Справа № 2-941/07
Провадження № 2-зз/357/16/23
У Х В А Л А

іменем України

21 березня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Орєхова О. І. ,

за участю секретаря Бараєвої А. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 у м. Біла Церква клопотання адвоката Тарасюк Андрія Васильовича в інтересах ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі № 2-941/07, -

В С Т А Н О В И В :

В березні 2023 року адвокат Тарасюк Андрія Васильовича звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в інтересах ОСОБА_1 з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі № 2-941/07.

В обґрунтування заявленого клопотання, зазначив, що в провадженні Білоцерківського міськрайоного суду Київської області знаходилася цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання житлового будинку з господарськими спорудами спільним майном подружжя, стягнення грошової суми за 1/2 частину жилого будинку з відповідною частиною господарських споруд як компенсацію вартості частки в спільному майні подружжя та стягнення грошової компенсації за понесені витрати в проведенні капітального ремонту автомобіля.

Згідно ухвали Білоцерківського міськрайоного суду від 19 рудня 2006 року № 2- 7994 задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Рішенням Білоцерківського міськрайоного суду Київської області від 29 грудня 2007 року №2-941/07 в задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання житлового будинку з господарськими спорудами за АДРЕСА_1 спільною власністю подружжя та стягнення грошової суми як компенсацію за частку в спільному майні подружжя відмовлено.

В задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування понесених виграг на капітальний ремонт належного йому автомобіля марки ВАЗ-2105, державний номерний знак НОМЕР_1 відмовлено.

Даним рішення питання, щодо заходів забезпечення позову не вирішувалося.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 14 липня 2008 року, справа №22-ц-1869/2008, рішення Білоцерківського міськрайоного суду Київської області від 29 грудня 2007 року в частині відмови в позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання житлового будинку з відповідною частиною господарських споруд спільним майном подружжя та стягнення грошової компенсації скасовано, в цій частині постановлено нове рішення, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання житлового АДРЕСА_1 з відповідною частиною господарських споруд спільним майном подружжя задоволено та стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію у розмірі 35999 гри. та судові витрати - 530 грн., рішення в частині відмови в позові за понесені витрати в проведенні капітального ремонту автомобіля - залишено без змін.

Відповідно до ухвали колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 27 січня 2010 року справа №6-19976 св 08 касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Апеляційного суду від 14 липня 2008 року в частині вирішення вимог про стягнення грошової компенсації за частку в будинку скасовано, рішення Білоцерківського міськрайового суду Київської області від 29 грудня 2007 року в цій частині залишено в силі. В решті рішення апеляційного суду залишено без змін.

Враховуючи вище, вказані рішення в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 відмовлено.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Син ОСОБА_3 - ОСОБА_1 , маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину звернувся до приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дуб Н.М., де була заведена спадкова справа до майна померлого ОСОБА_3 .

Відповідно до роз`яснення наданого приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дуб Н.М. при перевірці арешту на ім`я ОСОБА_3 нотаріусом було виявлено арешт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , що входить до складу спадкового майна та належить померлому ОСОБА_3 . Арешт зареєстрований 20 грудня 2006 року Білоцерківською районною державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Білоцерківського міськрайоного суду Київської області від 19 грудня 2006 року (обтяження №4256390), що унеможливлює видачу спадщини на ім`я Заявника.

В зв`язку з неможливістю отримати свідоцтво про право на спадщину, виникла необхідність у скасуванні заходів забезпечення позову, який був застосований у спорі, предмет якого на даний час відсутній. Обтяження у вигляді арешту майна створює перешкоди у здійсненні повного права володіти, користуватися та розпоряджатися належним Заявнику майном, необхідність в арешті майна - відпала.

Просив скасувати заходи забезпечення позову у виді арешту, вжиті відповідно до ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2006 року про накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_3 , реєстраційний номер обтяження 4256390.

Згідно ч. 2 ст. 14 ЦПК України, подана заява була зареєстрована в Єдиній автоматизованій системі документообігу Білоцерківського міськрайонного суду, як заява про скасування заходів забезпечення позову.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 березня 2023 року головуючим суддею було визначено суддю Орєхова О.І.

Клопотання, згідно контрольного журналу судових справ і матеріалів переданих для розгляду судді, отримане суддею 16 березня 2023 року.

Відповідно до ч. 1-4 ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Сторони в судове засідання не викликалися.

Суд визнав можливим розглянути клопотання про скасування заходів забезпечення позову без участі учасників справи.

Оскільки сторони в судове засідання не викликались, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши клопотання про скасування заходів забезпечення позову, дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно відомостей, які містяться в алфавітному покажчику цивільних справ за 2007 рік, в провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа № 2-941/07р. за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання житлового будинку з господарськими спорудами спільним майном подружжя, стягнення грошової суми за 1/2 частину жилого будинку з відповідною частиною господарських споруд як компенсацію вартості частки в спільному майні подружжя та стягнення грошової компенсації за понесені витрати в проведенні капітального ремонту автомобіля.

Згідно довідки завідуючої архівом Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2023 року, вищезазначена цивільна справа знищена на підставі Переліку судових справ і документів, що утворюються в діяльності суду, із зазначенням строків зберігання, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 07 грудня 2017 року № 1087 та номенклатури цивільних справ за 2007 рік, вилучених для знищення, як такі, що втратили практичне значення.

Перевіркою відповідних зв`язок номенклатурних справ оригіналів рішень цивільних справ за 2007 рік встановлено наявність тільки оригіналів рішень по вказаній справі з яких убачається наступне.

У грудні 2006 року ОСОБА_2 звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_3 про визнання житлового будинку з господарськими спорудами спільним майном подружжя, стягнення грошової суми за 1/2 частину жилого будинку з відповідною частиною господарських споруд як компенсацію вартості частки в спільному майні подружжя та стягнення грошової компенсації за понесені витрати в проведенні капітального ремонту автомобіля.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2006 року було задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову. Накладено арешт на житловий будинок за АДРЕСА_1 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_3 , заборонивши Білоцерківському бюро технічної інвентаризації та нотаріальним органам вчиняти будь-які дії по відчуженню зазначеного будинку. Накладено арешт на автомашину марки «ВАЗ-2105», державний номерний знак НОМЕР_3 , зареєстровану на ім`я ОСОБА_3 , жителя АДРЕСА_1 , заборонивши МРЕВ ДАЇ Білоцерківського ГУ МВС України в Київській області вчиняти будь-які дії по відчуженню зазначеного транспорту.

Дана ухвала набрала законної сили 25 грудня 2006 року.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2007 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання житлового будинку з господарськими спорудами за АДРЕСА_1 спільною власністю подружжя та стягнення грошової суми як компенсації за частку в спільному майні подружжя відмовлено. В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування понесених витрат на капітальний ремонт належного йому автомобіля марки ВАЗ-2105, державний номерний знак НОМЕР_1 відмовлено.

Про скасування заходів забезпечення в даному рішенні зазначено не було.

Вищевказане рішення суду було оскаржено позивачем ОСОБА_2 в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 14 липня 2008 року, апеляційну скаргу ОСОБА_2 було задоволено частково. Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2007 року в частині відмови в позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання житлового будинку з відповідною частиною господарських споруд спільним майном подружжя та стягнення грошової компенсації скасовано, в цій частині постановлено нове рішення, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідною частиною господарських споруд спільним майном подружжя задоволено та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію у розмірі 35999 грн. та судові витрати 530 грн., рішення в частині відмови в позові за понесені витрати в проведенні капітального ремонту автомобіля залишено без змін.

Дане рішення було оскаржене відповідачем ОСОБА_3 в касаційному порядку до Верховного Суду України.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 27 січня 2010 року, касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення апеляційного суду Київської області від 14 липня 2008 року в частині вирішення вимог про стягнення грошової компенсації за частку в будинку скасовано, а рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2007 року в цій частині залишено в силі. В решті рішення апеляційного суду залишено без змін.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову зумовлює конкретні обмеження щодо вчинення певних дій чи, навпаки, обов`язок вчинити дії учасниками справи або третіми особами, що мають строковий характер та діють до моменту скасування таких заходів судом, який їх вжив, чи судом вищої інстанції у разі скасування ухвали про вжиття спірних заходів забезпечення за їх безпідставністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

При цьому із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору.

Отже, із матеріалів цивільної справи № 2-941/07 вбачається, що сторонами у справі були позивач ОСОБА_2 і відповідач ОСОБА_3 , та жодної особи не залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи.

З огляду на вищевикладене, заявник ОСОБА_1 не є учасником цивільної справи № 2-941/07.

Звертаючись до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову заявник зазначив, що згідно свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_4 від 11 січня 2022 року, виданого Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був відповідачем по цивільній справі № 2-941/07, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкоємцем після померлого ОСОБА_3 є ОСОБА_1 .

Проте, останній не може отримати свідоцтво про право на спадщину на своє ім`я, оскільки приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дуб Н.М. при перевірці арешту на ім`я ОСОБА_3 виявлено накладений арешт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , що входить до складу спадкового майна та належить померлому ОСОБА_3 . Арешт зареєстрований 20.12.2006 року Білоцерківською районною державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.12.2006 року (обтяження № 4256390), що унеможливлює видачу свідоцтва про спадщину на ім`я ОСОБА_1 .

Наведене підтверджується наявним в матеріалах справи роз`ясненням приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дуб Наталії Миколаївни № 13/02-14.

Вважає, що дане обтяження створює перешкоди йому у здійсненні повного права володіння, користування та розпорядження належним заявнику майном.

Проте, як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 січня 2020 року, справа № 753/12741/17 інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У рішенні суду про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту, суд зазначає про скасування заходів забезпечення позову, які оскаржуються. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Згідно з вимогами статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

За змістом цієї норми закону, право на спадщину є майновим правом спадкоємця, юридичний факт виникнення якого пов`язаний з часом її прийняття.

Отже, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею, яке в даному випадку не є предметом розгляду, виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене, враховуючи, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 158 ЦПК України, заяву про скасування заходів забезпечення позову можу бути подано виключно учасником справи, суд дійшов висновку, що клопотання адвоката Тарасюк Андрія Васильовича в інтересах ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі № 2-941/07 не підлягає задоволенню.

Проте, розглядаючи клопотання про скасування заходів забезпечення позову, суд пересвідчився в тому, що рішенням суду у цивільній справі № 2-941/07 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання житлового будинку з господарськими спорудами спільним майном подружжя, стягнення грошової суми за 1/2 частину жилого будинку з відповідною частиною господарських споруд як компенсацію вартості частки в спільному майні подружжя та стягнення грошової компенсації за понесені витрати в проведенні капітального ремонту автомобіля по цивільній справі було відмовлено, рішення судів набрали законної сили ще в 2010 році, а тому вважає, що потреба у застосуванні заходів забезпечення по справі відпала.

Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Вказаним пунктом також роз`яснено, що підставою для скасування заходів забезпечення позову також є випадки, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Отже, заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів.

Виходячи із системного аналізу ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи у випадках залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову. Також заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом у трьох випадках, які встановлені законом.

В інших випадках заходи забезпечення позову можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

З огляду на викладене, системно проаналізувавши норми діючого цивільного процесуального законодавства, суд приходить до висновку, що заходи забезпечення позову вжиті по цивільній справі № 2-941/07 підлягають скасуванню за ініціативою суду, оскільки потреба в забезпеченні позову відпала та не існує реальної загрози у їх скасуванні.

Згідно з частиною четвертою та одинадцятою статті 158 ЦПК України, за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. 158, 353 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання адвоката Тарасюк Андрія Васильовича в інтересах ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі № 2-941/07, - залишити без задоволення.

Скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2006 року у цивільній справі № 2-941/07 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання житлового будинку з господарськими спорудами спільним майном подружжя, стягнення грошової суми за 1/2 частину жилого будинку з відповідною частиною господарських споруд як компенсацію вартості частки в спільному майні подружжя та стягнення грошової компенсації за понесені витрати в проведенні капітального ремонту автомобіля.

Зняти арешт на житловий будинок за АДРЕСА_1 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_3 , у вигляді заборони Білоцерківському бюро технічної інвентаризації та нотаріальним органам вчиняти будь-які дії по відчуженню зазначеного будинку, шляхом скасування в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження за № 4256390.

Зняти арешт на автомашину марки «ВАЗ-2105», державний номерний знак НОМЕР_3 , зареєстровану на ім`я ОСОБА_3 , жителя АДРЕСА_1 , у вигляді заборонивши МРЕВ ДАЇ Білоцерківського ГУ МВС України в Київській області вчиняти будь-які дії по відчуженню зазначеного транспорту.

Копію ухвали про скасування заходів забезпечення позову надіслати всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня підписання ухвали. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Суддя О. І. Орєхов