Ухвала

23 березня 2023 року

м. Київ

справа № 643/9458/19

провадження № 61-2542св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Луспеника Д. Д.,

розглянув заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Бережного Геннадія Васильовича, про зміну адреси позивача за касаційною скаргою ОСОБА_2 , яка подана її представником - адвокатом Розумною Оксаною Олександрівною, на рішення Московського районного суду м. Харкова від 02 червня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 17 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним, стягнення збитків та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним, стягнення збитків та моральної шкоди.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 02 червня 2021 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 17 січня 2023 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсним договір доручення від 12 вересня 2015 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, на виконання якого 12 вересня 2015 року була проведена сплата банківською карткою ОСОБА_1 на суму 31 635,91 доларів США, що за курсом валют, встановленому на дату платежу становило 686 500 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 збитки у розмірі 73 696,32 доларів США.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 4 000 доларів США.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 проценти за користування грошовими коштами у розмірі 4 192 доларів США.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У лютому 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_2 , яка подана її представником - адвокатом Розумною О. О., на рішення Московського районного суду м. Харкова від 02 червня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 17 січня 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 березня 2023 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі за касаційною скаргою ОСОБА_2 , яка подана її представником - адвокатом Розумною О. О., на рішення Московського районного суду м. Харкова від 02 червня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 17 січня 2023 року, витребувано цивільну справу з районного суду та роз`яснено учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України.

16 березня 2023 року на електронну адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Бережного Г. В., про зміну адреси позивача, в якій останній просить направити копію касаційної скарги ОСОБА_2 , яка подана її представником - адвокатом Розумною О. О., на електронну пошту позивача або на поштову адресу представника, оскільки на даний час ОСОБА_1 не перебуває у м. Харкові.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 183 ЦПК України встановлено загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення.

Положеннями частини другої статті 183 ЦПК України визначено, що письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно із частинами першою та другою статті 60 ЦПК України представником

у суді може бути адвокат або законний представник.

Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини першої 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (частина четверта статті 62 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання (частина восьма статті 62 ЦПК України).

Заява про зміну адреси позивача підписана представником ОСОБА_1 - адвокатом Бережним Г. В., проте до заяви не додано довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника та у матеріалах касаційного провадження відсутні дані, що заява підписана особою, яка має права її підписувати.

Згідно із частиною четвертою статті 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Ураховуючи наведене, подана заява про зміну адреси позивача підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Керуючись частиною четвертою статті 183 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Бережного Геннадія Васильовича, про зміну адреси позивача за касаційною скаргою ОСОБА_2 , яка подана її представником - адвокатом Розумною Оксаною Олександрівною, на рішення Московського районного суду м. Харкова від 02 червня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 17 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним, стягнення збитків та моральної шкоди повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. А. Воробйова

Д. Д. Луспеник