Справа № 282/59/23
Провадження № 2-н/282/31/23
У Х В А Л А

Іменем України

24 січня 2023 року

смт.Любар

Суддя Любарського районного суду Житомирської області Носач В.М., вирішуючи питання про прийняття до провадження заяви Акціонарного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз», інтереси якого представляє Чепелевич Олени Борисівна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернувся із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу містяться у ст. 163 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Заява Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» про видачу судового наказу підписана представником Чепелевич Оленою Борисівною.

Згідно з п.2 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

З аналізу змісту положень ч. 3 ст. 58 ЦПК України вбачається, що повноваження уповноважених осіб юридичних осіб на звернення до суду та можливість вчинення ними процесуальних дій у порядку самопредставництва можливий у разі визначення їх прав діяти від імені юридичної особи у відповідному документі, що визначає їх правовий статус (закон, положення про орган, структурний підрозділ, трудовий договір (контракт), посадова інструкція тощо).

В частині 1 статті 60 ЦПК України визначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

За правилами положень ч.ч. 2, 3, 4 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку:

1) наказного провадження;

2) позовного провадження (загального або спрощеного);

3) окремого провадження.

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду:

1) малозначних справ;

2) справ, що виникають з трудових відносин;

3) справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд;

4) справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Таким чином, зі змісту ст. 19 ЦПК України суд робить висновок, що малозначні справи можуть бути розглянути виключно в порядку спрощеного позовного провадження, що виключає можливість підтверджувати повноваження представників в порядку, який встановлений ч. 2 ст. 60 ЦПК України, у разі, якщо до суду подана заява про видачу судового наказу.

В частинах 1, 3 статті 62 ЦПК України зазначено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, серед іншого, довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Відповідно до ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України"Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Беручи до уваги, викладені вище норми цивільного процесуального закону, суд приходить до висновку, що повноваження представника, який підписує заяву про видачу судового наказу, повинні бути підтверджені згідно з ч. 3 ст. 58 ЦПК України в порядку самопредставництва або адвокатом.

Судом встановлено, що на підтвердження повноважень представника Чепелевич О.Б. до заяви про видачу судового наказу долучено копію довіреності, виданої головою правління АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз», відповідно до змісту якої, інтереси товариства довірено представляти Чепелевич О.Б.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За правилами ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути:

1) договір про надання правової допомоги;

2) довіреність;

3) ордер;

4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

В частині 3 цієї ж статті передбачено, що повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Крім того, суд зауважує, що до заяви про видачу судового наказу навіть не долучена копія договору про надання правничої допомоги, який укладений з АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз»

Таким чином, суд вважає, що до заяви не долучені належні документи, які підтверджують повноваження Чепелевич О.Б. представляти інтереси АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз».

Згідно з п.п. 1,2 ч. 1ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу:

- якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу;

- заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи, що заява про видачу судового наказу підписана та подана представником заявника, повноваження якого не підтверджені належними документами, суддя вбачає підстави для відмови у видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст. 163,165 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг ЖКГ.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Любарський районний суд Житомирської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Носач