Справа № 761/7899/22
Провадження № 2/761/581/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Макаренко Ірина Олександрівна, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення права користування житловим приміщенням,

встановив:

Позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з вищевказаною заявою, однак позовна заява не відповідала вимогам процесуального закону.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29.08.2022 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

До суду надійшла заява про усунення недоліків, у якій заявник частково виправив недоліки, однак не надав належним чином засвідчені копії рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30.09.2020, постанови Київського апеляційного суду від 02.02.2021, постанови Верховного Суду від 22.09.2021 для суду та інших учасників справи, оскільки вказані докази були засвідченими копіями з копій документів, що не передбачено чинним законодавством, позивачем подано до суду паперові електронні докази, які не посвідчено ні електронним цифровим підписом, ні не подано електронний доказ в паперових копіях посвідчених у порядку, встановленому законом. Відтак, суддя прийшов до висновку про те, що роздруківки електронних письмових доказів не може вважатись електронним документом (копією електронного документа) в розумінні положень статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», тобто не може вважатися доказом, бо не містить електронного підпису, який є обов`язковим реквізитом електронного документа, оскільки у такому разі неможливо ідентифікувати відправника повідомлення і зміст такого документа не захищений від внесення правок і викривлення. Вказаний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 11 червня 2019 року у справі № 904/2882/18, від 24 вересня 2019 року у справі № 922/1151/18, від 28 грудня 2019 року у справі № 922/788/19, від 16 березня 2020 року у справі № 910/1162/19 та від 19 січня 2022 року у справі № 202/2965/21. Оскільки копії згаданих електронних доказів не посвідчено, тому такі не можуть виступати доказами, одержаним з дотриманням порядку, встановленого законом. Відтак, позивачем у цій частині не було усунуто недоліки про які було зазначено в ухвалі суду від 29.08.2022, а отже позивач не усунув недоліки, перелічені в ухвалі суду.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення права користування житловим приміщенням, вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позову.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: