Провадження № 22-ц/801/628/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Жмудь О. О.
Доповідач:Медвецький С. К.
УХВАЛА

08 березня 2023 рокуСправа № 127/11122/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Медвецького С. К.,
суддів: Копаничук С. Г., Оніщука В. В.,
вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 жовтня 2022 року,
в с т а н о в и в :
У травні 2022 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі ТОВ «Вердикт Капітал»), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04 жовтня 2022 року позов задоволено.
Визнано виконавчий напис, вчинений 12 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В. за реєстровим № 80478, відповідно до якого звернуто стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором 630033083 від 27 вересня 2013 року, укладеним з АТ «Альфа-Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами І від 21 червня 2016 року є ТОВ «Кредитні Ініціативи», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2019-ІКІ/ВЕСТА від 26 грудня 2018 року є ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 16-01/19/1 від 16 січня 2019 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», в загальному розмірі 76 829,51 гривень, таким, що не підлягає виконанню.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
20 лютого 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» подало апеляційну скаргу на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 жовтня 2022 року. У поданій апеляційній скарзі заявник ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 24 лютого 2023 року причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 жовтня 2022 року, зазначені ТОВ «Вердикт Капітал» визнано неповажними, апеляційну скаргу залишено без руху, надано скаржнику десятиденний строк для усунення її недоліків.
На виконання вимог ухвали суду ТОВ «Вердикт Капітал» подало заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження. Клопотання обґрунтоване тим, що у зв`язку з повномасштабною військовою агресією російської федерації та запровадженням на території України воєнного стану скаржником фактично тимчасово припинено господарську діяльність, а співробітники, зокрема і відповідальні за супроводження судових справ товариства, звільнилися або не мають можливості навіть дистанційно (віддалено) виконувати свої функціональні обов`язки та не мають доступу до своїх робочих місць.
Указує, що фактично супроводження судових справ ТОВ «Вердикт Капітал», а саме моніторинг призначення судових засідань та аналіз Єдиного реєстру судових рішень на предмет ухвалених судових рішень по судовим справам здійснює одна людина. Оскільки компанія ініціювала значну кількість судових справ, фактично одна людина фізично не мала можливості виявити оскаржуване рішення та своєчасно його оскаржити.
Крім того, однією з причин несвоєчасного оскарження судового рішення скаржник називає систематичне відключення світла в м. Києві, що призводить до ускладнення роботи товариства.
Указані доводи вважає підставою для поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення.
Перевіривши матеріали цивільної справи та апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що підстави для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції відсутні, з огляду на таке.
Право на апеляційне оскарження судових рішень в контексті положень частин першої, другої статті 55, пункту восьмого частини першої статті 129 Конституції України є складовою права кожного на звернення до суду.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанції є складовою конституційного права особи на судовий захист. Воно гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та всіх судових інстанцій, зокрема забезпеченням права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких установлена в належній судовій процедурі та формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі та забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції.
Реалізація конституційного права на апеляційне оскарження судового рішення ставиться у залежність від положень процесуального закону.
Частиною першою статті 352 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Відповідно до положень статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) її учасників, зазначений строк обчислюється з дня повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Частиною першою статті 127 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Зі змісту статті 354 ЦПК України слідує, що клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку. При чому поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. ЦПК України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. У кожному випадку суд, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.
Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт 4 частини першої статті 358 ЦПК України).
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначав, що право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (рішення ЄСПЛ від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України», заява № 23436/03).
Усталеною практикою ЄСПЛ закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права. Так, у рішенні від 08 січня 2008 року у справі «Скорик проти України», заява № 32671/02, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право у апеляційних судах на основні гарантії, передбачені статтею 6 Конвенції. Мають бути враховані особливості провадження, що розглядається, та сукупність проваджень, що здійснювались у відповідності з національним правопорядком, а також роль апеляційного суду у них.
Таким чином, апеляційне провадження є важливою процесуальною гарантією захисту прав і охоронюваних законом інтересів особи.
Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення ЄСПЛ від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України, заява № 32053/13).
Відповідно до рішення ЄСПЛ від 25 липня 2002 року у справі «Совтрансавто-Холдинг» проти України», заява № 48553/39, а також згідно з рішенням ЄСПЛ від 28 жовтня 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії», заява № 28342/95, існує установча судова практика щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.
Право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.
Перелік поважності причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.
Отже, у випадку пропуску строку апеляційного оскарження підставами для розгляду апеляційної скарги є лише наявність поважних причин (підтверджених належними доказами), тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).
Нормами ЦПК України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку апеляційного оскарження. Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні скарги, повинен вчиняти всі можливі та залежні від нього дії, використовувати в повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.
З матеріалів справи слідує, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено 04 жовтня 2022 року у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 жовтня 2022 року надіслано судом: 05 жовтня 2022 року, зареєстровано: 08 листопада 2022 року, оприлюднено: 09 листопада 2022 року.
Копію оскаржуваного рішення ТОВ «Вердикт Капітал» отримало 05 жовтня 2022 року, що підтверджується довідкою Вінницького міського суду Вінницької області про доставку електронного листа на офіційну електронну адресу скаржника (а. с. 51).
З огляду на викладене, строк на апеляційне оскарження рішення Вінницького міського суду Вінницької області, яке було ухвалене 04 жовтня 2022 року, розпочався 05 жовтня 2022 року та закінчився 03 листопада 2022 року.
24 лютого 2022 року Президент України своїм Указом «Про введення воєнного стану в Україні» ввів в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.
Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджений Указ Президента України від 07 листопада 2022 № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Статтею 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.
За приписами Рекомендацій, прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, судам рекомендовано по можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів), зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через задіяння до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань, та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя. Виважено підходити до питань, пов`язаних з поверненням різного роду процесуальних документів, залишення їх без руху, встановлення різного роду строків, по можливості продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану.
Питання поважності причин неотримання повного тексту судового рішення суду першої інстанції є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються відповідні обставини. Поважними причинами є лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язуються з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне вчинення певної процесуальної дії.
Апеляційний суд вважає, що така обставина як введення воєнного стану в Україні та/або факт того, що місцезнаходження позивача згідно з повідомленою ним суду адресою є зоною активних бойових дій є очевидними та допускають можливість для суду на власний розсуд визнати поважними такі причини неотримання повного тексту судового рішення суду першої інстанції.
Разом з тим, питання поновлення строку на оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, адже такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану і унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07 грудня 2021 року у справі № 756/10191/20 (провадження № 61-10617св21), від 05 вересня 2022 року у справі № 697/2360/21 (провадження № 61-4902св22), від 14 вересня 2022 року у справі № 200/21749/17 (провадження № 61-4826св22).
Звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою 20 лютого 2023 року, тобто після спливу строку, передбаченого частиною першою статті 354 ЦПК України, не відповідає критеріям розумного строку, адже після отримання копії судового рішення та подання апеляційної скарги минуло понад три місяці.
Посилання в клопотанні на те, що товариство призупинило свою роботу, є безпідставними, оскільки ТОВ «Вердикт Капітал» є юридичною особою та повинно запроваджувати внутрішні процедури щодо організації роботи власних працівників, в тому числі і осіб відповідальних за юридичний супровід діяльності товариства таким чином, що забезпечить виконання особою, яка подає апеляційну скаргу, його процесуальних обов`язків та дотримання визначених процесуальним законом строків на вчинення відповідної процесуальної дії.
Ба більше, будь-яких наказів/розпоряджень щодо припинення/зупинення роботи товариства клопотання та матеріли справи не містять.
Крім того, на ТОВ «Вердикт Капітал» як роботодавцеві лежить обов`язок надати докази неможливості виконання його працівниками покладених на них обов`язків щодо складання апеляційної скарги та подання її до апеляційного суду. У цій справі введення в Україні воєнного стану не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду.
Посилання заявника на опублікування Радою суддів України рекомендацій від 02 березня 2022 року щодо роботи судів в умовах воєнного стану суд оцінює критично, оскільки сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, адже такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану і унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

У поданому на виконання ухвали апеляційного суду від 24 лютого 2023 року клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження заявником не доведено, що у випадку вчасного, сумлінного та у належний спосіб використання всіх наявних засобів та можливостей, передбачених законодавством, з метою запобігання невиправданому зволіканню під час реалізації свого гарантованого законом права на апеляційне оскарження судового рішення, ТОВ «Вердикт Капітал» не мало об`єктивної можливості подати апеляційну скаргу на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 жовтня 2022 року протягом тридцяти днів з дня отримання рішення суду.
На переконання колегії суддів, в указаному клопотанні заявником причини пропуску строку на апеляційне оскарження наведено формально та безвідносно до фактичних обставин справи.
Відтак, наведені ТОВ «Вердикт Капітал» обставини для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції не можуть бути визнані поважними та не дають підстав для висновку про його пропуск з поважних причин.
Відповідно до пункту четвертої частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Ураховуючи викладене, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Вердикт Капітал» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 жовтня 2022 року слід відмовити.
Керуючись ст. 354, 357, 358 ЦПК України,
у х в а л и в :
У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач С. К. Медвецький
судді: С. Г. Копаничук
В. В. Оніщук