ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року

м. Черкаси

Справа № 2-4613/08
Провадження № 22-ц/821/146/23
категорія: скарга на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В

суддів: Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.

за участю секретаря: Мунтян К.С.

учасники справи:

скаржник: ОСОБА_1

представник скаржника: адвокат Оснач Світлана Анатоліївна

орган, дії якого оскаржуються: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального міністерства юстиції (м. Київ)

представник органу, дії якого оскаржуються: Кияниця Лілія Сергіївна

заінтересована особа: ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Київ Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Кияниці Лілії Сергіївни на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 листопада 2022 року (постановлену в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси під головуванням судді Кондрацької Н.М.) за заявою представника ОСОБА_1 адвоката Оснач Світлани Анатоліївни про ухвалення додаткового рішення у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Київ Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), -

в с т а н о в и в :

Описова частина

30 червня 2021 року скаржник ОСОБА_1 через свого представника адвоката Оснач С.А. звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа: ОСОБА_2 .

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 вересня 2022 року визнано дії державного виконавця Дніпровського відділу ДВС У м. Київ ЦМУМЮ (м. Київ) протиправними, визнано незаконною та скасовано довідку-розрахунок заборгованості по аліментах від 01 жовтня 2018 року, складену старшим держаним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГУ юстиції в м. Києві Терещук Т.І., визнано незаконною та скасовано довідку-розрахунок заборгованості по аліментах від 15 січня 2021 року, складену старшим державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГУ юстиції в м. Києві Кияницею Л.С., зобов`язано державного виконавця провести перерахунок заборгованості за аліментами з урахуванням здійснених щомісячних виплат, відповідно до наданих квитанцій та виходячи з фактичного доходу, отриманого скаржником після відрахування податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 29.09.2008 та до досягнення дитиною повноліття.

У скарзі заявлено клопотання про стягнення з Дніпровського відділу ДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) понесених ОСОБА_1 судових витрат на правничу допомогу, яка за орієнтовним розрахунком складає 28000,00 грн.

05 вересня 2022 року адвокат Оснач С.А. звернулася до суду із заявою про стягнення витрат на правничу допомогу та просила суд ухвалити додаткове рішення про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 понесених останнім судових витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом справи у розмірі 28000,00 грн.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 листопада 2022 року заяву про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат задоволено.

Стягнуто з Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 28000,00 грн.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що матеріали справи містять обґрунтований розрахунок витраченого адвокатом часу щодо надання кожного виду послуг, зазначено конкретний обсяг наданих послуг та вказано їх вартість, яку визначено договором у фіксованому розмірі, що складає 28000,00 грн. Заявлений розмір гонорару є пропорційним зі складністю справи, діями заявника, вчиненими у процесі розгляду справи, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 22 грудня 2022 року, Головний державний виконавець Дніпровського відділу ДВС у м. Київ ЦМУМЮ (м. Київ) Кияниця Л.С., вважаючи оскаржувану ухвалу суду першої інстанції необґрунтованою, постановленою при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, із порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просила скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 листопада 2022 року та постановити нову, якою у відшкодуванні витрат на правничу допомогу відмовити.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що судом першої інстанції не враховані критерії визначення розміру судових витрат.

Вважає, що вартість виконаних представником ОСОБА_1 робіт та послуг є завищеною, не відповідає критеріям обґрунтованості та розумності їх розміру у розумінні норм цивільного процесуального законодавства та є неспівмірною зі складністю справи.

Відзив на апеляційну скаргу

14 лютого 2023 року до Черкаського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 адвоката Оснач С.А. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник скаржника просила апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, оскільки вважає її законною та належним чином обґрунтованою.

Вказує, що підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні, оскільки суд першої інстанції вірно врахував об`єм та складність справи, тривалість її розгляду та реальність наданих адвокатських послуг, виходячи з умов укладеного між адвокатом та скаржником договору про надання правової допомоги.

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга Головного державного виконавця Дніпровського відділу ДВС у м. Київ ЦМУМЮ (м. Київ) Кияниці Л.С. підлягає до часткового задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду в повній мірі не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи, 05 вересня 2022 року адвокат Оснач С.А. звернулася в суд із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу та просила суд ухвалити додаткове рішення у даній справі про стягнення з Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 понесені останнім судові витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи у розмірі 28000,00 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду скаржником ОСОБА_1 надано: - договір №17/21 про надання правничої допомоги від 02 квітня 2021 року; акт прийому-передачі виконаних робіт з надання професійної (правничої) допомоги ОСОБА_1 від 27 вересня 2022 року, в якому зазначено детальний опис робіт (наданих послуг) та витрачений адвокатом час на кожну надану послугу; копія квитанції до прибуткового касового ордеру № 16 від 02 квітня 2021 року на суму 28000 грн.; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; копію ордера серія АА № 1116503 від 25.06.2021 року.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, як зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015р., п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004р., заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічні висновки викладені також у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Надаючи оцінку доказам у справі, суд апеляційної інстанції враховує позицію Великої Палати ВС висловлену у справі № 904/4507/18, де зазначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата) підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VІ).

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону № 5076-VІ врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно - виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. ВП ВС наголосила, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тошо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначити розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» тлумачить «гонорар успіху» як домовленість, згідно з якою клієнт зобов`язується виплатити адвокату як винагороду певний відсоток від присудженої йому судом грошової суми, якщо рішення буде на користь клієнта. Якщо такі угоди є юридично дійсними, то визначені суми підлягають сплаті клієнтом (§55). Водночас відшкодування судових витрат передбачає, що встановлена їх реальність, необхідність і, крім того, умова розумності їх розміру. За наявності таких угод при вирішенні питання відшкодування судових витрат ЄСПЛ керується не ними, а іншими наведеними вище чинниками, які стосуються роботи адвоката, насамперед принципом розумності судових витрат, що відображено також у справі «Пакдемірлі проти Туреччини».

Заявник зазначає обґрунтування даних витрат як витрачений час, пов`язаний із розглядом даної справи, а саме: ознайомлення з документами та матеріалами виконавчого провадження, надання правового аналізу та визначення стратегії захисту, підготовкою та поданням скарги до суду, подання доказів у справі, участь в судових засіданнях в суді першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Колегія суддів приходить до переконання, що стягнення суми коштів у заявленому представником скаржника розмірі за надану правничу допомогу є надміру завищеним та не обґрунтованим, враховуючи складність справи, час затрачений на надання допомоги, підготовку процесуальних документів та участь в судових засіданнях.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву адвоката Оснач С.А., не врахував, що судові засідання неодноразово відкладались саме за ініціативи представника скаржника, що призводило до затягування судового процесу, при цьому остання брала участь у трьох судових засіданнях, на які, як зазначає остання в акті прийому-передачі, витрачено 6 годин часу, що не підтверджується матеріалами справи.

Крім того, апеляційний суд вважає, що розмір винагороди не є співрозмірним із складністю справи, що випливають із даних правовідносин.

За таких обставин, колегія суддів враховуючи критерій реальності наданих доказів та обсяг виконаних робіт адвокатом на представництво інтересів скаржника вважає за необхідне змінити ухвалу суду від 08 листопада 2022 року та задовольнити заяву представника скаржника адвоката Оснач С.А. на суму 14 000 грн., оскільки така сума буде відповідати принципу співмірності та розумності і буде узгоджуватися із позицією Великої Палати ВС справа № 904/4507/18 щодо визначення критеріїв розміру гонорару.

В силу вимог ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ст. 376 ч. 4 ЦПК України).

За вказаних обставин, оскаржуване судове рішення на підставі ст. 376 ЦПК України підлягає зміні в частині стягнення з Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Київ Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) витрат на професійну правничу допомогу, а саме стягнута судом першої інстанції сума 28000,00 грн. підлягає зменшенню до 14000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Київ Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Кияниці Лілії Сергіївни - задовольнити частково.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 листопада 2022 року - змінити в частині стягнення з Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Київ Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, зменшивши розмір відшкодування з 28000,00 грн. до 14000,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді В.Г. Бородійчук

Л.І. Василенко

/повний текст постанови суду виготовлено 08 березня 2023 року/