Справа № 462/120/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року Залізничний районний суд м. Львова

в складі: головуючої-судді - Гедз Б.М.

з участю секретаря - Ясниської В.Я.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Залецької Наталії Михайлівни про визначення часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності, -

встановив:

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому просить визначити, що частка ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 становить по 1/5 частці кожного і припинити право спільної сумісної власності на цю квартиру. Визнати за ОСОБА_3 право власності на 2/5 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 у порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 16.01.2023 р. позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

31.01.2023 р. подано заяву про уснунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою судді від 06.02.2023 р. прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження та у відповідності до вимог ч. 1 ст. 189 ЦПК України призначено підготовче судове засідання, про що повідомлено учасників справи.

13.02.2023 р. сторонами у справі подано до суду мирову угоду від 13.02.2023 р. та письмову заяву, у якій повідомили про укладення, з метою врегулювання спору за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Залецької Наталії Михайлівни про визначення часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності, мирової угоди у даній справі та просили суд укладену 13.02.2023 р. та підписану представником позивача та відповідачем мирову угоду затвердити, а провадження у справі закрити.

У підготовчому судовому засіданні учасники справи підтримали письмову заяву, в якій не заперечують проти затвердження судом укладеної мирової угоди та закриття провадження у справі, оскільки укладена мирова угода не порушує прав та інтересів сторін.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Залецька Н.М. подала письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до тексту поданої суду мирової угоди, підписаної 13.02.2023 р. представником позивача - адвокатом Кожан-Юрдигою О.Я. та Сидоряком І.В., сторони ОСОБА_3 , від імені якої діє представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , шляхом взаємних поступок один одному, з метою врегулювання спірних правовідносин уклали мирову угоду, згідно якої ОСОБА_3 та ОСОБА_2 дійшли згоди в таких питаннях:

Сторони у даній Мировій угоді, з метою врегулювання спірних правовідносин, шляхом взаємних поступок один одному, укладають цю Мирову угоду без жодної помилки щодо її суті, застосування норм матеріального та процесуального законодавства України.

Відповідно до домовленостей Сторін, дана угода врегульовує права та обов`язки Позивача/Відповідача по суті вищевказаного спору, який розглядається Залізничним районним судом м.Львова та закриття провадження у справі.

Сторони визначили, що ідеальні частки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в спільній сумісній власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 становлять:

ОСОБА_3 1/5 частки; ОСОБА_2 1/5 частки.

Сторони вирішили: визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право спільної часткової власності на 1/5 ідеальної частки квартири адресою: АДРЕСА_1

Сторони вирішили: визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 право спільної часткової власності на 1/5 ідеальної частки квартири адресою: АДРЕСА_1

Сторони погодили: припинити для ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право спільної сумісної власності на квартиру адресою: АДРЕСА_1

Сторони погодили: припинити для ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_2 право спільної сумісної власності на квартиру адресою: АДРЕСА_1

Сторони вирішили: визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 2/5 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 у порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сторони вирішили: визнати за за ОСОБА_2 право власності на 1/5 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 у порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

1.

2.

Сторони самостійно несуть усі судові витрати, пов`язані із розглядом цивільної справи № 462/120/23, що перебуває у провадженні Залізничного районного суду м.Львова.

Сторони цієї Мирової угоди стверджують, що укладають цю Мирову угоду, діючи вільно, свідомо і добровільно, розумно та на власний розсуд, бажаючи настання реальних правових наслідків, а її укладення здійснюється без обману, насильства, погрози, зловмисної угоди однієї Сторони із другою Стороною, а також без збігу тяжких обставин Сторін та їх представників.

Ця Мирова угода набирає чинності для Сторін з моменту її затвердження судом і діє до повного виконання зобов`язання, передбаченого цією Мировою угодою.

Сторони зобов`язуються вживати всіх передбачених законом заходів щодо її подальшого належного виконання. Виконання цієї Мирової угоди здійснюється Сторонами в порядку ст.208 ЦПК України.

Сторони заявляють, що ні в процесі укладення цієї Мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі й держави.

Підписанням даної Мирової угоди, Сторони засвідчують, що вони цілком розуміють її зміст і приймають правові наслідки укладення Мирової угоди.

Сторони підтверджують, що попередньо ознайомлені з нормами чинного цивільно-процесуального законодавства щодо мирових угод, у тому числі з наслідками закриття провадження у справі у зв`язку з затвердженням мирової угоди, що передбачені ч. 3 ст. 207, п.5 ч. 1, ч 2 ст. 255, ч. 2 ст. 256 ЦПК; їх зміст Сторонам зрозумілий.

Наслідки закриття провадження у справі у зв`язку з укладенням Мирової угоди Сторонам відомі та зрозумілі.

Як встановлено судом,на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_3 від 03.02.1997 р., квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 .

Свідоцтво про право власності на квартиру № 10696-3 від 03.02.1997 р. за адресою: АДРЕСА_1 видано згідно з Розпорядженням Виконкому Львівської міської ради народних депутатів від 03 лютого 1997 року № 61 (а.с.14).

Відповідно до Технічного паспорту на приватизовану квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 складеного Львівським обласним бюро технічної інвентаризації 01 січня 1997 року загальна площа квартири становить 30,1 кв.м., житлова площа 17,0 кв.м.(а.с.15).

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є: спільною сумісною власністю. Такий вид спільної власності відрізняється від іншого виду - спільної часткової класності, яка відповідно до ч. 1 ст. 356 Цивільного кодексу України є власністю двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Частки управі спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом (ч.1ст.357 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 369 Цивільного кодексу України розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, а відповідно до ст. 361 Цивільного кодексу України розпорядження часткою у праві спільної часткової власності співвласником може здійснюватись самостійно.

У відповідності до ст.41 Конституції України, ст. 328 ЦК України право приватної власності набувається в порядку визначеному і не забороненому законом.

Відповідно до ст..370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Згідно ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Таким чином, беручи до уваги те, що квартиру за адресою: АДРЕСА_1 було зареєстровано на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , виходячи з рівності часток кожного з учасників спільної сумісної власності на майно, частка ОСОБА_3 в праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 становить 1/5 частину, частка ОСОБА_5 в праві спільної сумісної власності на Квартиру за адресою: АДРЕСА_1 становить 1/5 частину, частка ОСОБА_6 в праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 становить 1/5 частину, частка ОСОБА_2 в праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 становить 1/5 частину та частка ОСОБА_7 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 становить 1/5 частину.

Троє вищевказаних співвласників квартири за адресою: АДРЕСА_1 померли.

Так, співвласник ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що стверджується Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4 , вид. Зашківською сільською радою Жовківського р-ну Львівської обл. 08.11.2011 р. (а.с.16).

Співвласник квартири ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що стверджується Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_5 , вид. Зашківською сільською радою Жовківського р-ну Львівської обл. 05.09.2013 р. (а.с.17).

Співвласник Квартири ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_6 , вид. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 17.01.2022 р. (а.с.18). При цьому прізвище співвласника ОСОБА_7 , вказане у свідоцтві про право власності на квартиру № НОМЕР_3 від 03.02.1997 р., було змінене на Мороз у зв`язку із укладенням шлюбу із ОСОБА_9 , що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_7 виданим Зашківською сільською радою Жовківського р-ну Львівської обл. 24.02.1996р. та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 7 від 23.12.2015 р. (а.с.19, 20).

Щодо часток померлих співвласників, суд зазначає наступне.

Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Співвласники Квартири - ОСОБА_6 й ОСОБА_5 (дід і баба позивачки) були одружені, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 5 від 19.10.2022р. (а.с.21).

Співвласник Квартири ОСОБА_6 помер, як вже вказувалося, 08.11.2011 року. За життя спадковим майном не розпорядився. Після його смерті спадкова справа не заводилася, що підтверджується витягом зі спадкового реєстру, сформованого приватним нотаріусом Гринишин Л.Б.

Як вбачається із Довідки виданої позивачці Сектором «Офіс Львівської громади у с.Зашків, с.Зарудці, с.Завадів» Управління адміністрування приміської зони Департаменту агломерації ЛМР № 3801-вих-88674 від 21.10.2022р., «її баба ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживала разом із своїм чоловіком ОСОБА_6 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 по АДРЕСА_2 і вели разом спільне господарство» (а.с.22).

Крім цього факт спільного проживання ОСОБА_5 зі своїм чоловіком ОСОБА_6 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 по АДРЕСА_2 підтверджується і записами в ОСОБА_10 книзі по цьому домогосподарству, згідно яких ОСОБА_6 і ОСОБА_5 були зареєстровані в АДРЕСА_2 з 24.12.2000 р., а також довідкою № 146 від 18.02.2009 року вид. Виконкомом Зашківської сільської ради про те, що ОСОБА_6 , 1940р.н. дійсно зареєстрований і проживає в АДРЕСА_2 (а.с. 22-25). Довідками сільського голови Зашківської сільської ради підтверджується, що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 і до дня смерті проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_2 , довідки міститься в маеріалах спадкової справи № 8/2022.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

За правилами ч.3 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. При цьому незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст. 1268 ЦК).

Таким чином, після смерті співвласника квартири ОСОБА_6 відкрилася спадщина за законом, і своїм правом на спадкування частки у квартирі за адресою АДРЕСА_1 скористалась бабуся позивачки ОСОБА_5 , яка будучи дружиною спадкодавця, на підтвердження чому є інформація про укладення шлюбу (вищевказаний витяг № 5 від 19.10.2022р.) та проживаючи із спадкодавцем однією сім`єю за місцем його проживання (реєстрації), прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК, оскільки не подавала нотаріусу заяви про відмову від спадщини.

Інші спадкоємці, які увійшли до цієї ж черги спадкування - син спадкодавця ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_4 спадщину у вигляді частки Квартири за адресою АДРЕСА_1 не прийняли, оскільки на час відкриття спадщини зі спадкодавцем не проживали і у встановлений ч.1 ст. 1270 ЦК шестимісячний строк не подали нотаріусу або уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяв про прийняття спадщини.

Таким чином, лише ОСОБА_5 успадкувала після смерті співвласника Квартири ОСОБА_6 1/5 частку цієї Квартири як спадкоємець першої черги за законом в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК.

За життя співвласник квартири ОСОБА_5 , склала заповіт від 08.07.2010р. за реєст. № 43, посвідчений виконкомом Зашківської с/р, Жовківського р-ну Л/обл., згідно з яким спадкоємцями по частці спадкового майна, що їй належало є її діти ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 26).

В подальшому ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

04.03.2014 року за заявою її спадкоємців сина ОСОБА_2 та дочки ОСОБА_4 державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори Галань О.Я. було відкрито спадкову справу № 92/2014 (номер у Спадковому реєстрі 55810370), що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 36789895 від 04.03.2014р. Таким чином, спадщина після смерті співвласника Квартири ОСОБА_5 відкрилася за заповітом і оскільки обоє спадкоємців у встановлений законом 6-ти місячний строк з дня відкриття спадщини подали нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 , то вважаються такими, що спадщину прийняли.

Отже, і відповідач по справі, і мама позивачки- ОСОБА_4 , прийняли спадщину у вигляді частки спадкового майна після смерті їхньої матері ОСОБА_5 , в тому числі і кожен по 1/5 частці Квартири за адресою АДРЕСА_1 , адже згідно із ч. 5 ст. 1268 ЦК прийнята спадкоємцем спадщина належить йому з часу її відкриття. Однак, ні відповідач по справі, ні мати позивачки не отримали свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 2/5 частки Квартири за адресою АДРЕСА_1 (по 1/5 частці кожен) після смерті їхньої матері.

Так, відповідач по справі ОСОБА_2 отримав від державного нотаріуса Жовківської державної нотаріальної контори Львівської обл. Галань О. відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1047/01-16 від 27.12.2022р., з якої вбачається що «В свідоцтві про право власності на квартиру вказані інші співвласники і зазначено що квартира належить усім на праві спільної сумісної власності, тобто частки кожного не визначені. Для видачі свідоцтва про право на спадщину, вам необхідно подати в нотаріальну контору завірені заяви від усіх співвласників квартири. У випадку смерті одного із співвласників необхідно звернутися в судові органи для вирішення питання по суті. Згідно Закону України «Про нотаріат» та Глави 7 п.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні» (а.с. 27).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.18). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої серед іншого увійшли 1/5 частка Квартири за адресою АДРЕСА_1 , яка належала померлій згідно із свідоцтвом про право власності на квартиру, виданим Виконкомом Львівської міської Ради народних депутатів 03 лютого 1997 року за № 10696-3 та 1/5 частка Квартири за адресою АДРЕСА_1 , яка належала померлій після смерті її матері ОСОБА_5 згідно заповіту від 08.07.2010р. за реєст. № 43, посвідченого виконкомом Зашківської с/р, Жовківського р-ну Л/обл.

Як вбачається із Свідоцтва про народження серія НОМЕР_8 виданого Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 05 лютого 2019 року, батьками позивачки вказані: ОСОБА_9 батько і ОСОБА_4 мати (а.с. 28).

Шлюб між батьками позивачки було розірвано згідно з рішенням Залізничного районного суду м.Львова № 2-3780/2010 від 15.12.2010 р. (а.с.29).

Як вбачається із Довідки № 2865 від 20 жовтня 2022 року виданої ЛКП «Сигнівка», ОСОБА_4 , 1976 р.н. була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 02.04.1979 року, померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , і знята з реєстраційного обліку 18.02.2022р (а.с.30).

Як вбачається із Довідки № 2866 від 20.10.2022р. виданої ЛКП «Сигнівка», у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані і проживають: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (зареєстрована 24.01.2014р.) і ОСОБА_3 , (зареєстрована 04.12.1996р.) (а.с.31).

Отже, після смерті ОСОБА_4 , її дочка, ОСОБА_3 , як єдиний спадкоємець першої черги за законом, що проживала разом із нею до дня відкриття спадщини, прийняла, вступила у володіння та користування усім спадковим майном, оскільки проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та подала у встановлений законом 6-ти місячний строк заяву нотаріусу про прийняття спадщини.

Як вбачається із Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 68819628 від 18.04.2022року (а.с.32, 33), за заявою позивачки приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Залецькою Наталією Василівною було відкрито Спадкову справу № 8/2022 (номер у Спадковому реєстрі №69244346), матеріали якої судови витребовувалися та досліджувалися в судовому засіданні.

Однак, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Залецькою Н.М. 28 грудня 2022 року видано постанову нотаріуса «Про відсутність підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину» № 98/02-14 (а.с.36), в якій серед іншого, значиться: «Згідно із ч. 1 статті 68 Закону України «Про нотаріат», пп. 4.14, 4.15, 4.16 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину.

У зв`язку з тим, що у свідоцтві про право власності на квартиру, виданого Виконкомом Львівської міської Ради народних депутатів 03 лютого 1997 року за № 10696-3, не визначено частку кожного з учасників спільної сумісної власності на квартиру, нотаріальна дія, а саме видача Свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири АДРЕСА_3 , яка належала померлій ОСОБА_4 , не може бути вчинена.

Тому, зважаючи на вищевикладене, рекомендовано звернутися до суду з позовом про визначення частки майна, належної померлій на праві спільної сумісної власності».

Таким чином, позивач покликається на те, що реалізувати своє законне право спадкування на спадкове майно в позасудовому порядку позивачка по справі не може.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно зі статтею 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У пунктах 106-107 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року в справі № 522/1029/18 (провадження № 14-270цс19) вказано, що «відповідно до статті 392 ЦК України особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права); у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Передумовою для застосування статті 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права».

Таким чином, зверненню до суду з позовом про визнання права власності має передувати вирішення питання про видачу спадкоємцю нотаріусом або органом чи службовою особою, уповноваженою вчиняти нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину (постанова Верховного суду від 16.01.2019 р. у справі № 2-390/2006, від 24.07.2019 у справі № 2-6322/04).

З усього вищенаведеного вбачається, що захистити/відновити законні права та інтереси позивачки на спадкове майно у позасудовий спосіб (а саме шляхом вчинення нотаріальних дій) не видається можливим, оскільки позивачка отримала від приватного нотаріуса Залецької Н.М. відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Відповідно до статей 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діями наслідкам (постанови Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), та від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18).

Як вбачається із правової позиції викладеної у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18 (провадження № 61-9410св19): «Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

Визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності».

Аналогічного за змістом правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах від 20 червня 2018 року у справі № 640/13903/16-ц (провадження № 61-15147св18); від 20 червня 2018 року у справі № 266/5267/18 (провадження № 61-6647св19); від 20 березня 2019 року у справі № 550/1040/16-ц (провадження № 61-28423св18); від 22 квітня 2020 року у справі № 601/2592/18 (провадження № 61-17859св19); від 22 квітня 2020 року у справі № 61-11210св19 (провадження № 61-11210св19); від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц (провадження № 61-43734св18).

Відповідно до ст.124 Конституції України юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. При цьому можливий судовий захист, як тих цивільних прав, що прямо названі в ЦК, так і тих, що випливають із норм Конституції чи іншого Закону.

Таким чином, в частині позовних вимог що стосуються спадкового майна, визнання права власності за позивачкою на спадкове майно є належним способом захисту її прав.

Враховуючи встановлені судом обставини, розглянувши умови укладеної сторонами у справі мирової угоди, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної 13.02.2023 р. між позивачем ОСОБА_3 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 мирової угоди у межах цивільної справи № 462/120/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Залецької Наталії Михайлівни про визначення часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності як такої, що не суперечать вимогам закону та відповідає інтересам сторін.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Судом встановлено, що сторонам зрозумілі наслідки ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням мирової угоди, про що зазначено у їх спільній заяві, мирова угода підписана сторонами та не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вчинена в інтересах обох сторін.

Керуючись ст. 158, 207, 208, 255, 256, 258-261 ЦПК України, суд -

постановив:

Затвердити мирову угоду, укладену 13.02.2023 р. між ОСОБА_3 , від імені якої діє представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у межах цивільної справи № 462/120/23, згідно умов якої сторони, шляхом взаємних поступок один одному, з метою врегулювання спірних правовідносин уклали мирову угоду, згідно якої:

Сторони визнали, що ідеальні частки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в спільній сумісній власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 становлять: ОСОБА_3 1/5 частки; ОСОБА_2 1/5 частки.

Сторони визнали за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право спільної часткової власності на 1/5 ідеальної частки квартири адресою: АДРЕСА_1 .

Сторони визнализа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 право спільної часткової власності на 1/5 ідеальної частки квартири адресою: АДРЕСА_1

Сторони погоджуються припинити для ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право спільної сумісної власності на квартиру адресою: АДРЕСА_1

Сторони погоджуються припинити для ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_2 право спільної сумісної власності на квартиру адресою: АДРЕСА_1

Сторони визнають за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 2/5 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 у порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сторони визнають за ОСОБА_2 право власності на 1/5 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 у порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвала суду про затвердження умов даної Мирової угоди є виконавчим документом згідно з п.п.2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», за якою підлягають примусовому виконанню рішення на підставі ухвали суду у цивільній справі і у випадку невиконання однією із Сторін її умов, таке виконання здійснюється у примусовому порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження», а винна Сторона несе відповідальність відповідно до закону.

Ухвала суду про затвердження умов даної Мирової угоди як виконавчий документ та Мирова угода укладена між Сторонами є підставою для проведення державної реєстрації за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , права спільної часткової власності на 1/5 ідеальної частки квартири адресою: АДРЕСА_1 та права власності на 2/5 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 у порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Ухвала суду про затвердження умов даної Мирової угоди як виконавчий документ та Мирова угода укладена між Сторонами є підставою для проведення державної реєстрації за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 права спільної часткової власності на 1/5 ідеальної частки квартири адресою: АДРЕСА_1 та права власності на 1/5 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 у порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Сторони самостійно несуть усі судові витрати, пов`язані із розглядом цивільної справи

№ 462/120/23, що перебуває у провадженні суду.

Мирова угода набирає чинності для Сторін з моменту її затвердження судом і діє до повного виконання зобов`язання, передбаченого цією Мировою угодою.

Сторони зобов`язуються вживати всіх передбачених законом заходів щодо її подальшого належного виконання. Виконання цієї Мирової угоди здійснюється Сторонами в порядку ст.208 ЦПК України.

Провадження у цивільній справі № 462/120/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Залецької Наталії Михайлівни про визначення часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності закрити на підставі ч. 4 ст. 207 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт (ІД-картка) № НОМЕР_9 вид. 19,10,2021 р., орган що видав: 4652, РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_10 вид. Залізничним РВ УМВС України у Львівській обл. 22 грудня 2000 року, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_5

Третя особа: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Залецька Наталія Михайлівна, АДРЕСА_6 .

Суддя: (підпис) Б. М. Гедз

З оригіналом згідно. Оригінал ухвали знаходиться у справі № 462/120/23

Суддя: Б.М.Гедз