Справа № 214/4997/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 лютого 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі Петренко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , уточнивши який просить: стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі щомісяця у розмірі 3663,00 грн. з індексацією відповідно до Закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 19.11.1999 року між нею ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі РАГС виконкому Центрально-Міської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис за №523. Від їх шлюбу народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який досяг повноліття та неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.01.2015 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. За час шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мешкали у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_2 на праві приватної власності. Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 вимушена була переїхати з дітьми жити до своїх батьків за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкають й сьогодні. У добровільному порядку відповідач ОСОБА_2 матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у повному обсязі надавати не бажає. ОСОБА_2 вихованням сина ОСОБА_3 взагалі не займається, з сином не бачиться, не спілкується, не навідує. Повністю все виховання сина ОСОБА_5 , турбота про його фізичний та моральний розвиток, матеріальне забезпечення, належне харчування, соціальний розвиток, покладений саме на маму дитини - ОСОБА_1 . Тобто, батько дитини самоусунувся від турботи про свого сина та проживає життя у своє моральне та фізичне задоволення. Характеристикою з місця навчання дитини ОСОБА_3 підтверджено, що батько дитини ОСОБА_2 , в житті дитини участі не приймає, не спілкується з вчителями, ніколи не був у навчальному закладі і не цікавився успіхами хлопця. На утримання сина відповідач добровільно надає лише 1000,00 грн., тоді, як дитині 13 років, потребує належного харчування, він фізично росте та є необхідність в придбанні щосезону нового одягу з більшим розміром. Перед початком навчального 2021 року позивачем був придбаний одяг для школи, канцелярія, шкільний рюкзак. Оплата за харчування дитини у шкільній їдальні, шкільні «фонди» щомісяця. Син займається з репетиром німецької мови 2 рази на тиждень та з репетитором української мови 2 рази на тиждень. Спільний син сторін ОСОБА_6 , має гарні здібності у інформатичній гілці, гарно розбирається в комп`ютерних системах, мріє стати програмістом. У вересні 2021 року ОСОБА_6 брав участь у програмі K.FundSchool, успішно пройшов тестові завдання та зарахований на подальше навчання. До того ж, дитина має бажання навчатися у Комп`ютерній Академії ШАГ, де вартість навчання за 1 місяць становить приблизно 2500,00 грн., проте позивачка ОСОБА_1 самостійно не в змозі оплатити навчання дитини. Також, дитина бажає займатись спортивними заняттями та відвідування плавального басейну, які зараз нажаль залишились лише платні, проте, позивачка ОСОБА_1 , одна не в змозі їх оплати. Останнім часом дитина скаржиться на погане самочуття, біль в голові, серці, черевній порожнині, а тому за призначення лікаря дитині було призначено та зроблено обстеження: МРТ голови; Рео.Реооенцефалографія (висновки лікаря: пульсова артиреальне кровонаповнення знижено 32/9, сумарний тонус реґіонарних артерій підвищений -6/3, тонус реґіонарних артерій крупного калібра занижений 8/54, тонус реґіонарних артерій середнього калібра завищений 17; огляд органів черевної порожнини (висновок лікаря: порушення моторно - евакуаторної функції товстого кишечника), що підтверджено медичними виписками, протоколом, які знаходяться в медичній картці дитини та записами в ній лікарів при зверненні зі скаргами. Тобто, дитина - ОСОБА_3 потребує контролю та нагляду лікарів, йому призначаються медичні препарати, які коштують грошей та якими дитину повністю забезпечує ОСОБА_1 . Крім того, дитина ОСОБА_3 також потребує літнього оздоровлення, на яке батько, тобто відповідач, жодного разу не надав ніякої матеріальної допомоги. Позивачка ОСОБА_1 неодноразово зверталась до відповідача ОСОБА_2 надати будь-яку матеріальну допомогу на оздоровлення дитини (сплатити вартість проїзду за дитину або оплатити частину за оренду житла), також пропонувала відповідачу взяти сина з собою, коли буде їхати на відпочинок на море, на що ОСОБА_2 відмовляв, посилаючись на відсутність коштів. Однак, після того, позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 випадково під час відпочинку зустрілись у курортному селі Залізний Порт Херсонської області. Отже, вся відповідальність та матеріальне забезпечення малолітнього ОСОБА_7 лежить лише на позивачці ОСОБА_1 , тобто на мамі дитини, яка прикладає максимум зусиль для нормального забезпечення та виховання дитини. На підставі викладеного, позивачка ОСОБА_1 вимушена звернутись до суду з даним позовом для примусового стягнення аліментів на утримання дитини у належному розмірі. Відповідач ОСОБА_2 працює, отримує й неофіційний прибуток, розмір його доходу за 1 місяць є досить високим, що обґрунтовується наступним. Платоспроможність аліментів відповідачем ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_7 , підтверджено наступними доказами та обґрунтуваннями. По-перше, відповідач ОСОБА_2 є творчою особистістю, має псевдонім « ОСОБА_8 ». ОСОБА_2 імпонує себе як «шоумен», тобто професійний артист, ведучий, який організовує розважальні частини весільних церемоній, днів народжень, ювілеїв, корпоративів та інших свят. Також, працює на фрилансі ведучим заходів та отримує замовлення на проведення приватних вечірок. Працює, як в м. Кривому Розі, так й в інших обласних містах м. Київ, м. Дніпро, м. Одеса. Ці доводи підтверджуються його сторінками в соціальній мережі «Facebook», де ОСОБА_2 завантажує свої фотокартки проведених святкових заходів, ділиться враженням проведених заходів та рекламує свої здібності з метою приваблення нових клієнтів. До того ж, на сторінці соціальної мережі «Facebook» наявна переписка під рекламними постами ОСОБА_2 , де люди залишать відгуки після проведених заходів, дякують та рекомендують іншим людям ОСОБА_2 ОСОБА_9 : «Один из лучших ведущих различных мероприятий! РЕКОМЕНДУЮ!!!!!!». ОСОБА_2 прийняв коментар та подякував за відгук: «Спасибо)». До того ж, в соціальній мережі на сторінці « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з приводу фінансування своїх послуг ОСОБА_2 розміщує інформацію про скидки на свої послуги. Цитата: «Я помогу тебе отпраздновать это событие! До 30 октября! Скидка 30% от ОСОБА_8 на услуги ведущего твоей свадьбы»! за що отримує гонорар, тобто грошову винагороду. Вартість послуг станом на листопада 2021 року за проведення відповідачем ОСОБА_2 весілля становить - 500,00 доларів США. По-друге, відповідач ОСОБА_2 надає послуги зі створення та інтерпретування мистецьких і літературних творів, а саме: «Сценарій телепроекту «Советское кино» створений для телебачення ТРК «Рудана», дата реєстрації знака 09.08.2011 рік, номер свідоцтва НОМЕР_1 (Вартість за договором 7500,00 грн. та 3500,00 грн.); Збірник оповідань «Пионерская зорька», дата реєстрації знака 19.10.2011 рік, номер свідоцтва НОМЕР_2 ; розповідь «Клатч», свідоцтво № НОМЕР_3 від 26.05.2021 року; книга «Поморин», продаються у друкованих виданнях в магазинах та в мережі Інтернет, зокрема й за межами України, а саме в Російській Федерації вартість книги в друкованому вигляді становить 120,00 російських рублів, копіювання в електронному вигляді книги становить 405,00 російських рублів. По-третє, відповідач ОСОБА_2 за запрошенням ТРК «Рудана» приймає участь у різних телепередачах, наприклад «Суботні страви «Італійська кухня», за що також отримує гонорар, тобто грошову винагороду. По-четверте, на підставі договору дарування серії АЕА № 649043 від 11.07.2001 року, посвідченого Приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Ставніченко О.П. у власності відповідача ОСОБА_2 перебуває нерухоме майно, а саме, квартира за адресою: АДРЕСА_1 . Статтею 51 Конституції України та ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (частина друга стаття 182 СК України).Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, даючи аналіз статті 182 СК України, слід зазначити про те, що дитина ОСОБА_3 має проблеми зі здоров`ям, часто хворіє, регулярно скаржиться на погане самопочуття, перебуває під наглядами лікарів, періодично проходить лікування; відповідач ОСОБА_2 фізично здоровий та працездатний чоловік; відповідач ОСОБА_2 інвалідом не являється, фізичних вад не має; відповідач ОСОБА_2 інших неповнолітніх дітей не має; відповідач ОСОБА_2 має досить високий рівень прибутку за проведення розважальних заходів (за проведення одного весілля його гонорар становить 500,00 доларів США), проведення приватних вечірок, святкових заходів, днів народжень, тощо; відповідач ОСОБА_2 має на праві приватної власності нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , в якій фактично й мешкає; відповідач ОСОБА_2 має інтелектуальну власність, за яку отримує винагороду - створені мистецькі та художні літературні твори, розповіді, оповідання (діяльність запатентована на Законодавчому рівні). Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину найважливіший обов`язок матері і батька. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олссон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року за № 2402-ІІІ, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Обґрунтування щодо стягнення аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 3663,00 грн. Оскільки відповідач ОСОБА_2 офіційно не працює, то у разі ухвалення рішення суду про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від заробітку, аліменти державним виконавцем будуть нараховуватися, виходячи із середньої заробітної плати за місцем прописки ОСОБА_2 , тобто по регіону на м. Кривий Ріг. Середня заробітна плата визначається територіальними органами Державного комітету статистики України. Вищевказані органи надають дані щодо розміру середньої заробітної плати для конкретної місцевості на вимогу державного виконавця. Між тим, згідно даних з інформаційного стенду Металургійного відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), середньомісячна заробітна плата штатних працівників у Криворізькому регіоні станом на ІІ квартал 2021 року становить 14652,00 грн., 1/4 частина якої становить 3663,00 грн. В окремих випадках законом надано право на отримання аліментів у твердій грошовій сумі, а не у частці від заробітку платника аліментів. Відтак, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, у такому випадку стягнення аліментів на дитину у частці від доходу її матері або батька може призвести до істотної різниці у розмірі аліментів, які отримує дитина щомісяця, що у свою чергу негативно вплине на забезпечення дитини. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі дозволяє забезпечити більшу стабільність щодо утримання дитини. Отже, оскільки відповідач ОСОБА_2 офіційно не працює, проте працює на підставі цивільно-правових договорів, які в податковій службі не реєструє, отримує винагороду за інтелектуальну власність та проведення приватних вечірок, розважальних заходів та за які податки не сплачує, а тому й не буде можливості встановити реальний розмір його доходу, тому є доцільною та обґрунтованою обставиною стягувати аліменти у твердій грошовій сумі, відповідно середньомісячної заробітної плата штатних працівників у Криворізькому регіоні.

Не погодившись з позовними вимогами позивачки, відповідачем було подано відзив на позовну заяву. В обґрунтування якого навів наступне. В своєму позові позивачка просить суд стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі. Він не може погодитися з вимогами позовної заяви з наступних причин. Позивачка стверджує що вона разом з сином проживає за адресою: АДРЕСА_2 , це не відповідає дійсності, оскільки вона вже досить тривалий час мешкає в м. Київ. Дитина дійсно проживає за вказаним адресом, але разом з бабусею. Не є правдивими і посилання позивача на те що він не приймає участі у вихованні і утриманні дитини, про це свідчать квитанції про перерахування коштів на ім`я позивача, копії яких додані до відзиву на позовну заяву. Що стосується виховання, то навпаки, це він, як батько, оскільки мешкає у м. Кривий Ріг, має можливість приділяти увагу вихованню сина. Стосовно ствердження позивачки, що він має нерегулярний дохід, також хоче добавити, що це не відповідає дійсності. Про це свідчить довідка з його місця роботи, а саме з «Палацу культури «Саксагань», де він перебуває на посаді художнього керівника, з зазначенням розміру заробітної платні. Він отримує мінімальну заробітну платню. Якщо суд визначить розмір аліментів в твердій грошовій сумі 3000 гривень, то це буде становити більш як половина його доходу, що унеможливить достатній рівень його життя, і виконання батьківських обов`язків. Вважає, що аліменти повинні бути визначені у частці від доходу, а саме частини. На підставі вищевикладеного, та керуючись ст. 162 ЦПК України, просить суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі.

У судове засідання 10 лютого 2023 року позивачка не з`явилась. Представник позивачки подала до суду заяву, в якій просить провести судове засідання за її відсутності та за відсутності позивачки, позов підтримує в повному обсязі. Раніше у судовому засіданні представник позивачки позов підтримала та підтвердила його зміст.

Відповідач у судове засідання 10 лютого 2023 року не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги позивачки не визнає. Раніше у судовому засіданні пояснив, що позов визнає частково, не заперечував, що проводить розважальні заходи.

У судовому засіданні дослідженні наступні письмові докази: рішення (а.с. 4), свідоцтво про народження (а.с. 5), довідка Новаком (а.с. 6), роздруківки із соціальних мереж (а.с. 25-55), протокол розкриття тендерних пропозицій (а.с. 56, 57), обстеження (а.с. 58, 60), протокол органів черевної порожнини (а.с. 61), виписка з медкарти (а.с. 62,63,64,65,66), відомості щодо середньомісячної заробітної плати (а.с. 67), відповідь на запит (а.с. 71), довідка (а.с. 97), копії квитанцій (а.с. 98,99,100), відповідь на запит (а.с. 105), відомості з державного реєстру фізичних осіб (а.с. 120-121), виписка з картки (а.с. 154-177), технічний паспорт (а.с. 179-180), копії квитанцій (а.с. 185-187), інформаційна довідка АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 188).

Суд, керуючись вимогами ст. 77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належним доказом: рішення суду (а.с. 4), так як цей дока стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Суд вважає належним доказом: свідоцтво про народження (а.с.5), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме, що сторони є батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд вважає належним доказом: довідку ОСОБА_10 (а.с. 6), так як цей дока стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме, що дитина мешкає разом з позивачкою.

Суд вважає належними доказами: обстеження (а.с. 58, 60), протокол органів черевної порожнини (а.с. 61), виписку з медкарти (а.с. 62,63,64,65,66), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме, стан здоров`я дитини.

Суд вважає належними доказами: роздруківки із соціальних мереж (а.с. 25-55), відомості щодо середньомісячної заробітної плати (а.с. 67), відповідь на запит (а.с. 71), довідку (а.с. 97), копії квитанція (а.с. 98,99, 100), відповідь на запит (а.с. 105), відомості з державного реєстру фізичних осіб (а.с. 120-121), виписку з картки (а.с. 154-177), технічний паспорт (а.с. 179-180), копії квитанцій (а.с. 185-187), інформаційну довідку АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 188), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги.

Суд, відповідно до ст. 78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні письмові докази допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази є достовірними.

Керуючись вимогами ст. 80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами, є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

Сторони по справі є батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається зі свідоцтва (а.с.5).

Дитина ОСОБА_3 проживає разом з позивачкою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , що вбачається зі змісту позову, підтверджується довідкою (а.с. 6).

ОСОБА_3 за станом здоров`я у 2020-2021 рр. звертався до лікарів, проходив медичні обстеження, що вбачається з витягу з медичної картки, медичних досліджень (а.с. 58, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66).

Відповідач ОСОБА_2 працює офіційно, його заробітна плата за 2021-2022р.р. складає всього 74 340 грн. 72 коп., що встановлено довідкою (а.с.97).

Крім того, відповідач ОСОБА_2 працює неофіційно під псевдонімом « ОСОБА_11 », веде і організовує розважальні заходи та інші свята. Ці доводи підтверджуються його сторінками в соціальній мережі «Facebook», де ОСОБА_2 завантажує свої фотокартки проведених святкових заходів, та спростовані відповідачем (а.с. 25-55, 56,57).

У власності відповідача ОСОБА_2 перебуває нерухоме майно, а саме, квартира за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.179-180).

Відповідач ОСОБА_2 має інтелектуальну власність, що вбачається з повідомлення (а.с.71).

Інших утриманців відповідач не має, що вбачається зі змісту позову, не спростовано відповідачем.

До взаємин між сторонами належить застосувати норми Конституції України, СК України.

Відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України обставинами, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, є: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Судом встановлено, що домовленості про добровільну сплату аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 між сторонами в позасудовому порядку не досягнуто. Відповідач вказує, що надає добровільно аліменти на утримання сина з періодичним перерахуванням на картковий рахунок грошових сум, однак позивачка зазначає, що відповідач матеріальну допомогу на утримання сина надає не у повному обсязі, а отже вказані обставини визначають дійсність між сторонами спору та доцільність визначення розміру аліментів на утримання дитини за судовим рішення, що забезпечить захист її прав та інтересів.

Обставини, на які посилається відповідач, щодо перерахування грошових сум на картковий банківський рахунок позивачки, суд оцінює критично. Суд наголошує, що факт добровільного надання відповідачем матеріальної допомоги дитині не звільняє його від обов`язку по сплаті аліментів, однак, безумовно, враховується судом при визначенні їх розміру.

Одним із основних прав дитини є право на утримання (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»), яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття і закріплене у ст.180 СК України, ст.27 Конвенції про права дитини.

Оскільки дитина проживає з позивачкою, суд вважає, що позивачка обґрунтовано звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів.

Виходячи з положень розумності та справедливості, наявності обов`язку відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття, з урахуванням того, що відповідач є здоровою та працездатною людиною, інших аліментних зобов`язань в нього немає, наявність у нього регулярного доходу, суд приходить до висновку про наявну можливість у ОСОБА_2 щомісячно сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання їх спільної дитини, а тому, з урахуванням принципу найкращого забезпечення інтересів дитини та положень ст. ст. 182, 184 СК України, суд приходить до висновку про повне задоволення позовних вимог із стягненням з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3 663,00 грн., щомісячно, починаючи стягнення з 22.06.2021 року та до досягнення дитиною повноліття.

У порядку п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки рішення ухвалюється на користь позивачки, яка на підставі п.3 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 908,00 грн. підлягає стягненню з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст.180-184, 191 СК України, ст. ст. 3, 4, 5, 10-13, 19, 23, 76-82, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 354-355, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, в твердій грошовій сумі в розмірі 3 663,00 грн., з індексацією відповідно до Закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 22.06.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити рішення в частині стягнення аліментів до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 908,00 грн. в дохід держави.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати підписання шляхом подання апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов