Номер провадження 2/754/2859/23
Справа №754/4582/23
РІШЕННЯ

Іменем України

11 травня 2023 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Панченко О.М.,

при секретарі - Сарнавському М.О.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить: 1) розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 , зареєстрований 20 травня 2017 року Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 753; 2) після розірвання шлюбу прізвище позивачки ОСОБА_1 змінити на дівоче - " ОСОБА_3 ". 3) стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. 4) стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість витрат по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що від шлюбу вони мають малолітню дитин: - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спір про місце проживання дитини та про поділ майна у них не виникає. На підставі домовленості з відповідачем, дитина залишилась проживати разом із позивачкою і знаходиться на повному її утриманні. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у неї відсутні спільні інтереси з відповідачем, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття любові один до одного. Шлюбні відносини між ними фактично припинені та носять формальний характер. Проживають окремо, спільне господарство не ведуть, збереження шлюбу неможливе. Відповідач живе своїм життям, а вона з дитиною живе своїм окремим життям. Домовленості між нею та відповідачем про участь останнього в утриманні дитини не досягнуто. На підставі викладеного позивачка звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 10.04.2023 відкрито провадження в справі та призначено справу до розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у відповідності до свідоцтва про шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрували шлюб 20 травня 2017 року, місце реєстрації - Шевченківський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №753. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_1 ».

Згідно з свідоцтвом про народження від шлюбу сторони мають малолітню дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає разом із позивачкою.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Під час дослідження наявних у справі матеріалів знайшов своє підтвердження факт того, що сім`я розпалась остаточно, спільне господарство сторонами не ведеться, бажання до примирення у них відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

Згідно ст. 111 СК України, суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

В даному випадку, позивач вважає неможливим, з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини з відповідачем, тому суд не може зобов`язати сторони прийняти заходи до примирення.

Таким чином, позов в частині розірвання шлюбу є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Що стосується вимог позову про стягнення аліментів, то судом встановлено наступне.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі (СК) України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним з способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що у сторін народилася спільна дитина - син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач по справі - ОСОБА_2 .

Позивачка звертається до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, яка перебуває на її утриманні станом на день звернення до суду з позовною заявою та проживає разом за адресою: АДРЕСА_1 .

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме:

-стан здоров`я та матеріальне становище дітей;

-стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

-наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

-наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

-доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

-інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Як зазначає позивачка в своєму позові, відповідач є працездатною особою, працевлаштований, а тому у нього не існує перешкод по утриманні власної дитини, стягнення з нього аліментів в розмірі встановленому чинним законодавством України.

Згідно ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до положень ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року № 037-VIII ч. 2 ст. 182 СК України викладено в такій редакції: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Частинами першою та другою ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч. 1 ст. 78 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 79 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Згідно ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах стягнення суми платежу за один місяць.

Позивач при зверненні з даним позовом за вимоги про розірвання шлюбу сплатила судовий збір у сумі 1073,60 грн., тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Крім цього, у зв`язку із задоволенням позовних вимог в частині стягнення аліментів, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 111, 112, 115, 141, 142, 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 9, 10, 12, 18, 95, 247, 263-265, 280-284, 353, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 20 травня 2017 Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 753, розірвати.

Після розірвання шлюбу присвоїти ОСОБА_1 дошлюбне прізвище " ОСОБА_3 ".

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення з 07 квітня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в розмірі 1073,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня ухвалення.

Суддя Панченко О.М.