Справа №591/4140/20
Провадження № 2-з/591/3/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2023 року Зарічний районний суд м. Суми в особі судді Сидоренко А.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Рижова Сергія Євгеновича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Рижова Сергія Євгеновича до ОСОБА_2 про стягнення компенсації вартості частини автомобіля та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання солідарними боржниками за договором позики, -

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 в особі представника адвоката Рижова С.Є. 07 липня 2020 року звернулася суду з позовом до ОСОБА_2 та просить стягнути з відповідача на свою користь компенсацію вартості частини автомобіля SKODA OСTAVIA А7, 2017 року випуску, з номерним знаком НОМЕР_1 у розмірі 194760 грн.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 31 липня 2020 року відкрито провадження у вказаній справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 17 вересня 2020 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в частині позовних вимог про визнання земельної ділянки об`єктом права спільної часткової власності, визначення права власності на 1/2 частину земельної ділянки передано до Київського Апеляційного суду для визначення підсудності за місцевим загальним судом міста Києва. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 в частині позовних вимог про визнання солідарними боржниками за договором позики прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації вартості частини автомобіля.

10 лютого 2021 року ОСОБА_4 звернувся до суду з уточненням до зустрічної позовної заяви, згідно якої просить визнати спільним як солідарними боржниками боргове зобов`язання за договором позики, оформленим розпискою від 06 листопада 2017 року в сумі 270000 грн. 00 коп., який укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 06 листопада 2017 року; визнати майно, а саме: автомобіль марки «Scoda Octavia», 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , об`єктом спільної сумісної власності сторін, виділивши в приватну власність ОСОБА_2 вказаний автомобіль, а на користь ОСОБА_1 стягнути компенсацію у розмірі 17053 грн. 00 коп.; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені витрати.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 19 лютого 2021 року прийнято до розгляду подані 10 лютого 2021 року уточнення до зустрічної позовної заяви.

10 лютого 2023 року від представника позивачки за первісним позовом ОСОБА_1 адвоката Рижова С.Є. надійшла заява про забезпечення позову, яку обгрунтовує тим, що розгляд вказаної справи здійснюється протягом тривалого часу. Протягом всього часу розгляду справи ОСОБА_4 користується автомобілем, ОСОБА_1 такої можливості немає. Як один із способів захисту та уникнення справедливого поділу спільно нажитого майна ОСОБА_2 було заявлено про те, що кошти на придбання автомобіля було отримано в борг від батька. Про що ОСОБА_1 вперше дізналась в судовому засіданні. Ні колишній чоловік, ні його батько такої інформації їй не повідомляли.

З огляду на зазначене, тривалість розгляду справи, вільне користування автомобілем, твердження ОСОБА_2 про те, що кошти на автомобіль начебто отримані в борг від батька, який вій ніби то повернути все ще не може, можливість пошкодження автомобіля під час використання чи продажу іншій особі, вважає, що наявна загроза істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, у випадку задоволення позову ОСОБА_1 оскільки у випадку продажу чи знищення автомобіля не можливо буде звернути стягнення на таке майно боржника.

Посилаючись на вказане, просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на автомобіль SKODA OСTAVIA А7, 2017 року випуску, з номерним знаком НОМЕР_1 з постановкою на штрафний майданчик за адресою м. Суми, вул. Чернігівська, 16а.

Заява про забезпечення позову розглянута судом в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною другою статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містить, зокрема обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Положеннями статті 152 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії тощо.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Співвідносячи негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, суд вважає, що забезпечення позову у виді накладення арешту на автомобіль, не є співмірним із заявленими позовними вимогами ОСОБА_1 , яка порушує питання про стягнення компенсації вартості частини спірного автомобіля.

Разом з тим, застосування такого виду забезпечення позову як заборона відчуження спірного автомобіля відповідачем за первісним позовом до вирішення спору по суті, тобто виду забезпечення позову, який передбачено п.2 ч.1 статті 150 ЦПК України, буде цілком достатнім для перешкоджання можливим недобросовісним діями відповідача, унеможливить ризик невиконання можливого рішення суду у зазначеній справі у виді звернення стягнення на належне майно відповідача, і в той же час не створить ризику заподіяння непомірної шкоди.

З огляду на вказане, заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150,153, 260, 261 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Рижова Сергія Євгеновича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Рижова Сергія Євгеновича до ОСОБА_2 про стягнення компенсації вартості частини автомобіля та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання солідарними боржниками за договором позики задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 здійснювати відчуження у будь-який спосіб автомобіля SKODA OСTAVIA А7, 2017 року випуску, з номерним знаком НОМЕР_1 .

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з моменту її складання апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя А.П.Сидоренко