ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року

м. Черкаси

Справа № 2-4613/08
Провадження № 22-ц/821/145/23
категорія: скарга на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.

за участю секретаря: Мунтян К.С.

учасники справи:

скаржник: ОСОБА_1

представник скаржника: адвокат Оснач Світлана Анатоліївна

орган, дії якого оскаржуються: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального міністерства юстиції (м. Київ)

представник органу, дії якого оскаржуються: Кияниця Лілія Сергіївна

заінтересована особа: ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Київ Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Кияниці Лілії Сергіївни на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 вересня 2022 року (постановлену в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси під головуванням судді Кондрацької Н.М.) у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Київ Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), -

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст вимог скарги

30 червня 2021 року скаржник ОСОБА_1 через свого представника адвоката Оснач С.А. звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа: ОСОБА_2 .

В обґрунтування скарги вказує, що на примусовому виконанні в Дніпровському відділі ДВС у м. Київ ЦМУМЮ (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 19007786, відкрите 30 квітня 2010 року на підставі виконавчого листа № 2-4613, виданого 07.12.2009 Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів у розмірі 1/4 частини доходів щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 29.09.2008 року та до досягнення дитиною повноліття.

Скаржник вказує, що 01 жовтня 2018 року старшим державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГУ юстиції в м. Києві Терещук Т.І. було видано довідку розрахунок станом на 01.10.2018, якою державним виконавцем було встановлено розмір заборгованості по сплаті аліментів у сумі 189 165,25 грн.

Також в матеріалах виконавчого провадження наявна довідка-розрахунок заборгованості по аліментах станом на 01.01.2021, складена державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кияницею Л.С., де встановлено, що розмір заборгованості на 01.01.2021 року становить - 260869,67 грн.

Особа, що подала скаргу вказує, що підставою для виконавця виконувати рішення суду саме в Дніпровському районному відділі ДВС міста Києва стало те, що, за вказівкою стягувача, фактичним місцем проживання боржника було зазначено АДРЕСА_1 . У зв`язку з чим, з часу відкриття провадження та протягом його виконання державним виконавцем проводились розрахунки заборгованості по аліментах, виходячи з середньої заробітної плати по місту Києву.

Однак, скаржник стверджує, що він з 20.01.1995 року зареєстрований в АДРЕСА_2 , що підтверджується копією паспорту. Зауважує, що він жодного дня не проживав, не перебував, не працював та тим більше не був зареєстрований в АДРЕСА_1 , а тому підстав проводити виконавчі дії на підставі виконавчого листа у державних виконавців в Дніпровському районному ВДВС міста Києва не було та немає.

Крім того, згідно даних трудової книжки, з часу набрання законної сили рішенням суду, тобто з 29.09. 2008, вказує скаржник, він офіційно був працевлаштований, про що свідчать відповідні записи.

Тобто, рішення суду має виконуватись державним виконавцем, виходячи із даних відомостей та отриманого прибутку, а державний виконавець здійснила розрахунок заборгованості невірно, застосовуючи для розрахунку середньої заробітної плати для міста Києва, що призвело до збільшення та стягнення з нього неправомірної заборгованості.

ОСОБА_1 наголошує, що він регулярно здійснював перерахування грошових коштів (аліментних платежів), сумлінно сплачував аліментні платежі шляхом перерахування коштів поштовим переказом на ім`я стягувача.

Зазначає, що державним виконавцем під час виконання рішення суду на підставі виконавчого листа взагалі не було встановлено дійсне місце роботи боржника саме в місті Києві, не було встановлено та не підтверджено офіційного працевлаштування та отримання ним заробітної плати задля правильного обчислення розміру аліментів.

Вважає, що розрахунок заборгованості по аліментам проведений старшим державним виконавцем у порушення Закону України «Про виконавче провадження», а тому останні підлягають оскарженню.

У зв`язку з чим, ОСОБА_1 просив суд постановити ухвалу, якою визнати дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) протиправними;

визнати незаконною та скасувати довідку-розрахунок заборгованості по аліментах від 01 жовтня 2018 року, складену старшим державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГУ юстиції в м. Києві Терещук Т.І., якою державним виконавцем було встановлено розмір заборгованості по сплаті аліментів 189 165,25 грн.;

визнати незаконною та скасувати довідку-розрахунок заборгованості по аліментах від 15 січня 2021 року, складену старшим державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГУ юстиції в м. Києві Кияницею Л., якою державним виконавцем було встановлено розмір заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.01.2021 року в розмірі 260 869,67 грн.;

зобов`язати державного виконавця провести перерахунок заборгованості за аліментами з урахуванням здійснених щомісячних виплат відповідно до наданих квитанцій та виходячи з фактичного доходу, отриманого скаржником після відрахування податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 29.09.2008 року та до досягнення дитиною повноліття, виходячи з даних про те, що ОСОБА_1 не був зареєстрований та не проживав у місті Києві.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 вересня 2022 року скаргу задоволено.

Визнано дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) протиправними.

Визнано незаконними та скасовано довідки-розрахунки заборгованості по аліментах від 01 жовтня 2018 року та від 15 січня 2021 року.

Зобов`язано державного виконавця провести перерахунок заборгованості за аліментами з урахуванням здійснених щомісячних виплат, відповідно до наданих квитанцій та виходячи з фактичного доходу, отриманого скаржником після відрахування податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 29.09.2008 та до досягнення дитиною повноліття, виходячи з даних про те, що ОСОБА_1 не був зареєстрований та не проживав у місті Києві.

Ухвала суду першої інстанції, зокрема, мотивована тим, що відомості, наявні у державного виконавця під час складання розрахунків заборгованості боржника по аліментах не відповідають фактичним обставинам.

Судом під час розгляду скарги встановлено, що зареєстрованим місцем проживання скаржника є АДРЕСА_2 та останній був офіційно працевлаштований.

Оскільки в матеріалах виконавчого провадження відсутні будь-які відомості про вчинені виконавцем дії, направлені на встановлення дійсного місця проживання боржника, його місце роботи , отримання інформації щодо його доходів та зважаючи на те, що виконавець здійснював розрахунки заборгованості зі сплати аліментів з урахуванням середньої заробітної плати по місту Києву, тоді як повинен був враховувати середню заробітну плату по м. Черкаси, то суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваних довідок-розрахунків та здійснення перерахунку заборгованості.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 22 грудня 2022 року, Головний державний виконавець Дніпровського відділу ДВС у м. Київ ЦМУМЮ (м. Київ) Кияниця Л.С., вважаючи оскаржувану ухвалу суду першої інстанції необґрунтованою, постановленою при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, просила скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 вересня 2022 року.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі невірно зазначив назву відділу ДВС та посаду державного виконавця.

Віднесення виконання виконавчого листа № 2-4613, виданого 07.12.2009 Придніпровським районним судом м. Черкаси до Дніпровського відділу ДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) зумовлено тим, що згідно виконавчого листа місцем проживання божника вказано АДРЕСА_1 .

Особа, що подала апеляційну скаргу вказує, що ОСОБА_1 за період перебування виконавчого провадження на виконанні жодного разу не було надано виконавцеві інформації про фактичне місце проживання та копій квитанцій про сплату ним аліментів.

Вважає, що надані квитанції про перерахування коштів на користь ОСОБА_5 не можуть братися судом до уваги, оскільки останні не містять призначення платежу «аліменти».

Крім того, зазначає, що боржник не звертався до державного виконавця із заявою про здійснення перерахування заборгованості саме з підстави фактичного місця проживання.

15 лютого 2023 року до Черкаського апеляційного суду від Головного державного виконавця Дніпровського відділу ДВС у м. Київ ЦМУМЮ (м. Київ) Кияниці Л.С. надійшло клопотання, до якого долучено довідку-розрахунок по аліментах від 14 лютого 2023 року №19007786, згідно з якою заборгованість станом на 04.01.2021 складає 153672,24 грн.

В клопотанні зазначено, що державним виконавцем складено довідку-розрахунок заборгованості згідно фактично отриманих даних про доходи боржника та середньомісячної заробітної плати по м. Черкаси.

Відзив на апеляційну скаргу

14 лютого 2023 року до Черкаського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 адвоката Оснач С.А. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник скаржника просила апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, оскільки вважає її законною та належним чином обґрунтованою.

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, Черкаській апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга Головного державного виконавця Дніпровського відділу ДВС у м. Київ ЦМУМЮ (м. Київ) Кияниці Л.С. не підлягає до задоволення, виходячи із наступного .

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду відповідає.

Відповідно до статті 448 ЦПК України, статті 74 Закону України "Про виконавче провадження", сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Гарантією прав фізичних та юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Частиною восьмою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Згідно з частиною першою статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

У цій справі заявник оскаржує дії державного виконавця, оскільки вважає, що останнім неправильно визначено спосіб нарахування аліментів, а саме: за основу обрахунку взято середню заробітну плату по м. Київ, замість м. Черкаси (зареєстроване місце його проживання). Крім того, при обрахунку не взято до уваги відомості про доходи ОСОБА_1 за періоди офіційного працевлаштування. З урахуванням таких обґрунтувань скаржник вважає, що нарахування заборгованості по аліментах здійснено неправомірно.

Водночас, визначення як розміру належних до сплати сум у якості аліментів, так, відповідно, і визначення розміру заборгованості по аліментах - є обов`язком виконавця.

Статтею 195 СК України встановлено порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу)

Відповідно до частини першої наведеної статті, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

У частин третій статті 195 СК України встановлено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

З викладеного слідує, що якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості зі сплати аліментів, розрахунок розміру належних до сплати аліментів має здійснюватися, виходячи із середньої заробітної плати працівника для місцевості, в якій проживає платник аліментів.

Як з`ясовано судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, на примусовому виконанні в Дніпровському районному відділі державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 19007786, відкрите 30.04.2010 на підставі виконавчого листа № 2-4613, виданого 07.12.2009 Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів у розмірі 1/4 частини доходів щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 29.09.2008 року та до досягнення дитиною повноліття.

З наданих Дніпровським відділом ДВС міста Київ ЦМУМЮ (м. Київ) копій матеріалів виконавчого провадження № 19007786, державним виконавцем було здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, яка станом на 01.10.2018 становила 189165,25 грн., а станом на 01.01.2021 - 260869,67 грн.

Відповідно до зазначених довідок, розрахунок заборгованості ОСОБА_1 державним виконавцем було здійснено з врахуванням середньої заробітної плати по місту Києву.

Водночас, відповідно до виконавчого листа № 2-4613/08 адреса боржника ОСОБА_1 зазначена: адреса фактичного проживання: АДРЕСА_1 , адреса зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання: АДРЕСА_2 .

Незважаючи на те, що матеріали виконавчого провадження не містять інформації про вчинені виконавцем дії щодо з`ясування фактичного місця проживання боржника ОСОБА_1 , всі виклики державного виконавця та виконавчі дії були здійснені за адресою: АДРЕСА_1 , без підтверджуючих письмових доказів проживання боржника саме за вказаною адресою.

З викладеного слідує, що розмір аліментів, які скаржник повинен був сплачувати на сина, мав визначатися, виходячи з розміру середньої заробітної плати працівника для місцевості, в якій він проживав, в даному випадку, це адреса зареєстрованого у встановленому законодавством порядку місця проживання: АДРЕСА_2 .

Крім того, відповідно до даних трудової книжки № НОМЕР_1 ОСОБА_1 , вбачається, що з 01.01.2007 по 13.01.2009 прийнятий на роботу в іноземне підприємство «Кока Кола Беверджиз Україна Лімітед» на посаду водія доставки; з 07.10.2009 прийнятий на роботу в ТОВ «Укрлогістика» на посаду слюсаря з ремонту автомобілів; з 01.08.2011 по 07.08.2012 переведений на посаду водія експедитора; з 01.05.2015 по 31.03.2017 рік працював на посаді слюсара з ремонту автомобілів в ТОВ «Віалонг» (трудова книжка НОМЕР_2 ); з 09.06.2017 по 30.11.2017 працював майстром цеху в ТОВ «С.П. Брок -Сервіс».

Тобто, із вищевказаних відомостей вбачається, що ОСОБА_1 мав постійне місце роботи та був офіційно працевлаштований, а відповідно, розмір аліментів в окремі періоди також мав визначатись з урахуванням доходів боржника.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до обґрунтованого висновку, що виконавець Дніпровського відділу ДВС міста Київ ЦМУМЮ (м. Київ) діяв неправомірно та неналежно здійснив розрахунок розміру заборгованості зі сплати аліментів, які скаржник зобов`язаний сплачувати на свою дитину.

Зокрема, як вірно зазначив суд першої інстанції, відомості, наявні у державного виконавця під час складання розрахунків заборгованості ОСОБА_1 по аліментах не відповідають фактичним обставинам, які бути встановлені судом під час розгляду скарги.

Апеляційний суд вважає безпідставним твердження апелянта про те, що скаржник не звертався до виконавчої служби із заявою про здійснення перерахування заборгованості саме з підстави фактичного місця проживання, оскільки в матеріалах справи наявна заява про здійснення перерахування, яка була направлена на електронну адресу державного виконавця 25 червня 2021 року (том. 1, а.с. 68-71). Втім, матеріали справи не містять інформації щодо результату її розгляду.

Одночасно, апеляційний суд вважає, що надані квитанції про перерахування коштів на користь ОСОБА_5 , у розумінні ст. 76-80 ЦПК України є доказами, що підтверджують сплату аліментів, а тому перерахунок заборгованості має бути здійснено з урахуванням сплачених боржником коштів. Саме по собі не зазначення у квитанціях призначення платежу «аліменти» не свідчить про їх несплату, адже з наданих квитанцій вбачається регулярність сплати коштів на користь стягувача за виконавчим документом, здебільшого в однаковому (сталому) розмірі, що свідчить про їх цільове перерахування в якості аліментів.

Щодо доводів апелянта про невірне зазначення в оскаржуваній ухвалі назви відділу ДВС та посади виконавця, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала.

Положення вказаної статті передбачають можливість після ухвалення судового рішення у справі усунути в ньому помилки технічного (неюридичного) характеру - описки та очевидні арифметичні помилки. Виходячи із системного аналізу приписів ЦПК України описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо).

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні, постанові або ухвалі), суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номеру і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи тощо), або мають технічний характер (тобто, виникли в процесі виготовлення тексту рішення).

Таким чином, виправлення допущених у рішенні, постанові, ухвалі описок, арифметичних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть судового рішення.

Суд може виправити лише ті арифметичні помилки, яких він сам припустився.

Враховуючи викладене, апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості вирішувати питання про наявність чи відсутність помилок/описок, яких припустився інший суд.

Одночасно, учасник справи має право звернутися безпосередньо до суду, який на думку особи, допустив помилку, із заявою про її виправлення.

Інші доводи апеляційної скарги Головного державного виконавця Дніпровського відділу ДВС у м. Київ ЦМУМЮ (м. Київ) Кияниці Л.С. суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер і правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

У відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Київ Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Кияниці Лілії Сергіївни залишити без задоволення.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді В.Г. Бородійчук

Л.І. Василенко

/повний текст постанови суду виготовлено 08 березня 2023 року/