КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Справа № 753/232/22
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/3946/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2023 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Ящук Т.І.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Шкварки Андрія Володимировича на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 26 липня 2022 року (суддя Коренюк А.М.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором підряду та відшкодування моральної шкоди,

встановив:

у січні 2022 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 92 088,57грн, інфляційних збитків у розмірі 2 696,06грн, 3% річних у розмірі 802,31грн, неустойки в розмірі 48 806,94грн, моральної шкоди в розмірі 5000грн, витрат на проведення експертиз в розмірі 6 000грн та судових витрат.

Мотивуючи позовні вимоги, позивачка зазначала, що 1 березня 2021 року вона уклала з ОСОБА_2 договір підряду на проведення ремонтних робіт у квартирі АДРЕСА_1 , згідно якого доручила, а відповідач зобов`язався надати кошторис робіт і матеріалів, та забезпечує проведення ремонтно-будівельних робіт з дотриманням діючих технічних умов для ремонту житлових приміщень відповідно до кошторису.

Позивачка стверджувала, що відповідно до наданих кошторисів сплатила грошові кошти за виконанні роботи у розмірі 8400 доларів США, що еквівалентно 233 460грн, що підтверджується розписками, однак відповідач порушив умови договору в частині монтажу підвісної стелі, оскільки після виконання робіт, підвісна стеля провисла і на ній були тріщини, а на її прохання усунути недоліки, відповідач не реагував.

Позивачка, посилаючись на звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій і інженерних мереж об`єкта та проведення експертно-технічного дослідження, зазначала, що підвісна стеля в приміщенні квартири АДРЕСА_1 є аварійною та не придатною для подальшого безпечного використання за призначенням, у зв`язку із наявністю низки грубих порушень технології, які сталися при улаштуванні цієї конструкції, у зв`язку із чим їй завдану матеріальну шкоду у розмірі 92 088,57грн, які вона просила стягнути з відповідача.

Крім цього на підставі п. 4.10 договору позивачка просила стягнути з відповідача неустойку в розмірі 0,5 % від суми заборгованості за кожен день прострочення за період з 1 вересня 2021 року по 15 грудня 2021 року в розмірі 48 806,94грн.

Позивачка стверджувала, що діями відповідача їй було заподіяну моральну шкоду, яку вона оцінила в 5000грн, що полягала у постійному нервовому напруженні, душевних стражданнях, що стали джерелом негативних емоцій та переживань, призвели до погіршення здоров`я, безсоння, вимушених змін життєвого графіку.

Крім цього, на підставі частини 2 статті 625 ЦК України позивачка просила стягнути із відповідача інфляційні збитки в розмірі 2 696,06грн та три відсотки річних у розмірі 802,31грн від простроченої суми за період з 1 вересня 2021 року по у грудня 2021 року.

Також позивачка просила стягнути із відповідача витрати на складання звіту в розмірі 3 500грн, висновку експерта в розмірі 2 500грн, а також здійснити розподіл судових витрат.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26 липня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Шкварко А.В. просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Представник позивачки вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у позові у зв`язку із невірно обраним позивачкою способом захисту свого порушеного права та, посилаючись на правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 10 лютого 2021 року по справі № 754/5841/17, зазначає, що обраний позивачкою спосіб захисту, хоч і не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір, у свою чергу, не визначають іншого ефективного способу захисту, відтак порушене право позивачки підлягає захисту обраним нею способом.

Також представник позивачки не погоджується із висновком суду першої інстанції стосовно того, що вказаний договір підряду не містить його істотних умов, оскільки додатки до договору, що становлять собою кошторис та графік виконання робіт, не підписано відповідачем, зазначаючи що до суду було подано кошторис робіт, підписаний обома сторонами договору, який містить перелік видів робіт, їх об`єм та вартість, а також був наданий перелік необхідних матеріалів, підписаний позивачкою, у якому відповідач замість підпису лише зазначив своє прізвище.

Крім цього представник позивачки зазначає про невірну оцінку судом першої інстанції розписок про передачу відповідачу грошових коштів у розмірі 8400 доларів США та визнання їх неналежними доказами, у зв`язку з їх не інформативністю та спірністю.

Представник позивачки стверджує, що зазначені розписки були написані власноручно відповідачем, а їх оригінали знаходяться у позивачки, що підтверджує факт передачі нею грошових коштів.

Відзив на апеляційну скаргу подано не було.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 1 березня 2021 року між ОСОБА_1 (Замовник) та ОСОБА_2 (Виконавець) був укладений договір підряду на проведення ремонтно-будівельних робіт у квартирі АДРЕСА_1 (с.с.7-8).

Предметом договору сторони визначили, що замовник доручає, а виконавець надає кошторис робіт та матеріалів, та забезпечує проведення ремонтно-будівельних робіт з дотриманням діючих технічних умов на ремонт жилих приміщень, згідно кошторису робіт (додаток № 1), який є невід`ємною частиною даного договору (пункт 1.1).

У договорі сторони не визначили дату початку виконання робіт та строк закінчення робіт, а у пункті п. 2.3 цього договору погодили, що виконавець виконує роботи в строк, встановлений календарним планом робіт (додаток № 3).

У пункті 3 договору сторони визначили вартість ремонтно-будівельних робіт, який

становить 277 640грн з уточненням по сантехнічним роботам.

Згідно з пунктом 3.2. договору замовник оплачує роботи при якісному та фактичному їх виконанні по окремим етапам по їх закінченню.

Перед початком кожного з етапів робіт замовник передає виконавцю на придбання будівельних матеріалів грошову суму у розмірі, зазначеному у списку будівельних матеріалів, або оплачує придбання матеріалів самостійно. Передача грошових коштів на придбання будівельних матеріалів по кожному етапу оформлюється розпискою. Після завершення кожного з етапів робіт замовник приймає у виконавця виконання робіт, і якщо не має претензій, проводить повний розрахунок з виконавцем по даному етапу (пункт 3.4 договору)

Пунктом 4.2. сторони визначили, що при неякісному виконанні ремонтно-будівельних робіт, виконавець зобов`язується у найкоротші строки виправити брак за власний рахунок (не пізніше 10 робочих днів після виявлення браку).

Пунктом 4.10 договору сторони погодили, що за порушення строків виконання зобов`язань за договором винна сторона відшкодовує іншій стороні неустойку у розмірі 0,5% суми заборгованості за кожний день прострочки.

Згідно п. 6.6 договору, до нього додаються: попередній кошторис робіт (додаток № 1); попередній кошторис матеріалів (додаток № 2); календарний план робіт (додаток № 3).

16 липня 2021 року ОСОБА_1 направила претензію на адресу ОСОБА_2 з приводу неякісно виконаних робіт та не відповідність їх технічним умовам на ремонт житлових приміщень, в якій вимагала протягом 10 днів усунути недоліки або повернути грошові кошти в розмірі 8 400 доларів США. Перелік неякісно виконаних робіт зазначено не було.

Згідно звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій і інженерних мереж об`єкта та проведення експертно-технічного дослідження, виконаного 3 серпня 2021 року СПД-ФО ОСОБА_3 , конструкція підвісної стелі, що була змонтована в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , є аварійною і не придатна для подальшого використання за призначенням. Головною причиною, яка призвела до переходу конструкції підвісної стелі у аварійний стан, є низка грубих порушень технології, які сталися при улаштуванні конструкції підвісної стелі (використання непризначених для роботи матеріалів та порушення вимог технологічних карт на улаштування підвісних стель за технологією КНАУФ).

Згідно експертного висновку про нанесення матеріальної шкоди, складеного Правобережною товарною біржею 25 листопада 2021 року, вартість заподіяної матеріальної шкоди власнику квартири у зв`язку з обваленням змонтованої конструкції підвісної стелі з гіпсокартону у квартирі АДРЕСА_1 , станом на дату оцінки становить 92 088,57грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності. Також суд зазначив про ефективність обраного позивачкою способу захисту, оскільки для того, щоб вирішити питання про відшкодування збитків за договором, необхідно спершу вирішити питання про розірвання такого договору, однак таких вимог заявлено не було.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт

речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл.

Згідно частини 1 статті 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Частиною 1 статті 844 ЦК України визначено, що ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником.

Стаття 846 ЦК України передбачає, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

З наданих суду документів підтверджено, що сторони уклали 1 березня 2021 року договір підряду та визначили у ньому загальну вартість робіт та порядок їх оплати. Разом з цим, умовами договору сторони визначили, що строки виконання робіт та кошторис робіт і матеріалів будуть погоджені у додатках до договору, які є невід`ємною частиною договору.

Проте, позивачкою не надано підписаних відповідачем додатків до договору від 1 березня 2021 року, що позбавляє можливості суд встановити чи виконував відповідач роботи по влаштуванню конструкції підвісної стелі та чи були передбачені дані роботи у кошторисі, погодженому сторонами.

Позивачкою суду наданий кошторис ремонтних робіт, як додаток № 1, який містить перелік робіт та їх вартість, однак який відповідачем не підписаний.

Доводи апеляційної скарги, що відповідач підписав вказаний додаток, написавши своє прізвище, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідач під час судового розгляду через свого представника заперечував підписання вказаного додатку, а надані суду документи, як то договір підряду та розписки про отримання грошових коштів, свідчать, що відповідач у зазначених документах ставив свій підпис, а не своє прізвище.

Інших додатків матеріали справи не містять, що спростовує твердження представника позивачки у апеляційній скарзі про надання суду кошторису робіт, підписаного обома сторонами договору, який містить перелік видів робіт, їх об`єм та вартість, а також надання переліку необхідних матеріалів, підписаного позивачкою, у якому відповідач замість підпису зазначив своє прізвище.

Надані суду розписки про отримання ОСОБА_4 грошових коштів у період з 1 березня 2020 року по14 квітня 2021 року, також не підтверджують, що грошові кошти ним отримувалися саме на придбання матеріалів для влаштування підвісної стелі та за виконання вказаної роботи, так як в них зазначено лише про отримання грошових коштів на матеріали та за виконання ремонтних робіт без уточнення яких саме.

Також позивачкою не було надано суду інші належні та достовірні докази, які б підтверджували, що саме відповідач виконував роботи по влаштуванню конструкції підвісної стелі і вказані роботи були нею прийняті та оплачені.

Необґрунтованими є посилання у апеляційній скарзі на те, що доказом позовних вимог є заява ОСОБА_1 на адресу директора ТОВ «Управляюча компанія «Юкрейніан сіті сервіс» від 1 березня 2021 року, в якій зазначено, що ОСОБА_2 є відповідальним за виконання оздоблювальних робіт у квартирі АДРЕСА_1 , які будуть виконуватися з 1 березня 2021 року по 31 серпня 2021 року, оскільки зазначена заява не містить переліку ремонтних робіт, які будуть виконуватися у визначений період.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю належними та допустимими доказами.

Щодо висновків суду першої інстанції про неправильно обраний позивачкою спосіб захисту.

Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Аналіз положень частини п`ятої статті 653 ЦК України свідчить, що тільки при розірванні договору у зв`язку з істотним його порушенням однією зі сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих розірванням договору.

Відповідно до статті 852 ЦК України, якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Згідно частин 1 та 3 статті 858 ЦК України, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи;

3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором. Якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.

Конструкція зазначених норм також передбачає, що у разі істотних недоліків при виконанні договору підряду, замовник має право розірвати договір та вимагати відшкодування збитків.

Отже, висновки суду першої інстанції, що позивачкою не заявлені вимоги про розірвання договору підряду, що є перешкодою для вирішення питання про відшкодування шкоди, не суперечать зазначеним нормам матеріального права.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню саме у зв`язку із недоведеністю, так як належних доказів, що саме відповідач взяв на себе обов`язок виконати роботи з влаштування підвісної стелі, отримав грошові кошти для придбання матеріалів для виконання цих робіт та виконував ці роботи, позивачкою суду надано не було.

Колегія суддів не погоджується з доводами представника позивачки, що на правовідносини сторін розповсюджуються норми Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно преамбули Закону України «Про захист прав споживачів», він регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів,

виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту.

У статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів»визначено, що споживач - це будь-яка фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб. А виробник, виконавець, продавець - це господарюючий суб`єкт (юридична особа або фізична особа-підприємець), який відповідно виробляє продукцію, виконує роботи або надає послуги, реалізує товари.

Договором у розумінні цього Законувизнається будь-яка угода, укладена між споживачем і виконавцем (продавцем, виробником).

Зі змісту договору підряду, який сторони уклали 1 березня 2021 року, встановлено, що ОСОБА_2 його укладав, як фізична особа, будь-яких документів, які б свідчили, що він діяв, як фізична особа-підприємець, матеріали справи не містять.

Отже, правовідносини сторін не регулюються нормами Закону України «Про захист прав споживачів».

Позовні вимоги про стягнення неустойки, інфляційних втрат, 3% річних та моральної шкоди, є похідними від основних вимог про відшкодування шкоди, тому також задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, оцінені надані докази, правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушень норм процесуального права, тому відсутні підстави для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381- 383 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Шкварки Андрія Володимировича залишити без задоволення, рішення Дарницького районного суду міста Києва від 26 липня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, зазначених у п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.І. Ящук