Провадження № 2/761/839/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Макаренко І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив суд: стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.02.2011 між позивачем та відповідачем укладено шлюб. Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 28.11.2017 року у справі №759/12233/17 шлюб було розірвано. Від шлюбу позивач та відповідач мають дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач зазначає, що донька проживає з нею, утримання та виховання якої матір здійснює самостійно. За твердженням позивача, відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків щодо матеріального утримання дитини, не сплачує аліменти ні в якому вигляді за весь час від моменту розірвання шлюбу. Вважає, що у відповідача є можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, оскільки він є працездатним, працевлаштованим в адвокатському об`єднанні на посаді голови та протягом вересня-жовтня останнього року перерахував по 4000,00 гривень на рахунок позивача з призначенням платежу «для ОСОБА_3 ». Разом з тим, позивач зазначає, що на утриманні відповідача відсутні інші діти та непрацездатні особи.

Ухвалою суду від 07.12.2022 було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що визнає позов в заявленому розмірі позовних вимог. Водночас, зазначає, що він проживає однією сім`єю з ОСОБА_4 разом із двома неповнолітніми доньками від попереднього шлюбу останньої, а саме: ОСОБА_5 , 2005 року народження та ОСОБА_6 , 2010 року народження, яких він утримує, забезпечує харчуванням, одягом, іншими особистими речами, несе витрати на здобуття ними освіти, проведення дозвілля та відпочинку, тощо. Крім того, відповідач вказує, що не погоджується з обставинами, зазначеними позивачем, щодо невиконання ним батьківських обов`язків, зокрема, з матеріального утримання спільної дитини після розірвання шлюбу. Водночас, зазначає, що усвідомлює наявність об`єктивного права позивача на аліменти, що, саме по собі, не йде в розріз із бажанням відповідача в створенні якомога найкращих, збалансованих умов для життя та розвитку спільної дитини.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд встановив.

25.02.2011 між позивачем та відповідачем було укладено шлюб.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 28.11.2017 у справі №759/12233/17 вказаний шлюб розірвано.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

12.12.2019 відповідач уклав шлюб із ОСОБА_4 . Від попереднього шлюбу у дружини відповідача є двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , 2005 року народження та ОСОБА_6 , 2010 року народження, які перебувають на утриманні ОСОБА_2 .

Отже, на утриманні відповідача перебувають двоє неповнолітніх дітей від іншого шлюбу, що суд враховує при вирішенні даної справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Таким чином, обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Статтею 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини встановлена статтею 141 СК України, відповідно до частин першої та другої якої мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У цій статті закріплюється одна з характерних ознак батьківських прав та обов`язків - їх належність однаковою мірою обом батькам. Концепція рівності ґрунтується на одному з основних принципів сімейного права України - принципі рівності чоловіка та жінки.

Отже, на підставі викладеного, керуючись ст. 7 Сімейного кодексу України відповідно до якого - регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Оскільки відповідачем позовні вимоги визнано в заявленому позивачем розмірі, суд, на підставі викладеного, керуючись ст. 7 Сімейного кодексу України відповідно до якого - регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, суд враховує матеріальне становище сторін, інші обставини, що мають істотне значення для вирішення справи, зокрема те, що батьки в рівних частках зобов`язані утримувати дітей в розмірі не меншому ніж прожитковий мінімум, а також враховуючи матеріальне становище сторін, вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти в розмірі 4000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати винесення рішення та до повноліття дитини, з негайним стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, слід задовольнити повністю.

Суд вважає, що з відповідача на користь позивача, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог, підлягають стягненню судові витрати, у вигляді витрат на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн., оскільки дані витрати підтверджені належними та допустимими доказами, а саме: копією договору про надання правничої (правничої) допомоги від 22.09.2022 та підтвердженням прийняття коштів 10.10.2022 та 07.11.2022 в сумі 10000,00 грн. від позивача АО «Лоуко Партнерс», що надавало юридичні послуги за договором.

Доказів, які б давали підстави стверджувати, що позивачем дані витрати не понесені, відповідачем не надано.

На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 182-184, 191 СК України, ст. ст. 81, 259, 263, 264, 265, 268, 274, 279, 352 ЦПК України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ОСОБА_2 про стягнення аліментів, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 4000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з з 16.11.2022 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Допустити негайне виконання рішення суду у межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) витрати на правову допомогу в сумі 5000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 992, 40 грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 31.01.2023.

Суддя: