ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 630/1019/21 Номер провадження 22-ц/814/1468/23Головуючий у 1-й інстанції Малихін О.О. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Хіль Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою в його інтересах представником адвокатом Юшко Тетяною Григорівною,

на рішення Люботинського міського суду Харківської області від 12 липня 2022 року, постановлене суддею Малихіною О.О.,

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

01.12.2021 ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Дем`яненко О.О., звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. В обґрунтування підстав позову позивач зазначає, що із 2015 року перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей 2015 та 2020 року народження. За час шлюбу стосунки між подружжям погіршилися, зникло почуття довіри та любові. Посилаючись на припинення сімейно-шлюбних відносин, відновлювати які позивач не бажає та заперечує проти надання строку для примирення, зважаючи на тривалість припинення відносин з відповідачем, просить шлюб розірвати.

18.02.2022 ОСОБА_1 подано зустрічний позов до ОСОБА_2 , у якому просить: встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , із 01.01.2014 по 17.02.2015; визначити місце проживання дітей доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із ним, ОСОБА_1 /а.с.47-54/

Ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 12.07.2022 відзив від 17.02.2022, поданий відповідачем ОСОБА_1 , прийнято до розгляду.

Відповідь на відзив від 25.04.2022, поданий представником позивача ОСОБА_5 , прийнято до розгляду.

Заяву відповідача ОСОБА_1 від 17.02.2022 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження - залишено без задоволення.

Клопотання відповідача ОСОБА_1 про прийняття зустрічного позову до розгляду з первісним позовом - залишено без задоволення.

Зустрічний позов від 17.02.2022 повернуто відповідачу ОСОБА_1 та роз`яснено право на пред`явлення такого позову до суду в порядку цивільного судочинства.

Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 12.07.2022 позов ОСОБА_2 задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 18.02.2015 Відділом державної РАЦС Люботинського міського управління юстиції у Харківській області за актовим записом №18.

Рішення суду першої інстанції вмотивовано тим, що сім`я сторін розпалася остаточно, спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та робить неможливим їх подальше спільне проживання і збереження сім`ї, тому шлюб між сторонами слід розірвати.

При цьому судом враховано, що маючи на меті розірвати шлюб з відповідачем, позивачка у березні 2021 року вже зверталась до суду із позовом, який за її заявою залишено без розгляду. Тому суд першої інстанції визнав відсутніми підстави для вжиття заходів для примирення сторін, оскільки відтоді вони не здійснили дієвих заходів по відновленню сім`ї. До того ж, у позивача відсутнє бажання підтримувати стосунки з відповідачем, що виключає можливість їх примирення.

Відповідач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Юшко Т.Г. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення районного суду та ухвалу від 12.07.2022, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вважає порушенням норм процесуального закону, яке мало наслідком позбавлення судом відповідача права на подачу заперечень на відповідь на відзив, які надійшли з порушенням вимог ч.3 ст.179 ЦПК України, а тому в порядку ч.4 ст.183 цього Кодексу відповідь на відзив підлягає залишенню без розгляду.

Зазначає, що позов подано представником позивача за її особистим підписом, що на думку представника відповідача, порушує права учасників справи, оскільки права тісно пов`язані з особою та не можуть бути передані іншій особі.

Наголошує, що відповідачем із дотриманням вимог ст.193 ЦПК України подано зустрічний позов про визначення місця проживання дітей разом із батьком та встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Такий позов відповідає вимогам ст.ст.175,177 цього Кодексу та відповідно до роз`яснень, викладених у п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11, підлягає вирішенню по суті одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Вважає, що при постановленні ухвали, яка перешкоджає розгляду справи по суті, суд першої інстанції сприяв тільки інтересам позивача та упереджено ставився до відповідача, а саме рішення не відповідає інтересам дітей, яким повинна бути надана перевага у даній справі.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 13.09.2022 відкрито апеляційне провадження у вказаній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою в його інтересах представником адвокатом Юшко Т.Г., на рішення Люботинського міського суду Харківської області від 12.07.2022; у справі закінчено підготовчі дії та призначено її до судового розгляду із повідомленням сторін, про що постановлена ухвала апеляційного суду від 19.09.2022.

29.11.2022 та 01.12.2022 представником позивача адвокатом Дем`яненко О.О. подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, як законне та обґрунтоване.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 03.02.2023 задоволено клопотання представника відповідача адвоката Юшко Т.Г. та постановлено провадити судовий розгляд справи за участі останньої в режимі відеоконференції.

06.02.2023 представником відповідача адвокатом Юшко Т.Г. подано до Полтавського апеляційного суду додаткові пояснення, за змістом яких вона просить розглядати справу за її відсутності. Додатково, як на підставу скасування оскаржуваних судових рішень, зазначає, що в порушення норм процесуального закону, районний суд здійснив розгляд справи за відсутності відповідача та його представника, за наявності клопотання про відкладення судового засідання.

07.02.2023 представником позивача адвокатом Дем`яненко О.А. подано заяву про розгляд справи без її участі.

Вирішуючи питання розгляду справи за відсутності сторін та їх представників, колегія суддів приймає до уваги наступне.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

За змістом позиції Верховного Суду, сформованої у справі від 01.10.2020 №361/8331/18, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

У цій справ виклик сторін здійснено в порядку ч.13 ст.128 ЦПК України, поважність причин їх неявки судом апеляційної інстанції не встановлена, тоді як уповноваженими представниками заявлено клопотання про розгляд справи за їх відсутності. При цьому, кожен зі сторін реалізував своє право на викладення відповідних аргументів у апеляційній скарзі та відзиві на неї, та, зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 367 ЦПК України), розгляд апеляційним судом справи у відсутності сторін не призведе до порушення їх права на справедливий суд у межах розумних строків судового провадження.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для розгляду справи за відсутності сторін, належним чином повідомлених про день та час розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що із 18.02.2015 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , видане ВДРАЦС Люботинського міського управління юстиції у Харківській області./а.с.6/

Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 ./а.с.7,8/

Заочне рішення Люботинського міського суду Харківської області від 19.05.2021 (справа №630/197/21), яким задоволено позов ОСОБА_2 і розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 18.02.2015 ВДРАЦС Люботинського міського управління юстиції у Харківській області, актовий запис №18, - скасовано ухвалою суду від 17.08.2021 та залишено позовну заяву без розгляду./а.с.71-72, 73-74/

01.12.2022 ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_6 про розірвання шлюбу, провадження за яким відкрито, про що постановлена ухвала Люботинського міського суду Харківської області від 20.12.2021./а.с.16/

18.02.2022 ОСОБА_1 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_2 , у якому просив: прийняти зустрічну позовну заяву до розгляду з первісним позовом та розглядати їх в одному провадження; встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 із 01.01.2014 по 17.02.2015; визначити місце проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 ; залучити у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Службу у справах дітей виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області./а.с.47-55/

Ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 12.07.2022 клопотання ОСОБА_6 про прийняття зустрічного позову до розгляду з первісним позовом залишено без задоволення.

Зустрічний позов повернуто відповідачу ОСОБА_1 та роз`яснено право на пред`явлення такого позову до суду в порядку цивільного судочинства./а.с.115/

Ухвала вмотивована тим, що такі позови засновані на різних правовідносинах та вирішення по суті заявлених у зустрічному позові вимог жодним чином не пов`язане з вимогами за первісним позовом і не впливає на розгляд та вирішення по суті. Крім того, з огляду на правовідносини, які виникли між сторонами та які підлягають перевірки на підставі відповідних доказів, сумісний розгляд обох справ є недоцільним. До того ж, розгляд вимоги відповідача про визначення місця проживання дітей з ним повинен здійснюватися виключно в порядку загального позовного провадження, що викличе необхідність проведення розгляду справи в більш тривалі строки.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд першої інстанції виходив із того, що подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді подружжя, тоді як сторони припинили сімейно-шлюбні відносини та відновлювати їх позивач не має наміру, тому збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

При цьому судом першої інстанції враховано попередній намір позивачки розірвати шлюб з відповідачем та визнано відсутніми підстави для вжиття заходів для примирення сторін, оскільки сторони у вказаний період здійснили дієвих заходів по відновленню сім`ї.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками районного суду. Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, зводяться до незгоди із рішенням суду та переоцінки доказів.

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до частини першої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України).

Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесіє позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Частиною першою статті 58 ЦПК України встановлено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представництво за своєю природою - це організаційне правовідношення, змістом якого є повноваження однієї особи (представника) діяти від імені, в інтересах іншої особи, яке виникає з договору, закону, акта органу публічної влади. Крім того, представництвом є діяльність представника, спрямована на реалізацію наданих йому повноважень. Змістом відносин представництва є повноваження, без яких останнє не може існувати. Як повноваження розуміють систему двох суб`єктивних прав представника, одне з яких є абсолютним, інше - відносним. Абсолютне право представника містить у собі можливість вчинення певних дій від імені та в інтересах особи, а відносне право полягає у тому, що представник вправі розраховувати на те, що всі юридичні наслідки, створені його діями, виникнуть лише для особи, яку він представляє, а не для самого представника.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

За змістом частини четвертої статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до частин першої, другої статті 64 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Згідно з частиною другою статті 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до частини сьомої статті 177 ЦПК України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Судом установлено, що позовна заява ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підписана її представником адвокатом Дем`яненко О.О.

До позовної заяви додано ордер адвоката Дем`яненко О.О. на представництво інтересів ОСОБА_2 , серії АХ №1044174, із відміткою, що права адвоката не обмежуються договором про надання правової (правничої) допомоги, та копію договору №180321/1 про надання правової допомоги від 18.03.2021, за змістом якого адвокатське бюро «Ольги Дем`яненко» представляє і захищає права, свободи та інтереси клієнта в усіх без виключення підприємствах, установах, організаціях незалежно від форм власності та підпорядкованості, а також в усіх без виключення державних та недержавних органах, судах всіх інстанцій та юрисдикцій із усіма без виключення процесуальними правами, наданими стороні по справі (п.2.1.1); складати заяви, скарги , клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку (п.2.1.3)./а.с.11,12/

Отже адвокат Дем`яненко О.О. наділена повноваженнями, які надані законом позивачу та будь-яких обмежень повноважень у представництві позивача не мала, у тому числі щодо підписання і подання позову від її імені.

Доводи апеляційної скарги, що спірні правовідносини тісно пов`язані з особою позивача та не можуть бути передані іншій особі, зокрема, її представнику, не ґрунтуються на нормах процесуального закону та спростовуються позицією Верховного Суду, сформованою у справі №607/10879/20 від 09.07.2021, яка є обов`язковою для врахування.

Тоді як невідповідність позовної заяви вимогам ч.2 ст.175 (підписання позову) та ч.3 ст.179 (подача відповіді на позов) ЦПК України, за правилами ч.3 ст.376 цього Кодексу не є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Ураховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, апеляційний суд погоджується з висновком районного суду висновку, що шлюб сторін носить формальний характер та підлягає розірванню. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не просить надати строк на примирення, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Тому апеляційний суд відхиляє як безпідставні доводи апеляційної скарги, що районний суд формально прийняв рішення про розірвання шлюбу, не з`ясувавши фактичні взаємини між подружжям, надавши перевагу інтересам позивача.

Твердження відповідача щодо упередженого ставлення до нього судом першої інстанції, по-перше, не ґрунтуються на доказах; по-друге, має окремий спосіб вирішення, визначений ст.39 ЦПК України, що не належить до повноважень суду апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги відповідача щодо не врахування якнайкращих інтересів дітей, апеляційний суд відхиляє, оскільки примушування до шлюбу є неприпустимим, а характер взаємовідносин між сторонами, де позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не просить примирення, за наявності спорів про поділ майна одруження та ініціювання відповідачем питання визначення місця проживання дітей із батьком, свідчить, що їх подальше спільне проживання і збереження сім`ї є неможливим.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, тому за відсутності обставин, які б свідчили про можливість збереження шлюбу сторін, доводи апеляційної скарги відповідача в цій частині є безпідставними.

При цьому розірвання шлюбу між сторонами не впливає на їх батьківські обов`язки по відношенню до дітей, якнайкращі інтереси яких у цій справі не порушуються.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо скасування ухвали суду першої інстанції від 12.07.2022, як такої, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, колегія суддів зазначає наступне.

По-перше, оскаржувана ухвала суду в частині повернення заяви позивачеві в порядку п.6 ч.1 ст.353 ЦПК України підлягає оскаржена окремо від рішення суду, а тому її оцінка як заперечень в порядку частини другої наведеної норми, суперечить нормам процесуального закону та не може мати наслідком скасування рішення суду по суті спору із направленням справу для продовження розгляду справи до суду першої інстанції.

По-друге, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, що розгляд зустрічних вимог відповідача про визначення місця проживання дітей з ним повинен здійснюватися виключно в порядку загального позовного провадження, що викличе необхідність проведення розгляду справи в більш тривалі строки.

Інші доводи апеляційної скарги правильність таких висновків не спростовують, зводяться до цитування норм права не пов`язаних зі спірними правовідносинами. Тоді як додаткові пояснення представника відповідача датовані 06.02.2023, за своїм змістом є доповненнями до апеляційної скарги, поданими із порушенням строку, визначеного ст.364 ЦПК України, а тому оцінці не підлягають.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , поданою в його інтересах представником адвокатом Юшко Тетяною Григорівною, залишити без задоволення.

Рішення Люботинського міського суду Харківської області від 12 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

Л.М. Хіль