Справа № 591/1278/22
Провадження № 2/591/1511/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2023 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Ніколаєнко О.О.,

за участю секретаря судового засідання Сизон К.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 ,

представника відповідачів-позивачів за зустрічним позовом ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Суми цивільну справу №591/1278/22

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням

та за зустрічним позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року позивач звернувся до суду з позовом, який, уточнивши позовні вимоги, мотивує тим, що проживає у неприватизованій квартирі, у якій також зареєстровані його племінники відповідачі. На час звернення до суду з позовом особи, яка визнана наймачем квартири, немає. Попереднім наймачем квартири була мати позивача, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідачі забрали особисті речі та не проживають у квартирі. ОСОБА_4 не проживає у квартирі більше 6 років, ОСОБА_5 більше двох років. Неодноразово пропонував відповідачам знятись з реєстрації у квартирі, однак відповідачі відмовляються. Посилаючись на положення ЖК України зазначає, що непроживання відповідачів без поважних причин за адресою реєстрації понад шість місяців є підставою для визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

У відзиві на позовну заяву відповідачі зазначили, що ОСОБА_4 проживав у спірній квартирі з моменту свого народження та продовжував періодично користуватися нею до грудня 2020 року. Зберігав та зберігає особисті речі у квартирі та сплачує частину комунальних платежів. ОСОБА_5 проживав у квартирі з моменту народження до кінця 2020 року, щомісячно сплачував комунальні послуги, але внаслідок протиправної поведінки позивача, який без відома мешканців квартири змінив замок на вхдній двері та заборонив мешканцям користуватися квартирою Задля уникнення конфліктної ситуації ОСОБА_5 вимушено прийняв рішення залишити місце мешкання та переїхати до іншого приміщення, ячке вимушений був винаймати.

У вересні 2020 року було вчинено крадіжку зі спірної квартири викрадено особисті речі та документи ОСОБА_5 , про що було звернення до поліції. Ці обставини стали можливими у зв?язку з наявністю ключів від квартири у позивача, якого відповідачі і підозрюють у крадіжці.

Дії позивача направлені на те, щоб зняти з реєстраційного обліку відповідачів та приватизувати квартиру без їх участі, таким чином отримавши у власність більшу площу квартири. Позивач не проживає у спірній квартири з часу одруження з 1998 року. Не оплачує вартість комунальних послуг. Відповідачі сплачували комунальні платежі та підтримували житлове приміщення у належному стані.

Позивачем не обгрунтовано, якими діями відповідачів його права порушені, не надано доказів на підтвердження зазначених у позові обставин. Просять відмовити у задоволенні позову.

05.07.2022 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подано зустрічний позов, у якому вони зазначають, що ОСОБА_4 проживав у спірній квартирі з моменту свого народження та продовжував періодично користуватися нею до грудня 2020 року. Зберігав та зберігає особисті речі у квартирі та сплачує частину комунальних платежів. ОСОБА_5 проживав у квартирі з моменту народження до кінця 2020 року, щомісячно сплачував комунальні послуги, але внаслідок протиправної поведінки позивача, який без відома мешканців квартири змінив замок на вхідній двері та заборонив мешканцям користуватися квартирою, задля уникнення конфліктної ситуації ОСОБА_5 вимушено прийняв рішення залишити місце мешкання та переїхати до іншого приміщення, яке винаймає.

У вересні 2020 року зі спірної квартири викрадено особисті речі та документи ОСОБА_5 , про що було звернення до поліції. Позивачі за зустрічним позовом підозрюють ОСОБА_1 у вчиненні крадіжки, оскільки він мав ключі від квартири.

Дії ОСОБА_1 направлені на те, щоб зняти з реєстраційного обліку позивачів та приватизувати квартиру без їх участі, таким чином отримавши у власність більшу площу квартири. ОСОБА_1 не проживає у спірній квартири та не користується нею.

Відповідач, не маючи статусу офіційного наймача, шляхом заміни замків на вхідних дверях до квартири та вселення невідомих позивачам осіб перешкоджає позивачам у доступі та користуванні житловим приміщенням. Його дії спрямовані на зняття позивачів з реєстраційного обліку та приватизації квартири без участі позивачів.

Просять усунути перешкоди шляхом зобов?язання ОСОБА_1 надати позивачам комплект ключів від квартири кожному (від вхідних дверей та дверей, що ведуть у кімнати квартири), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язати надати вільний та безперешкодний доступ до квартири, вселити ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 25.05.2022 відкрито спрощене провадження у справі, призначено судове засідання. 05.07.2022 ухвалою суду прийнято до спільного розгляду зустрічний позов, постановлено перейти до розгляду справи за правилами загального провадження, призначено підготовче засідання. 26.07.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 16.08.2022 відкладено судове засідання у зв?язку із оголошенням повітряної тривоги. 25.08.2022, 01.09.2022 оголошено перерву у судовому засіданні у зв?язку із закінченням процесуального часу. 05.09.2022 відкладено судове засідання за клопотанням представника позивача за первісним позовом. 20.09.2022 відкладено судовий розгляд у зв?язку з перебуванням судді на лікарняному. 28.10.2022 відкладено розгляд справи за клопотанням представника відповідача. 11.11.2022 відкладено розгляд справи у зв?язку з зайнятістю головуючого судді у розгляді іншої справи.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний та зустрічний позови підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 зарєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15). ОСОБА_4 , ОСОБА_5 є племінниками ОСОБА_1 .

Вказана квартира є неприватизованою та була виділена у користування ОСОБА_6 (батьку ОСОБА_1 та діду ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ) у користування на підставі рішення виконавчого комітету Сумської міської ради депутатів трудящих від 7.08.1969 (а.с. 5,6). Після смерті ОСОБА_6 наймачем житлового приміщення було визнано його дружину ОСОБА_7 , що підтверджується архівним витягом із рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 19.11.2002 (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 померла (а.с. 9). Після її смерті у встановленому законом порядку не визначено наймача житлового приміщення - квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 надано квитанції про оплату ним комунальних послуг, які надавались у спірній квартирі у 2019-2020 роках (а.с. 92-113).

Борг за комунальні послуги по квартирі станом на липень 2022 року становить 38288,93 грн (а.с. 139).

06.10.2020 ОСОБА_5 звертався до Сумського РУП ГУНП в Сумській області із заявою про вчинення крадіжки особистих речей із квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначав, що у крадіжці підозрює дядька ОСОБА_1 . Це звернення було розглянуто у порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян»(а.с 171-172).

У червні 2015 року ОСОБА_7 зверталася до Зарічного районного суду м. Суми із позовом до ОСОБА_1 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Рішенням суду від 23.12.2015 у задоволенні позовних вимог відмовлено. Суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження відсутності відповідача за місцем реєстрації та неповажності причин відсутності відповідача понад встановлені строки (матеріали справи №591/4232/15-ц).

У лютому 2020 року ОСОБА_7 зверталась до Зарічного районного суду м. Суми із позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Ухвалою суду від 10.09.2020 позовну заяву було залишено без розгляду за заявою позивача (матеріали справи №591/1287/20).

Свідок ОСОБА_8 , який є сусідом сторін, пояснив, що у спірній квартирі раніше проживала мати позивача за первісним позовом - бабуся позивачів за зустрічним позовом. Знає ОСОБА_9 близько 5 років. Увесь цей час і до смерті ОСОБА_7 саме ОСОБА_1 доглядав за нею, часто приїздив, привозив продукти харчування, гуляв з нею у дворі. З відповідачами за первісним позовом не знайомий. Зазначив, що ОСОБА_5 бачів біля під?їзду декілька разів. Після смерті ОСОБА_7 у квартирі ніхто не проживає, час від часу приїздить ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_10 суду повідомила, що є сусідкою сторін. Зазначила, що раніше у спірній квартирі ОСОБА_11 разом із бабусею. Восени 2020 року ОСОБА_7 зламала шийку бедра, після чого стан її здоров?я різко погіршився. На прохання ОСОБА_1 допомагала доглядати за ОСОБА_12 , робила їй уколи, оскільки є медпрацівником. У цей час ОСОБА_5 вже не проживав разом із бабусею. ОСОБА_4 свідок не бачила жодного разу. ОСОБА_1 здійснював догляд за хворою матір?ю, приїздив у спірну квартиру, однак постійно не проживав. За ОСОБА_7 також доглядала мати відповідачів за первісним позовом. Після смерті ОСОБА_7 бачила у квартирі будівельника, який виконував будівельні роботи протягом тривалого часу близько 1 року.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснив, що є знайомим позивача. Останні 3-4 роки декілька разів їздили разом до матері ОСОБА_1 , який привозив продукти та готував їжу матері. За життя ОСОБА_7 бачив у квартирі ОСОБА_5 та його матір. Здійснює ремонтні роботи у спірній квартирі на замовлення ОСОБА_1 , інколи ночує в ній. ОСОБА_1 не проживає у квартирі, однак інколи ночує у ній. До квартири також приходять члени сім?ї ОСОБА_1 . Відповідачі за первісним позовом у квартиру не приходять.

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що є сусідом та другом ОСОБА_1 . Зараз у спірній квартирі проживає лише ОСОБА_1 . За життя ОСОБА_7 у квартирі проживав з нею ОСОБА_5 . Коли бабуся тяжко захворіла, ОСОБА_5 з?їхав з квартири. У зв?язку з цим у сторін виник конфлікт, оскільки ОСОБА_1 вважав, що не лише він повинен доглядати за ОСОБА_7 . ОСОБА_15 у спірній квартирі не проживає давно, бо у нього своя сім?я і він мешкає за іншою адресою, іноді приїздив до квартири. За життя ОСОБА_7 приходила поліція, здійснювала опитування сусідів щодо повідомлення про крадіжку. На початку 2021 року також приїздила поліція відносно повідомлення про перешкоди у доступі до приміщення. Після смерті ОСОБА_7 у квартирі жив ОСОБА_1 , потім ОСОБА_16 (робітник, що здійснює ремонт). ОСОБА_1 час від часу приїздить до квартири.

Свідок ОСОБА_17 пояснила суду, що є матір?ю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Сини живуть і прописані у спірній квартирі з народження. ОСОБА_18 ( ОСОБА_1 ) не проживає у спірній квартирі з тих часів, коли одружився. Коли мати свідка тяжко захворіла, молодший син жив із бабусею, а вона доглядала за матір?ю. Брат декілька разів приїзджав, навідував матір. ОСОБА_1 має на меті приватизувати квартиру, а її дітей вигнати з квартири.. Старший син не проживає у квартирі близько 10 років, однак його речі знаходяться у квартирі, він у ній періодично ночував та приїздив. Молодший син постійно проживав у квартирі до тих пір, як близько 2 років тому ОСОБА_1 не почав чинити йому перешкоди у проживанні: викрав особисті речі, погрожував. До смерті ОСОБА_7 ключі від квартири були у неї та у сторін. Одразу після смерті матері на прохання ОСОБА_1 віддала йому свій ключ від квартири. Потім просила повернути, він повідомив, що не віддасть ключ. Після смерті бабусі сини хотіли повернутися до квартири, однак ОСОБА_1 змінив замки та не допускає їх до приміщення.

Під час повторного допиту свідок ОСОБА_17 пояснила, що за життя ОСОБА_7 її сини здійснювали заміну вхідних дверей до квартири. У брата ( ОСОБА_1 ) не було ключів від квартири протягом тривалого часу. Після смерті матері вона віддала брату свій комплект ключів на його прохання. На запитання яким чином восени 2020 року ОСОБА_1 потрапляв до квартири припустила, що ключі від квартири йому надала мати. Оплату житлово-комунальних послуг здійснював ОСОБА_5 протягом життя бабусі, після того, як виїхав з квартири, він припинив сплачувати. ОСОБА_1 доглядав за хворою матір?ю.

Свідок ОСОБА_19 пояснив, що є сусідом сторін, дружить з ОСОБА_5 . У квартирі проживали брати Хвораєви разом із бабусею. Згодом ОСОБА_15 одружився та переїхав до дружини. Ян залишився проживати із бабусею та доглядав за нею, забезпечував матеріально себе, бабусю та матір. Коли стан здоров?я ОСОБА_7 погіршився, ОСОБА_1 частіше став навідуватись до квартири. ОСОБА_7 хворіла на деменцію, у неї був склероз, тому з нею важко було спілкуватись. Квартира є трикімнатною. Ян проживав у одній із кімнат, але потім ОСОБА_1 поставив у цю кімнату металеві двері на замку. Ян не міг потрапити до кімнати, тому став проживати у іншій. ОСОБА_1 чинив перешкоди ОСОБА_5 у користуванні квартирою, кричав та погрожував фізичною розправою. Був присутній під час приїзду поліції за повідомленням про крадіжку речей. Також разом із ОСОБА_5 намагалися відкрити вхідні двері, щоб потрапити до квартири після смерті ОСОБА_7 . Ключі не підходили до замка, двері не змогли відкрити.

Згідно з і статтею 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Відповідно до статті 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Аналіз приведених норм закону свідчить про те, що право користування жилим приміщенням нарівні з наймачем виникає у тих осіб, які вселилися в якості членів сім`ї наймача в установленому законом порядку.

Статтею 9 ЖК України передбачено, що ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян.

Відповідно до статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Згідно з статтею 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Наймачеві або членові його сім`ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо). Наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. На підтвердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресація кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Так, ЄСПЛ у рішенні від 02 грудня 2010 року у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» (заява № 30856/03) зазначив, що втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право особи на повагу до житла.

Виселення особи з житла без надання іншого житлового приміщення можливе за умов, що таке втручання у право особи на повагу до житла передбачене законом, переслідує легітимну мету, визначену у пункті 2 статті 8 Конвенції, та є необхідним у демократичному суспільстві. Відповідність останньому критерію визначається з урахуванням того, чи існує нагальна суспільна необхідність для застосування такого обмеження права на повагу до житла та чи буде втручання у це право пропорційним переслідуваній легітимній меті.

Навіть якщо законне право на зайняття житлового приміщення припинене, особа вправі мати можливість, щоб її виселення було оцінене судом на предмет пропорційності у світлі відповідних принципів статті 8 Конвенції.

Неврахування національними судами принципу пропорційності у справах про виселення особи з житла є підставою для висновку про порушення стосовно такої особи статті 8 Конвенції.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Із досліджених судом матеріалів та показань свідків вбачається, що у спірній квартирі ОСОБА_4 не проживав протягом тривалого періоду часу (більше 5 років), залишив це місце проживання самостійно та за власною ініціативою та у зв?язку із одруженням. Матеріали справи не містять доказів того, що протягом часу до смерті ОСОБА_7 йому будь-хто із зареєстрованих у спірній квартирі осіб чинили перешкоди у користуванні.

ОСОБА_5 залишив квартиру незадовго до смерті ОСОБА_7 . Виклик поліції за фактом крадіжки особистих речей, сплата ним комунальних платежів, факт неможливості потрапити у квартиру після смері ОСОБА_7 підтверджують, що ОСОБА_5 не втратив інтересу до квартири та був позбавлений можливості користуватися нею не за своєю волею.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , направлені на позбавлення відповідача права користування жилим приміщенням, а тому можуть бути задоволені лише на підставі переконливих, взаємоузгоджених і неспростовних доказів у справі. Однак таких доказів позивач суду не надав, вони спростовуються доводами ОСОБА_5 та показаннями свідків. Відповідач надав суду докази, що він не втратив інтерес до квартири, в якій зареєстрований, так як ним сплачувались комунальні послуги. Крім того, в судовому засіданні знайшло підтвердження посилання відповідача на те, що йому чинились перешкоди у користуванні квартирою у зв`язку з відсутністю ключів від квартири.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання його таким, що втратив право користування спірною квартирою. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_5 задоволенню не підлягають.

Зустрічний позов у частині вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_1 задоволенню не підлягає у зв?язку з тим, що позивачем за зустрічним позовом не доведено наявність перешкод з боку ОСОБА_1 або будь-якої іншої особи у користуванні спірним житловим приміщенням. За поясненнями усіх свідків, які їх надавали у цій справі, ОСОБА_4 протягом тривалого часу проживає у іншому приміщенні разом із своєю сім?єю.

ОСОБА_4 всупереч вимог ст. 81 ЦПК України не довів, що проживає у спірному приміщенні або не проживає у квартирі з незалежних від нього причин. Не доведено також, що він брав участь в утриманні приміщення, у приміщенні були його особисті речі та він сприймав вказану квартиру як своє житло, тобто місце, де він є «вдома».

Зустрічний позов у частині вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_1 підлягає задоволенню, оскільки позивачем за зустрічним позовом доведено наявність перешкод з боку Білолюбського у користуванні спірною квартирою. З цих підстав суд вважає необхідним усунути перешкоди ОСОБА_5 у користуванні житловим приміщенням шляхом зобов?язання ОСОБА_1 надати комплект ключів від спірної квартири (від вхідних дверей та дверей, що ведуть у кімнати квартири), забезпечити вільний та безперешкодний доступ до квартири та вселити ОСОБА_5 до спірної квартири.

У зв?язку із частковим задоволенням первісного та зустрічного позову та враховуючи, що ОСОБА_1 є звільненим від сплати судового збору, на підставі ст. 141 ЦПК України слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 496,40 грн., компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України ОСОБА_5 витрати по сплаті судового збору у розмірі 496,40 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 142, 206, 256, 264, 265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

У задоволенні позовних вимог про визнання ОСОБА_5 таким, що втратив право користування житловим приміщенням відмовити у зв?язку з необгрунтованістю.

Зустрічний позов ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням задовольнити частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_20 у користуванні житловим приміщенням шляхом зобов?язання ОСОБА_1 надати ОСОБА_20 комплект ключів від квартири (від вхідних дверей та дверей, що ведуть у кімнати квартири), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зобов?язати надати вільний та безперешкодний доступ до квартири та вселити ОСОБА_5 до квартири за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні позовних вимог у частині усунення перешкод ОСОБА_4 у користуванні житловим приміщенням відмовити у зв?язку з необгрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 496,40 грн.

Компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України ОСОБА_20 витрати по сплаті судового збору у розмірі 496,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач- відповідач за зустрічним позовом: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - позивач за зустрічним позовом ОСОБА_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

Відповідач - позивач за зустрічним позовом ОСОБА_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення виготовлено 31.01.2023.

Суддя О.О.Ніколаєнко