Справа № 191/168/22
Провадження № 2/191/66/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
25 січня 2023 року м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі :
головуючого судді Костеленко Я.Ю. за участю секретаря Омельченко К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності,-
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом йому, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить 9/10 частки житлового будинку АДРЕСА_1 . Інша частка належить відповідачу по справі, ОСОБА_2 та становить 1/10 частки вищевказаного домоволодіння.
Відповідно до технічного паспорту, вищевказане домоволодіння складається з: А1-1 - житловий будинок, а2-1 - прибудова, К - вбиральня, П - погріб, Г - сарай, Д - літня кухня, А2-1 - житловий будинок, а3-1 - прибудова, №1-3 - огорожа, №4 - водоколонка.
Частка домоволодіння позивача складає переважну більшість від загального розміру домоволодіння та складає 9/10 частки, він користується А2-1 - житловим будинком, а3-1 - прибудовою, Д - літньою кухнею, Г - сараєм, П - погребом, №4 - водоколонкою та №1-3 - огорожею. Відповідач по справі користується А1-1 житловим будинком та а2-1 прибудовою, К - вбиральнею та №1 - огорожею.
Цей спосіб та обсяг користування житловими будинками та спорудами склався та існує вже на протязі багатьох років, жодних суперечок між співвласниками домоволодіння, щодо користування майном, немає. Житлові будинки є відокремлені, а також мають окремий вихід та окремі комунікації, що дозволяє співвласникам домоволодіння користуватися своєю часткою окремо, не завдаючи один одному жодних незручностей окрім змоги вільно розпоряджатися своєю часткою.
Добровільно домовитися про поділ майна немає можливості, оскільки інший співвласник ОСОБА_2 не зацікавлений в цьому, а також через свій похилий вік не бачить у цьому жодних переваг, а отже не вважає за потрібне цим займатись. Своєю бездіяльністю ОСОБА_2 не залишила позивачу жодних варіантів для вирішення цього питання без втручання суду.
У зв`язку з вищезазначеним та з врахуванням уточненням позовних вимог просить виділити в натурі йому, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , 9/10 частки домоволодіння, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається із: житловий будинок А2-1, прибудова а3-1 (загальною площею 59,7 кв.м., житловою площею 29,6 кв.м.); господарські будівлі та споруди: сарай Г, літня кухня Д, погріб П, водоколонка №4, огорожа №1-3, огорожа №5, вигрібна яма №6.
Позивач в судове засідання не з`явився, але до початку судового засідання надав суду заяву, якою просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, за невідомих суду причин, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання за зареєстрованим місцем проживання. Про причини своєї неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності суду не надала.
У зв`язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, надавши їм належну оцінку, встановив наступне.
На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 грудня 2021 року, посвідченого державним нотаріусом Другої синельниківської державної нотаріальної контори Мельниковим О.Ж. зареєстрованого в реєстрі за №2-1753, ОСОБА_1 є власником 9/10 частки житлового будинку АДРЕСА_1 . На земельній ділянці розташовано: А1-1-житловий будинок, а2-1-прибудова, К-вбиральня, П-погріб, Г-сарай, Д-літня кухня, А2-1-житлової будинок, а3-1-прибудова, №1-3-огорожа, №4-водоколонка. Загальна площа будинку становить: 59,7 кв.м, житлова площа будинку: 29,6 кв.м., що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 292620776 від 24.12.2021.
На підставі договору купівлі-продажу посвідченого 09 січня 1975 року нотаріусом Синельниківської державної нотаріальної контори Жаран А.А., ОСОБА_2 є власником 1/10 частини жилого будинку, що розташований по АДРЕСА_1 .
Відповідно до технічного паспорту від 10 грудня 2022 року, реєстраційний номер №:ТІ01:0212-1692-4670-5496, 9/10 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , складається з: А2-1 - житловий будинок, а3-1 - прибудова, Г сарай, Д - літня кухня, П - погріб, №4 - водоколонка, №5 - огорожа, №6 - вигрібна яма, №1-3 огорожа. Загальна площа-59,7, житлова площа-29,6. З висновку технічного обстеження від 10 грудня 2022 року №281 вбачається, що об`єкт нерухомого майна створено шляхом виділу без проведення будівельних робіт, які потребують отримання дозволу на їх виконання.
Згідно з висновком щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, складеного ТОВ «Синельниківське БТІ» 10 грудня 2022 року №261, за технічними показниками 9/10 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, які належить ОСОБА_1 , складається з: житловий будинок А2-1, прибудова а3-1, з переліком приміщень: кухня 1-пл.13.2 кв.м., передпокій 2-пл. 10.0 кв.м., ванна 3-пл. 6.9 кв.м., кімната 4-пл. 8.0 кв.м., кімната 5-пл. 15.0 кв.м., кімната 6-пл.6.6 кв.м. (загальною площею 59.7 кв.м., житловою пл.29.06 кв.м.), відповідна частка господарських будівель та споруд: сарай літ.Г, літня кухня літ.Д, погріб літ.П, водоколонка №4, огорожа №1-3, огорожа №5, вигрібна яма №6.
За технічними показниками 9/10 частина об`єкта є відокремлена, має окремий вихід і може бути виділена в натурі.
Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності (ч. 1,2,3 ст. 358 ЦК України).
Згідно з ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
Відповідно до ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Згідно з ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо спільне володіння і користування майном є неможливим.
Згідно з ч. 1,2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
Виходячи з аналізу змісту норм статей 183,358,364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику частка, якого зменшилась.
Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.
Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своєї частки в ньому, то здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яке відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна.
Як роз`яснено в п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.
Відповідно до п.6 вищенаведеної Постанови при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.
Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.
Враховуючи вищевикладене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, оцінивши належність, допустимість, а також достатність наданих доказів у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, повністю підтверджені документально, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі .
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає також стягненню судовий збір у розмірі 992,40 гривень.
Керуючись ст.ст. 12,13,18,76,81,206,263-265 ЦПК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності задовольнити.
Виділити в натурі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , 9/10 частки домоволодіння, господарських будівель та споруд , що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається із: житловий будинок А2-1, прибудова а3-1 (загальною площею 59,7 кв.м., житловою площею 29,6 кв.м.); господарські будівлі та споруди: сарай Г, літня кухня Д, погріб П, водоколонка №4, огорожа №1-3, огорожа №5, вигрібна яма №6, припинивши право спільної часткової власності нерухомого майна.
Стягнути з ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_1 понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Я. Ю. Костеленко