Ухвала

04 січня 2023 року

м. Київ

справа № 462/5616/20

провадження № 61-10729ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 27 вересня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - державний нотаріус Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Мельник Галина Ярославівна, про визнання договору недійсним,

встановив:

26 жовтня 2022 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Гордон І. М. засобами поштового зв'язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 27 вересня 2022 року у вказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 16 листопада 2022 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 16 листопада 2022 року представником заявника ОСОБА_1 - адвокатом Гордоном І. М.надіслано на адресу Верховного Суду заяву про усунення недоліків, в якій лише в загальному процитовано пункти 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України, якими передбачено підстави касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини другої статті 389 ЦПК України, у тексті заяви є посилання на певні постанови Верховного Суду та вказано, що судом апеляційної інстанції порушено вимоги пункту 8 частини другої статті 411 ЦПК України. Однак, такі посилання не є виконанням вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо обов'язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України. Крім того, частина друга статті 411 ЦПК України взагалі не містить будь-яких пунктів.

Верховний Суд звертає увагу на те, що заявником всупереч вимогам ухвали Верховного Суду від 16 листопада 2022 року так і не було надано нову редакцію касаційної скарги разом із копіями скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, яка б містила посилання на конкретний пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України, на підставі якого (яких) подається касаційна скарга, з відповідним обґрунтуванням, хоча зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження судових рішень за приписами пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України є обов'язковим.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

За змістом статті 185 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

З урахуванням вищевикладеного, оскільки недоліки касаційної скарги вказані в ухвалі Верховного Суду від 16 листопада 2022 року, не усунуто, касаційна скарга підлягає поверненню заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтям 185, 392, 393 ЦПК України,

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 27 вересня 2022 року визнати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов