ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2023 року м. Чернівці

Справа № 715/2431/22

Провадження №22-ц/822/107/23

Чернівецький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Литвинюк І. М.,

суддів: Височанської Н.К., Перепелюк І.Б.,

секретар Собчук І.Ю.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Моторно (транспортне) страхове бюро України,

треті особи ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України на заочне рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 13 жовтня 2022 року, головуючий у І-й інстанції Григорчак Ю.П.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України, (далі МТСБУ) третя особа - ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 06 лютого 2022 року у смт Глибока, вул. Героїв Небесної Сотні, Чернівецького району Чернівецької області відбулась дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю транспортних засобів Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , що належить на праві власності їй, та Mercedes-Benz A170, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Постановою Чернівецького апеляційного суду від 22 квітня 2022 року по справі № 715/347/22 ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні ДТП, постановою Чернівецького апеляційного суду від 13 травня 2022 року по справі № 715/347/22 ОСОБА_3 було визнано не винним у вчиненні правопорушення. Оскільки у транспортного засобу, яким керувала ОСОБА_2 , був відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правові відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхове відшкодування здійснюється МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих. 18.02.2022 року до МТСБУ було направлено повідомлення про настання ДТП від ОСОБА_3 . В подальшому, в квітні 2022 року, було проведено огляд транспортного засобу для визначення розміру заподіяної шкоди та 28.04.2022 року надіслано заяву до МТСБУ про страхове відшкодування, до якої було долучено постанову Чернівецького апеляційного суду від 22.04.2022 про визнання ОСОБА_2 винною у ДТП, а також 16.05.2022 року додатково направлено копію постанови суду від 13.05.2022 про визнання ОСОБА_3 невинним у ДТП. 29.04.2022 року на замовлення МТСБУ було складено звіт № 298.22E_SOS_-16 про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу, згідно з яким вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, становить 32 604,53 грн.

Зазначала, що 11 травня 2022 року МТСБУ було здійснено їй виплату в сумі 30 001,30 грн. Однак вона не погоджується з розміром страхового відшкодування, визначеному в звіті. Оскільки виплату страхового відшкодування МТСБУ було здійснено без узгодження з нею її розміру, вона звернулась до експерта у відповідній галузі для здійснення автотоварознавчої експертизи для визначення реальної вартості відновлювального ремонту автомобіля. 17.02.2022 року судовим експертом Павлишином Я.Д. було проведено огляд автомобіля «Opel Vectra». 11.08.2022 року судовим експертом Павлишином Я.Д. був складений висновок експерта № 52-07-22 автотоварознавчої експертизи про вартість відновлювального ремонту автомобіля Opel Vectra, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Згідно з даним висновком вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 69 575,06 грн, у зв`язку з чим недоплачена сума страхового відшкодування становить 39 573,76 грн.

Просила стягнути з МТСБУ на її користь недоплачену суму страхового відшкодування у розмірі 39 573,76 грн та судові витрати.

Заочним рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 13 жовтня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з МТСБУ на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 39 573, 76 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

На вказане рішення суду МТСБУ подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Посилається на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, оскільки судом порушено норми процесуального права, неправильно застосовано норми матеріального права і неправильно встановлено обставини справи, які мають значення для справи.

Зазначає, що в порушення норм Національного стандарту наданий позивачем звіт, відповідно до калькуляції, наданої як додаток до звіту, оцінка проведена на дату проведення оцінки (02 серпня 2022 року) та збільшено розмір шкоди за рахунок коливання курсу гривні щодо розміру, що вказує на неналежність наданого доказу позивачем.

Приймаючи оскаржуване рішення, судом формально перевірено належність повідомлення, але на встановлено чи міг відповідач надати відзив до судового засідання, а також належним чином не досліджено докази по справі, оскільки саме у відповіді МСТБУ на претензію позивача є відповідь про недопустимість проведеної експертизи позивачем, оскільки експертом було надано ціни пошкодженого транспортного засобу на момент огляду, а не на момент пошкодження, як це передбачено нормами Національного стандарту.

На апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_4 подала відзив, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Зазначає, що звіт автотоварзнавчого дослідження № 298.22E_SOS_-16 від 29 квітня 2022 року складений з порушенням норм, що є обов`язковими до застосування, та не може застосовуватись для визначення реальної вартості відновлювального ремонту автомобіля.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

За змістом частин 4, 6 статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ (справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб); справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (ч. 4 ст. 274 ЦПК), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд даної справи з ознаками малозначності згідно із частинами 4, 6 статті 19, частини 1 статті 369 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з огляду на наступне.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, визначеному законодавством, а згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У зв`язку з цим суд дійшов висновку про стягнення зі МСТБУ на користь позивача різниці між вартістю відновлювальних робіт та фактично вилпаченим відшкодуванням.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що 06 лютого 2022 року в смт Глибока, вул. Героїв Небесної Сотні, Чернівецького району Чернівецької області відбулась ДТП за участю транспортних засобів Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , та Mercedes-Benz A170, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 22 квітня 2022 року по справі № 715/347/22 ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні ДТП. Постановою Чернівецького апеляційного суду від 13 травня 2022 року по справі № 715/347/22 ОСОБА_3 було визнано невинним у вчиненні правопорушення.

Оскільки у транспортного засобу, яким керувала ОСОБА_2 , був відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правові відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхове відшкодування здійснюється МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих.

Також встановлено, що 18 лютого 2022 року до МТСБУ було направлено повідомлення про настання ДТП від ОСОБА_3 . В подальшому, в квітні 2022 року, проведено огляд транспортного засобу для визначення розміру заподіяної шкоди та 28 квітня 2022 року надіслано заяву до МТСБУ про страхове відшкодування, до якої було долучено постанову Чернівецького апеляційного суду від 22 квітня 2022 року про визнання ОСОБА_2 винною у ДТП, а також 16 травня 2022 року додатково направлено копію постанови суду від 13 травня 2022 року про визнання ОСОБА_3 невинним у ДТП.

29 квітня 2022 року на замовлення МТСБУ було складено звіт № 298.22E_SOS_-16 про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу, згідно з яким вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, становить 32 604,53 грн. 11 травня 2022 року МТСБУ здійснено виплату ОСОБА_1 в сумі 30 001,30 грн. Однак, остання не погодилася з розміром страхового відшкодування, визначеному в звіті.

Оскільки виплату страхового відшкодування МТСБУ було здійснено без узгодження її розміру з ОСОБА_1 , остання звернулась до експерта у відповідній галузі для здійснення автотоварознавчої експертизи для визначення реальної вартості відновлювального ремонту автомобіля.

17 лютого 2022 року судовим експертом Павлишиним Я.Д. проведено огляд автомобіля «Opel Vectra». Про огляд транспортного засобу ОСОБА_2 було повідомлено задля забезпечення явки її особисто або представника, що підтверджується копією квитанції та описом вкладення про надсилання повідомлення.

11 серпня 2022 року судовим експертом Павлишиним Я.Д. складений висновок експерта № 52-07-22 автотоварознавчої експертизи про вартість відновлювального ремонту автомобіля Opel Vectra, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Згідно з даним висновком вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 69 575,06 грн.

Згідно зі статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З огляду на зазначені положення ЦК України, факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання.

Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе особа, яка завдала шкоду. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV.

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5).

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом статей 9, 22-28, 35 Закону № 1961-IV настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Окрім виплати страхового відшкодування страховиком, ст. 41 Закону № 1961-IV передбачає проведення регламентної виплати з централізованих страхових резервних фондів МТСБУ.

Так, відповідно до пп. «а» п. 41.1 ст. 41 цього Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі

Відповідно до статті 29 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі Методика).

Відповідно до п. 5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 року за № 1074/8395 (надалі - Методика), технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження.

Відповідно до пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) це комплекс операцій щодо відновлення справності або робото здатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості.

Згідно з положеннями статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Колегія суддів вважає, що належним та допустимим доказом розміру страхового відшкодування є висновок експерта №52-07-22 автотоварознавчої експертизи про вартість відновлювального ремонту автомобіля від 11.08.2022, який був складений судовим експертом Павлишин Я.Д.

У Постанові КГС у складі Верховного Суду від 06 липня 2018 року у справі №924/675/17 зазначається: «Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру, виходять з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи».

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 22 серпня 2022 року представник позивача ОСОБА_4 зверталася до МТСБУ з претензією, в якій просила здійснити виплату недоплаченої суми страхового відшкодування ОСОБА_5 у розмірі 39 573,76 грн з тих підстав, що 11 серпня 2022 року судовим експертом Павлишиним Я.Д. був складений висновок експерта № 52-07-22 автотоварознавчої експертизи про вартість відновлювального ремонту автомобіля Opel Vectra, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Згідно з даним висновком вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 69 575,06 грн (а.с.17).

Однак відповідач, не погоджуючись з висновком експерта № 52-07-22 від 11 серпня 2022 року, під час розгляду справи в суді першої інстанції, з клопотанням про призначення судової автотоварознавчої експертизи не звертався, також зазначене клопотання відсутнє у відзиві на позовну заяву.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що звіт №298.22E_SOS_-16 автотоварознавчого дослідження від 29.04.2022 року складений оцінювачем ОСОБА_6 з порушенням п. 5.1. Методики, оскільки оцінювач використовував матеріали, що були надані йому відповідачем, тобто, які саме елементи були пошкоджені, характер пошкодження, а також вид ремонтної операції судовим експертом особисто не оцінювались, й останній не вирішував та не обґрунтував, які з елементів підлягають ремонту чи заміні. При цьому жодних мотивів чи обґрунтувань, які перешкодили оцінювачу особисто оглянути об`єкт дослідження, вищезазначений звіт №298.22E_SOS_-16 автотоварознавчого дослідження від 29 квітня 2022 року не містить.

За таких обставин, з урахуванням принципу повного відшкодування шкоди, розмір страхового відшкодування має визначатися відповідно до реальної вартості пошкодженої речі на момент розгляду справи.

Згідно з пунктом 32 Національного стандарту № 1 Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року №1440, у разі виникнення необхідності у визначенні розміру ймовірного страхового відшкодування оцінка застрахованого майна проводиться з урахуванням умов страхування та дотриманням принципів корисності і заміщення. Для застрахованого майна, подібного до майна, що продається (купується) на ринку, оцінка розміру ймовірного страхового відшкодування проводиться виходячи з характеристики майна на дату заподіяння збитків до настання страхового випадку шляхом розрахунку прямих збитків.

За змістом пункту 3 Національного стандарту №1 прямі збитки - це поточна вартість витрат на відтворення, заміщення або відшкодування ринкової вартості об`єкта оцінки без урахування неотриманих майбутніх вигод; поточна вартість - вартість, приведена у відповідність із цінами на дату оцінки шляхом дисконтування або використання фактичних цін на дату оцінки.

З огляду на викладене, страхове відшкодування має компенсувати особі втрати, яких вона зазнала у зв`язку з пошкодженням застрахованого майна, у необхідному для відновлення порушеного права розмірі за ринковими цінами на момент такого відшкодування (поточна вартість витрат).

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Системний аналіз наведених процесуальних норм дозволяє дійти висновку, що кожна сторона зобов`язана вжити заходів та надати докази на підтвердження тієї обставини, на яку вона посилається як на підставу для задоволення вимоги чи навпаки на заперечення існування такі обставини, а суд, виходячи з наданих сторонами доказів здійснює їх оцінку.

Виходячи з викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з відповідача слід стягнути різницю між вартістю відновлювальних робіт та фактично виплаченим відшкодуванням, яка складає 39 573,76 грн.

Стосовно доводів апеляційної скарги про формальність належності повідомлення чи міг відповідач надати відзив до судового засідання, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини 7 статті 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

В ухвалі Глибоцького районного суду Чернівецької області від 14 вересня 2022 року про відкриття провадження вбачається, що судове засідання призначено на 13 жовтня 2022 року та рекомендовано відповідачу подати до 08 жовтня 2022 року відзив на позовну заяву.

З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками до позовної заяви відповідачем отримано 27 вересня 2022 року (а.с.60).

11 жовтня 2022 року відповідач направив до суду першої інстанції поштовими засобами зв`язку АТ «Укрпошта» відзив на позовну заяву (а.с.107). Зазначений відзив судом першої інстанції отримано 18 жовтня 2022 року (а.с.78).

Частиною 3 статті 376 ЦПК України визначено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення. Однак з наведених апелянтом мотивів підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування законного і обґрунтованого рішення суду, оскільки по своїй суті зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції щодо установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який обґрунтовано їх спростував.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заочне рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 13 жовтня 2022 року містить вичерпні висновки, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи, та обґрунтування щодо доводів сторін по суті позову, що є складовою вимогою частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України залишити без задоволення.

Заочне рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 13 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: Н.К. Височанська

І.Б. Перепелюк