. (в т.ч. зі змінами);

-рахунки № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 (в дол.США), НОМЕР_10 (в грн.), які використовувались Банком для зарахування платежів на погашення кредиту згідно наданих на експертизу виписок та платіжних документів, не передбачені умовами договору кредиту №014-462-КЖ від 13.12.2007р. (в т.ч. зі змінами) для погашення заборгованості по кредиту;

-платіжні документи (заяви на переказ готівки та квитанції) щодо погашення заборгованості Позичальника та внесення коштів на рахунки для погашення заборгованості надані не в повному обсязі;

-встановлено затримання зарахування та розподілу сплачених коштів (частини сплачених коштів) у дату внесення платежу на погашення, починаючи з 08.10.2010р., в результаті чого утворюється залишок нерозподілених коштів (докладно див. кол.20-21 Додатку 1 експертизи).

2.В межах наявних матеріалів встановлено, що загальна сума сплачених ОСОБА_1 коштів до АКБ СР «Укрсоцбанк» (правонаступник - ПАТ «Укрсоцбанк») за Договором кредиту №014-462-КЖ від 13.12.2007р. за період з 04.01.2008р. по 19.05.2017р., при врахуванні всіх платежів, відображених у платіжних документах, наданих у відповідь на клопотання, даних Розрахунку Банку (Т.1 а.с. 18-20), Довідки №10.1-87/96-8186 (Т.1 а.с.21-22) станом на 19.05.2017р., складає 77558,20 дол.США та 83,09грн. (сплата пені), (докладно див. кол.20, 22-23 Додатку 1 експертизи), що не узгоджується з даними Розрахунку Банку та Довідки №10.1-87/96-8186 станом на 19.05.2017р., в яких відображено загальну суму сплачених коштів у розмірі 77028,51 дол.США (в т.ч. 33600,00 дол.США за основним боргом та 43428,51 дол.США - за нарахованими відсотками), (докладно див. дослідну частину та кол.3, 12 Додатку 1 експертизи).

3.За результатами експертизи не встановлено документального підтвердження розрахунків ПАТ «Укрсоцбанк» щодо заборгованості ОСОБА_1 станом на 19.05.2017р. за кредитним договором №014-462-КЖ від 13.12.2007р., укладеним між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 у сумі 33847,38 дол.США, яка складається із заборгованості за кредитом - 26400,ООдол.США, заборгованості за відсотками - 7447,38 дол.США, у зв`язку з наступним (докладно див. дослідну частину):

-у Розрахунку заборгованості за договором №014-462-КЖ від 13.12.2007р., станом на 19.05.2017р., Банком при нарахуванні відсотків, починаючи з 28.11.2008р. застосовувалась ставка (14,00%), не передбачена умовами договору кредиту, що свідчить про утримання з Позичальника додаткових нарахувань по відсотках, які збільшують фактичну вартість кредиту та збільшують розмір щомісячного платежу (докладно див. Таблицю 1 та Додаток 1 експертизи);

-в наданих виписках по рахункам № НОМЕР_3 та НОМЕР_11 не відображено інформації за певні дати та періоди (періоди перераховано у дослідній частині експертизи);

-в матеріалах справи відсутні, в т.ч. у відповідь на клопотання не надані, виписки по рахункам № НОМЕР_4 (в дол.США), № НОМЕР_5 (в дол.США), № НОМЕР_6 (в дол.США), № НОМЕР_7 (в грн.), на які зараховувались кошти згідно платіжних документів;

-у наданому на дослідження Розрахунку заборгованості за договором №014-462-КЖ від 13.12.2007р., станом на 19.05.2017р. (Т.1 а.с.18-20) відсутні значення простроченої заборгованості по відсотках за весь період дослідження (з 13.12.2007р. по 19.05.2017р.), що не узгоджується з даними платіжних документів, які відображають погашення заборгованості на рахунок прострочених нарахованих відсотків НОМЕР_12, починаючи з 14.10.2010р.;

-загальна сума сплачених ОСОБА_1 коштів до АКБ СР «Укрсоцбанк» (правонаступник ПАТ «Укрсоцбанк») за Договором кредиту №0 від 24.06.2008р. за період з 04.01.2008р. по 19.05.2017р., при врахування всіх платежів, відображених у платіжних документах, наданих у відповідь на клопотання, даних Розрахунку Банку (Т.1 а.с.18-20), Довідки №10.1-87/96-8186 (Т.1 а.с.21-22) станом на 19.05.2017р., складає 77558,20дол.США та 83,09грн. - сплата пені (докладно див. кол.20, 22-23 Додатку 1 експертизи), що не узгоджується з даними Розрахунку Банку та Довідки №10.1-87/96-8186 станом на 19.05.2017р. (докладно див. кол.3, 12 Додатку 1 експертизи);

-дослідженням встановлено, в період з 04.03.2011р. по 13.11.2018р. рахунки № НОМЕР_3 та № НОМЕР_8 , які згідно виписок по рахункам № НОМЕР_3 (Т.1 а.с.125-135) та НОМЕР_13 (Т.1 а.с.121-122) фактично використані Банком для обліку основного боргу (тіла) по кредиту, не передбачені умовами договору кредиту №014- 462-КЖ від 13.12.2007р. (в т.ч. зі змінами);

-рахунки № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , НОМЕР_14 (в дол.США), НОМЕР_10 (в грн.), які використовувались Банком для зарахування платежів на погашення кредиту згідно наданих на експертизу виписок та платіжних документів, не передбачені умовами договору кредиту №014-462-КЖ від 13.12.2007р. (в т.ч. зі змінами) для погашення заборгованості по кредиту;

-платіжні документи (заяви на переказ готівки та квитанції) щодо погашення заборгованості Позичальника та внесення коштів на рахунки для погашення заборгованості надані не в повному обсязі;

Проаналізувавши вказаний висновок експерта від 17.05.2019 № 386/05/2019, судовим експертом ТОВ «Експертно-дослідної служби України» Тарасовою О.Б., вбачається, що поставлені на вирішення експертизи питання були вирішені експертом не в повному обсязі, однак в більшій частині експерту вдалось надати до суду відповіді на питання, що ставились перед ним. Експерту не вдалось за можливе встановити суму заборгованості ОСОБА_1 по договору кредиту №014-462- КЖ від 13.12.2007р. станом на 19.05.2017р. окремо по тілу кредиту та окремо по відсоткам за користування кредитом, у зв`язку з ненаданням стороною позивача документів, необхідних для проведення експертизи, а саме: виписок по запитуваним рахункам.

Разом з цим суд наголошує, що за відсутності достовірних відомостей про розмір заборгованості позичальника ОСОБА_1 за договором кредиту договір кредиту № 014-462-КЖ від 13.12.2007, з огляду на висновок експерта від 17.05.2019 № 386/05/2019, суд позбавлений можливості достовірно та беззаперечно встановити реальний розмір заборгованості позичальника ОСОБА_1 за договором, встановлення якого є обов`язковим по даній справі та входить до предмету доказування, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, що закріплено у частині 6 статті 81 ЦПК України.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, керуючись положеннями вищенаведеного діючого законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, у розрізі встановлених судом обставин, з огляду на неможливість встановлення реального розміру заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Сенс Банк».

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог АТ «Сенс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, у порядку ст. 141 ЦПК України, відсутні.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Таким чином, заява відповідача про стягнення з позивача витрат з оплати вартості судово-економічної експертизи в сумі 16 445 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 610-612, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 141, 209, 210, 223, 247, 265, 274, 279, 280, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

В позові Акціонерного товариства «Сенс-Банк» (, м. Київ вул. Велика Васильківська, 100) до ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_9 , АДРЕСА_3 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором -відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сенс-Банк» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті вартості судово-економічної експертизи в сумі 16 445 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складений 25.05.2023.

Суддя: