П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2023 року

м. Рівне

Справа № 567/1657/22

Провадження № 22-ц/4815/410/23

Головуючий у Острозькому районному суді

Рівненської області: суддя Венгерчук А.О.

Ухвалу суду першої інстанції постановлено

повним текстом поза межами судового засідання

23 січня 2023 року в м. Острог

Рівненської області

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: суддя Хилевич С.В.

судді: Ковальчук Н.М., Майданік В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Куцої Ольги Петрівни на ухвалу Острозького районного суду Рівненської області від 23 січня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Горинь Агро Плюс" про зобов`язання вчинення дій,

в с т а н о в и в:

У грудні 2023 року в суд звернулася представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокат Куца О.П. з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Горинь Агро Плюс" (далі ТОВ " Горинь Агро Плюс") про зобов`язання вчинення дій.

Тому просила зобов`язати ТОВ "Горинь Агро Плюс" надати позивачам довідку про нарахування розміру орендної плати за користування земельними ділянками (паями), кадастрові номери: :08:001:0336 та :07:002:0352, відповідно до договорів оренди земельних ділянок від 01.07.2010 №586 та №587, укладених між громадянином ОСОБА_3 та ТОВ "Горинь Агро" за період 2017-2021 роки, підтвердити таке нарахування належним чином завіреними копіями документів, а також надати належним чином завірені копії документів, якими здійснювалися перерахування ОСОБА_3 коштів за оренду вказаних земельних ділянок (паїв) за 2017-2021 роки і розмір заборгованості по орендній платі за користування земельними ділянками станом на 01 січня 2022 року в т.ч. за 2017-2021 роки.

Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 23 грудня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачам десятиденний строк з дня вручення копії відповідного судового рішення для усунення зазначених недоліків позовної заяви.

Роз`яснено, що в разі, якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачам.

Суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановив, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, а саме адвокат Куца О.П. зазначила про представництво відповідачів та не вказала поштового індексу місця проживання позивачів і електронних адрес сторін. В поданій позовній заяві не викладені обставини та відсутні послання на докази, якими позивачі відповідно до норм матеріального права обґрунтовують своє право вимоги про зобов`язання видачі довідок, зі змісту позовної заяви не зрозуміло, якими нормами матеріального права визначений такий спосіб захисту. Також, на думку суду, заявлені вимоги притаманні витребуванню або забезпеченню доказів та не є самостійними позовними вимогами.

У відредагованій в порядку виконання вимог суду позовній заяві адвокат в інтересах позивачів просила визнати протиправними дії ТОВ "Горинь Агро Плюс" в ненаданні інформації на адвокатський запит адвоката Куцої О.П. від 24.08.2022 та адвокатський запит адвокатського об`єднання "Валощук та партнери" № 5783 від 21.01.2022. Також просила зобов`язати ТОВ "Горинь Агро Плюс" надати на адвокатський запит від 24.08.2022 адвокату Куцій О.П. та на адвокатський запит адвокатського об`єднання "Валощук та партнери" № 5783 від 21.01.2022 інформацію, розпорядниками якої вони є.

Позовна заяви була вмотивована тим, що відповідач усупереч Законам України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", "Про інформацію", "Про доступ до публічної інформації" не надав інформації на запити адвоката, а це порушує відповідні права позивачів та спонукає до їхнього захисту в судовому порядку.

Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 23 січня 2023 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачам. Роз`яснено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, які були підставою для повернення заяви згідно з ч. 7 ст. 185 ЦПК України.

Судове рішення мотивовано тим, що позов не містить викладу обставин належності інформації, про доступ до якої просить представник позивача, і чи є відповідач розпорядником вказаної інформації в розумінні ст. 1, 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації", що також впливає на визначення підсудності даної справи. Зі змісту позовної заяви не зрозуміло, якими нормами матеріального права визначений той засіб захисту права, який представник позивача просить застосувати, хоча в ст. 16 ЦК України визначений перелік способів захисту порушених прав та інтересів осіб, а право на звернення до суду відповідно до ст. 4 ЦПК України притаманне лише особі, яка звертається за захистом своїх порушених прав або охоронюваних законом інтересів, що позбавляє можливості з`ясувати спосіб захисту прав позивачів та межі доказування.

На судове рішення представником позивачів подано апеляційну скаргу, де вона покликалась на його незаконність та необґрунтованість, які полягали в неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності викладених у судовому рішенні першої інстанції висновків обставинам справи, порушенні норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначалось, що відповідач, як орендар земельних ділянок, які позивачі отримали у спадщину, умисно не надає інформацію про нарахування суми орендної плати позивачам та її виплати спадкодавцю за 2017-2021 року, чим порушує їхнє право на отримання інформації. Спірні правовідносини всупереч висновкам суду першої інстанції урегульовуються Конституцією України та Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Так, відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Закріплене Конституцією України право на інформацію передбачено, насамперед, Законами України "Про звернення громадян", "Про інформацію", "Про доступ до публічної інформації" та іншими нормативно-правовими актами. В розумінні наведеного законодавства під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема звертатися з адвокатськими запитами, у т.ч. щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб), ознайомлюватися на підприємствах, в установах і організаціях з необхідними для адвокатської діяльності документами та матеріалами, крім тих, що містять інформацію з обмеженим доступом. Відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом. Разом з тим відповідні суб`єкти зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію і копії документів. Як зазначала Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18 серпня 2022 року у справі № 520/13981/21, адвокатський запит може бути адресований як суб`єктам владних повноважень, так і приватним особам. Такі запити можуть стосуватися як надання публічної, так і будь-якої іншої інформації, необхідної адвокатові для надання правової допомоги клієнтові. Право не надавати інформацію на адвокатський запит передбачено лише у випадку, якщо запитувана інформація чи документи містять інформацію з обмеженим доступом. Адвокат зазначала про те, що відповідно до ч.1 ст.16 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і зазначений в цій процесуальній нормі права перелік способів захисту не є вичерпним і суд може застосувати інші способи захисту. Тобто суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Спосіб захисту, зазначений позивачами у позові не суперечить закону та є ефективним, оскільки його реалізація відновить порушене право отримати відповідь на адвокатський запит.

З наведених підстав просила скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу для подальшого розгляду до Острозького районного суду.

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористався, хоча йому про це роз`яснювалось ухвалою Рівненського районного суду від 20 лютого 2023 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 і 177 ЦК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 175 і 177 ЦК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві (ч.1 ст. 20 ЦК України, ст. 3 і 4 ЦПК України).

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Вимоги до позовної заяви викладені в ст. 175 ЦПК України.

Так, позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Між тим, як видно з позовної заяви (уточненої редакції), вона складена з урахуванням положень ст. 175 ЦПК України, адже містить всі визначені даною нормою закону обов`язкові змістовні реквізити. Також заявлені позовні вимоги викладені в чіткій, ясній і зрозумілій формі.

Щодо необхідності викладення обставин у певній формі та підтвердження їх доказами, то колегія суддів зазначає таке.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз`яснено, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Суд повинен з`ясувати предмет позову (що конкретно вимагає позивач), підставу позову (чим він обґрунтовує свої вимоги) і зміст вимоги (який спосіб захисту свого права він обрав).

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі суд першої інстанції як на підставу для залишення позовної заяви без руху чи її повернення не може посилатися на обставини, які можуть бути вирішені на інших стадіях цивільного процесу, зокрема, на стадії підготовчого провадження.

Згідно ч. 1 ст. 189 ЦПК України, завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Відповідно до пунктів 3, 4, 6, 7 ч. 2 ст. 197 ЦПК України в підготовчому засіданні суд, в т.ч. у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви. Вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше. З`ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі. З`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Варто звернути увагу суду й на те, що ст. 229 ЦПК України передбачає, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Після з`ясування всіх обставин справи та перевірки їх доказами головуючий надає сторонам та іншим учасникам справи можливість дати додаткові пояснення, які можуть доповнити матеріали справи. У зв`язку з додатковими поясненнями учасника справи суд може ставити питання іншим учасникам судового процесу. Вислухавши додаткові пояснення і вирішивши заявлені при цьому клопотання учасників справи, суд постановляє ухвалу про закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами і переходить до судових дебатів (ст. 241 ЦПК України).

Суд попередньої інстанції на наведене уваги не звернув і вдався до з`ясування обставин справи та перевірки доказів на тій стадії, яка для цього не призначена.

Отже, через те, що в позовній заяві були відсутні недоліки, які б спонукали її поверненню, то оскаржувану ухвалу потрібно скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Підставою для задоволення апеляційної скарги відповідно до пунктів 3, 4 ст. 379 ЦПК України є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Куцої Ольги Петрівни задовольнити.

Ухвалу Острозького районного суду Рівненської області від 23 січня 2023 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: Н.М. Ковальчук

В.В. Майданік