Справа № 365/63/23
Номер провадження: 2/365/82/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 березня 2023 року смт Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ХИЖНОГО Р.В.

за участю секретаря судового засідання НОСОВОЇ О.О.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі № 1 в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Згурівської селищної ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Згурівського районного суду Київської області із вище зазначеною позовною заявою посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їхня тітка ОСОБА_3 . Позивачки є спадкоємцями померлої за заповітом у рівних долях по частці. Заповіт посвідчений Шевченківською сільською радою Згурівського району Київської області 12 січня 1993 року. Позивачки спадщину у встановленому законом порядку прийняли. Інші спадкоємці відсутні, дітей та чоловіка ОСОБА_3 не мала. До складу спадщини входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,6169 га, кадастровий номер :05:005:0014, яка розташована на території Шевченківської сільської ради Згурівського району Київської області та належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності серії КВ № 090015. При зверненні позивачок до приватного нотаріуса Овчаренко І.Ж. щодо отримання свідоцтв про право на спадщину за заповітом на зазначену земельну ділянку, позивачкам було відмовлено у зв`язку із тим, що під час внесення інформації про складений заповіт до Державного реєстру було допущено помилку та замість правильного прізвища заповідача ОСОБА_4 помилково внесено прізвище ОСОБА_5 . У відповідь на запит, ДП «Національні інформаційні системи» повідомили, що оскільки інформацію до реєстру вносили та допустили помилку у розформованій на сьогоднішній день ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, а ДП «Національні інформаційні системи» не є правонаступником вказаного державного підприємства та не має права виправляти помилки в реєстрі. Через наявну помилку у Державному реєстрі, позивачки не мають можливості оформити свої спадкові права. Враховуючи вищевикладене, позивачки просять суд визнати за кожною з них право власності на частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,6169 га, кадастровий номер :05:005:0014, яка розташована на території Шевченківської сільської ради Згурівського району Київської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті їхньої тітки ОСОБА_3 . В разі задоволення позову просять не стягувати з відповідача судові витрати.

У підготовче судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Позивачки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 направили до суду спільну заяву, в якій просили проводити розгляд справи у їхню відсутність, позовні вимоги підтримали повністю та просили позов задовольнити.

Представник відповідача Згурівської селищної ради Мокронос В. направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без участі представника відповідача, позовні вимоги визнав повністю, пославшись на те, що наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі.

На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування підготовчого судового засідання не проводилось.

Суд визнав можливим розглядати справу без участі учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, враховуючи визнання позову відповідачем.

Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав.

Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи визнання позову відповідачем, яке прийняте судом, як таке, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

Обставини, викладені в позові підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (копія свідоцтва про смерть а.с.14).

Позивачки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є племінницями померлої ОСОБА_3 (копія свідоцтва про народження а.с.9, копії свідоцтв про одруження а.с.10,12,13, копія свідоцтва про розірвання шлюбу - а.с. 11).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина за заповітом.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким все своє майно заповіла в рівних долях по частині позивачкам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Заповіт посвідчений 12 січня 1993 року секретарем виконкому Шевченківської сільської ради Згурівського району Київської області та зареєстрований в реєстрі за № 1 (а.с.17 - копія заповіту).

До майна померлої ОСОБА_3 приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Овчаренко І.Ж. заведена спадкова справа № 125/2021 (а.с. 20 копія витягу про реєстрацію в Спадкову реєстрі).

До складу спадщини входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,6169 га, кадастровий номер :05:005:0014, яка розташована на території колишньої Шевченківської сільської ради Згурівського району Київської області, на даний час Згурівської селищної ради Броварського району Київської області, та належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності серії КВ № 090015, виданого 15 грудня 2003 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 5 (а.с. 18 копія державного акту, а.с. 15 копія витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку).

Позивачки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 спадщину за заповітом у встановленому законом порядку прийняли. Вони є єдиним спадкоємцями померлої, інші спадкоємці відсутні (а.с.43-57 копія спадкової справи).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Позивачці ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із відсутністю його реєстрації у Спадкові реєстрі. Так, під час внесення інформації про складений заповіт до Спадкового реєстру було допущено помилку та замість правильного прізвища заповідача ОСОБА_4 помилково внесено прізвище ОСОБА_5 . Всі інші відомості про заповіт, як то ім`я та по батькові спадкодавця - ОСОБА_6 , дата посвідчення - ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце посвідчення Шевченківська сільська рада, номер в реєстрі нотаріальних дій 1, є вірними. За результатами звернення ОСОБА_1 щодо внесення змін у прізвище заповідача, ДП «Національні інформаційні системи» надали відповідь про неможливість внесення до Спадкового реєстру уточнюючої інформації про заповідача та рекомендовано звернутись до суду (а.с.16 копія відповіді ДП «Національні інформаційні системи»).

Згідно з записами погосподарської книги ОСОБА_3 проживала за адресою: АДРЕСА_1 , а прізвища ОСОБА_5 згідно записам погосподарських книги немає (а.с. 24 довідка Згурівської селищної ради)

В силу ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно з п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі, зокрема успадкування.

В пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Позивачки не мають можливості внести зміни до Спадкового реєстру в частині уточнення прізвища заповідача. Через наявність невідповідності в Спадковому реєстрі позивачкам було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом.

Позивачкам було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтв про право на спадщину, а тому звернення до суду за правилами позовного провадження із вимогою про визнання за ними права власності на спадкове майно є належним способом захисту їхніх порушених спадкових прав.

Згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно положень Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Суд вважає за необхідне, визнати за позивачкою ОСОБА_1 , як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,6169 га, кадастровий номер :05:005:0014, яка розташована на території колишньої Шевченківської сільської ради Згурівського району Київської області, на даний час Згурівської селищної ради Броварського району Київської області, та належала померлій згідно державного акту серії КВ № 090015; визнати за позивачкою ОСОБА_2 , як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,6169 га, кадастровий номер :05:005:0014, яка розташована на території колишньої Шевченківської сільської ради Згурівського району Київської області, на даний час Згурівської селищної ради Броварського району Київської області, та належала померлій згідно державного акту серії КВ № 090015.

Суд не застосовує положення ст. 141 ЦК України до відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.80,116,126,131,152 ЗК України, ст.ст.1217,1218,1223,1225,1265,1268 ЦК України,ст.ст.141,198,200,206,247,263-265,273 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Згурівської селищної ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,6169 га, кадастровий номер :05:005:0014, яка розташована на території колишньої Шевченківської сільської ради Згурівського району Київської області, на даний час Згурівської селищної ради Броварського району Київської області, та належала померлій згідно державного акту серії КВ № 090015.

Визнати за ОСОБА_2 , як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,6169 га, кадастровий номер :05:005:0014, яка розташована на території колишньої Шевченківської сільської ради Згурівського району Київської області, на даний час Згурівської селищної ради Броварського району Київської області, та належала померлій згідно державного акту серії КВ № 090015.

Не застосовувати до Згурівської селищної ради Броварського району Київської області ст. 141 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Позивачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач Згурівська селищна рада Броварського району Київської області, адреса: вулиця Українська, будинок 10, смт. Згурівка Броварського району Київської області, .

ГОЛОВУЮЧИЙ Р.В. ХИЖНИЙ