КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №22-ц/824/7569/2023 Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Кулікової С.В., Олійника В.І.,

секретар судового засідання: Череп Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Пилипця Антона Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 15 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства завод «Генератор» про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до державного підприємства Завод «Генератор».

Позов обґрунтовував тим, що він, на момент аварії на ЧАЕС, працював на посаді слюсаря-електромонтажника у ДП Завод «Генератор».

28.04.1986 року відповідно до наказу № 46 він був відкомандирований на роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

У період часу з 28.04.1986 року по 02.05.1986 року він виконував роботи по погрузці піску для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується довідкою № 42/941.

Згідно з табелем виконаних робіт він: 28.04.1986 року пропрацював 8 годин, 29.04.1986 року - 12 годин, 30.04.1986 року - 8 годин, 01.05.1986 року - 8 годин, 02.05.1986 року - 8 годин.

Робота в надурочний час оплачувалася відповідно до ст. 106 КЗпП УРСР. За перші дві години понад нормованої роботи - у полуторному розмірі, а за наступні години - у подвійному розмірі з урахуванням кратності.

Позивач звернувся до відповідача з заявою про видачу йому довідки про розрахунок середнього заробітку за квітень - травень 1986 року.

Відповідачем було надано, витребовувані ним довідки, однак у них була відсутня правильна інформація про розмір нарахованої заробітної плати за період з 28.04.1986 року по 02.05.1986 року.

Разом з тим, належним розрахунком заробітної плати за квітень 1986 року є наступний: 1,56 крб. * 3 дні. * 6 год. * 4 = 112,32 крб. (за період з 28.04.1986 р. по 30.04.1986 р.); 1,56 крб. - перерахована тарифна ставка; 3 дні - кількість днів робочих днів у зоні ЧАЕС; 6 год. - тривалість робочого дня у зоні ЧАЕС; 4 - коефіцієнт кратності за роботу у II зоні ЧАЕС. При цьому, він надмірно працював у ці дні, а саме: 28.04.1986 року - 2 години; 29.04.1986 року - 6 годин; 30.04.1986 року - 2 години. У зв`язку з цим, окремому розрахунку підлягають надмірно відпрацьований час: 1.56 крб. * 3 дні * 2 год. * 1,5 * 4 = 56,16 крб. та 1.56 крб. * 1 день * 4 год. * 1,5*4 = 37,44 крб.

Загальний розмір заробітної плати у зоні ліквідації аварії на ЧАЕС за квітень 1986 року становить: 112.32 крб. + 56.16 крб. + 37,44 крб. = 205.92 крб.

Належний розрахунок заробітної плати за травень 1986 року є наступним: 1,85 крб. * 2 дні. * 6 год. * 2р. * 4 = 177,60 крб. (за період з 01.05.1986 р. по 02.05.1986 р.); 1,85 крб. * 2 дні. * 2 год. *1,5 р.* 2р. * 4 = 88,80 крб..

Загальний розмір заробітної плати за травень 1986 року з урахуванням відпускних становить: 177,60 крб. + 88,80 крб. = 266,40 крб..

Посилаючись на зазначені обставини, просив зобов`язати відповідача здійснити перерахунок його заробітної плати за квітень 1986 року та включити у довідку про заробітну плату за роботу в ІІ зоні небезпечності (в зоні відчуження ЧАЕС) в м. Чорнобиль, с. Лелів за період з 28.04.1986 року по 30.04.1986 року (кратність 4-годинна тарифна ставка 1,56 крб.) з включенням до неї оплати у надмірний час, а саме: 28.04.1986 року - 2 години, 29.04.1986 року - 6 годин, 30.04.1986 року - 2 години; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок його заробітної плати за травень 1986 року та включити у довідку про заробітну плату за роботу в ІІ зоні небезпечності (в зоні відчуження ЧАЕС) в м. Чорнобиль, с. Лелів за період з 01.05.1986 року по 02.05.1986 року (кратність 4-годинна тарифна ставка 1,85 крб.) з включенням до неї оплати праці у вихідні дні (01.05.1986 р. та 02.05.1986 р.).

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 15 вересня 2022 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, адвокат Пилипець А.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовував тим, що спір між позивачем та відповідачем виник на підставі того, що відповідач невірно здійснив розрахунок розміру заробітної плати позивачу у період здійснення відрядної роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС м. Чорнобиль, с. Лелів за період з 28.04.1986 року по 02.05.1986 року.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги посилається на п. 25 та п. 26 наказу Міністерства фінансів СРСР № 61 від 10.03.1987 року, та вважає що саме на відповідача у період з 1987 року покладався обов`язок у зберіганні документів про нарахування заробітної плати як роботодавця, а не позивача, як працівника. Разом з тим вказує, що представник відповідача зазначила, що у підприємства відсутня первинна документація про нарахування заробітної плати та інші необхідні відомості. Тобто, відповідач належним чином не виконав покладений на нього обов`язок у зберіганні та забезпеченні схоронності первинної документації.

Скаржник вважає, що суд першої інстанції неправомірно поклав обов`язок у наданні первинної документації, та як наслідок забезпечення схоронності такої первинної документації не на відповідача як належного суб`єкта, а на позивача, тим самим порушивши право позивача на доступ до правосуддя та дотримання розумного балансу інтересів між сторонами.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги також вказав, що невидача запитуваної довідки породжує у позивача невизначеність щодо можливості в подальшому реалізувати право отримання належного йому розміру пенсійного забезпечення. Підставою для відмови у видачі вказаної довідки, з боку відповідача, не може слугувати відсутністю необхідних первинних документів щодо оплати праці позивача у період його перебування у зоні відчуження, так як вини в тому позивача немає.

Вважає, що позивач має право на оплату праці за роботу по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження в м. Чорнобиль в період з 28.04.1986 року по 02.05.1986 року по підвищеним до 100% тарифним ставкам і посадовим окладам, оплату праці в подвійному розмірі у вихідні дні роботи в зоні ЧАЕС.

Звернув увагу суду також на довідку про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження, яка була надана відповідачем, як додаток до відзиву на позов та на яку посилається відповідач у відзиві на позов. Скаржник вважає, що відповідачем визнається та не оспорюється перебування позивача у трудових відносинах з відповідачем у період здійснення робіт по ліквідації наслідків ЧАЕС, період перебування позивача на роботах по ліквідації наслідків ЧАЕС у м. Чорнобиль (включаючи вихідні та святкові дні), зони небезпеки у якій перебував позивач, кількість відпрацьованих днів та годин, кратність розміру тарифних ставок, надмірно відпрацьовані години (надурочні години).

Відзив у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що розрахунок заробітної плати та видача довідки про заробітну плату повинні здійснюватися відповідно до первинних документів (особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством) за період і участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Однак позивачем не надані первинні документи, на підставі яких ним було здійснено розрахунок заробітної плати за квітень та травень 1986 року, крім цього клопотання про витребування первинних документів сторони суду не подавали.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 49 КЗпП України роботодавець зобов`язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Відповідно до ч. 4 ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Верховний Суд у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі №357/566/17 дійшов висновку, що згідно з пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією.

Тобто, роботодавець має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у розрахунковому листі позивача за відповідний період. При цьому, розмір отриманої заробітної плати, що зазначається у довідці, має відповідати та видається на підставі первинних документів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України).

Встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (а.с. 11).

Відповідно до наказу філії Київського заводу «Генератор» від 28.04.1986 № 46 був направлений в командировку для погрузки піску для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 12-13).

Згідно з довідкою ДП Завод «Генератор» від 25.06.2019 № 42/941 ОСОБА_1 був безпосередньо занятий на роботах 28.04.1986 р., 29.04.1986 р., 30.04.1986 р., 01.05.1986 р., 02.05.1986 р. (а.с. 14).

Відповідно до довідок ДП Завод «Генератор» від 28.01.20 № 642/11 та від 28.01.20 № 642/12 середньоденний заробіток ОСОБА_1 за квітень 1986 року - 10,96 крб. (а.с. 21) та за травень 1986 року - 10,13 крб. відповідно (а.с. 24).

Згідно з виписки з протоколу № 2 засідання комісії по розгляду трудового спору між електромонтером цеху № 17 ДП завод «Генератор» ОСОБА_1 та адміністрацією ДП завод «Генератор» від 16.01.20 копії первинних документів, а саме: відомості виплати заробітної плати за квітень-травень 1986 р.; наказ про преміювання за роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; відомості про видачу премій та інших доплат за роботу по ліквідації наслідків на ЧАЕС; маршрутного листа за квітень-травень 1986 р. за роботу по ліквідації наслідків на ЧАЕС або акти про знищення даних документів не надані (а.с. 34).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки розрахунок заробітної плати та видача довідки про заробітну плату повинні здійснюватися відповідно до первинних документів (особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством) за період і участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, однак позивачем такі документи суду не надано, а також не надано клопотання про витребування цих доказів.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції неправомірно поклав обов`язок у наданні первинної документації саме на позивача, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки саме на позивача покладається обов`язок надати суду докази на які посилається позивач. Разом з цим, матеріали справи не містять доказів того, що позивач або його представник звертався до відповідача з відповідними зверненнями про отримання первинної документації про нарахування заробітної плати та інші необхідні відомості.

Твердження апелянта на помилковість висновків суду, з огляду на Лист Мінпраці, Мінчорнобиля та Мінфіну України від 29.10.1992 №09-3751, чим визначено, що якщо підприємство було невірно нараховано заробітна плата за роботу в зоні відчуження, то підприємство на підставі первинних документів має провести перерахунок заробітної плати згідно із законодавством, розрахунок таким чином заробітну плату не індексують і не виплачують, а лише враховують при обчисленні пенсії, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки таке твердження не спростовує правильних висновків суду, оскільки згідно усталеної практики Верховного Суду підставою для видачі довідки про заробітну плату особи є лише первинні документи про фактично відпрацьований позивачем час та розмір отриманої заробітної плати в зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Оскільки позивачем на підтвердження своїх доводів не надано жодних первинних документів бухгалтерського обліку, які були б підставою для перерахунку заробітної плати, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Вказане є визначальним для правильного вирішення спору.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції, викладених у рішенні, не спростовують.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що трудове та майнове право позивача не було порушено відповідачем.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог та вірно застосував до правовідносин що виникли між сторонами положення ст. 49 КЗпП України та положення Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374,375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Пилипця Антона Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 15 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «11» травня 2023 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді С.В. Кулікова

В.І. Олійник