Справа №: 164/1786/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2023 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді Невара О.В.,

при секретарі Шумік О.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Колківської селищної ради Луцького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до Колківської селищної ради Луцького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, вказавши, що вони являються спадкоємцями за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_3 позивачі у встановлений законом шестимісячний термін з моменту відкриття спадщини фактично прийняли спадщину, оскільки постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заяв про відмову від спадщини вони не подавали. Спадкоємців за заповітом на дане спадкове майно немає. ОСОБА_1 являється дружиною, а ОСОБА_2 - дочкою спадкодавця ОСОБА_3 . Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивачі не мають можливості. Посилаючись на зазначені обставини, просили суд визнати за ними в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , які належали на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , а саме: за ОСОБА_1 право власності на частини житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд, що знаходяться по АДРЕСА_1 , а за ОСОБА_2 - на частину житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представник відповідача - Колківської селищної ради Луцького району Волинської області в судове засідання не з`явилися, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача - Колківської селищної ради Луцького району Волинської області подав до суду заяву, в якій вказав, що проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 селищна рада не заперечує, просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та представника відповідача - Колківської селищної ради Луцького району Волинської області.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об?єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 68 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об?єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об?єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст. 368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб?єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім?ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Згідно ст. 369 Цивільного кодексу України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 370 Цивільного кодексу України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Згідно ст. 372 Цивільного кодексу України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 з 27 серпня 1951 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . 19 липня 1974 року ОСОБА_3 було придбано у власність житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , після реорганізації - смт. Колки Луцького району Волинської області. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_3 позивачі у встановлений законом шестимісячний термін з моменту відкриття спадщини фактично прийняли спадщину, оскільки постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заяв про відмову від спадщини вони не подавали. Спадкоємців за заповітом на дане спадкове майно немає. ОСОБА_1 являється дружиною, а ОСОБА_2 - дочкою спадкодавця ОСОБА_3 . Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивачі не мають можливості. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 26 лютого 2013 року, свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 22 червня 1967 року, свідоцтв про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 9 вересня 1982 року та серії НОМЕР_4 від 18 жовтня 1986 року, договору купівлі-продажу будинку від 19 липня 1974 року, який посвідчено виконкомом Колківської селищної ради та зареєстровано в книзі для запису нотаріальних дій за № 55, довідки Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області № 417 від 11 лютого 2020 року, свідоцтва про право на спадщину за законом від 2 квітня 2020 року, витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 2 квітня 2020 року, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 283/02-31 від 2 квітня 2020 року, повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори № 73/01-16 від 30 січня 2023 року.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , були придбані в період шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , їх частки у праві спільної сумісної власності на вказані житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами є рівними та становлять по частині даного нерухомого майна. Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , являючись спадкоємцями за законом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , які належали на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , фактично набули право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це спадкове майно за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Слід визнати за ОСОБА_1 право власності на частини житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд, що знаходяться по АДРЕСА_1 , а за ОСОБА_2 - на частину житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 133, 141, 258-259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 328, 368-370, 372, 1216, 1261, 1268-1270, 1296 Цивільного кодексу України, ст.ст. 60, 63, 68, 70 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частини житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на частину житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 .

Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 .

Відповідач: Колківська селищна рада Луцького району Волинської області, місцезнаходження: 44661, смт. Колки, вул. Грушевського, 42 Луцького району Волинської області, .

Повний текст судового рішення складено 20 березня 2023 року.

Суддя районного суду О.В. Невар