Справа № 703/2511/22
2-др/703/2/23
УХВАЛА

іменем України

09 лютого 2023 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Криви Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Холодняк Л.П.,

розглянувши заяву адвоката Филь Олександра Миколайовича, подану в інтересах ОСОБА_1 про стягнення судових витрат у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Відділ ДРАЦС у місті Сміла Черкаського району Черкаської області про виключення запису як батька з актового запису про народження дитини, -

встановив:

Адвокат Филь О.М. звернувся до суду в інтересах заявника ОСОБА_1 із заявою про стягнення судових витрат у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Відділ ДРАЦС у місті Сміла Черкаського району Черкаської області про виключення запису як батька з актового запису про народження дитини.

Зазначив, що в провадженні Смілянського міськрайонного суду на розгляді перебувала вищезазначена справа та провадження у справі було закрито через повернення позовної заяви позивачу. Також посилається на те, що у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаного з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача, як то передбачено ч. 5 ст. 142 ЦПК України.

Зазначає, що як вбачається з позовної заяви, позивач подав завідомо безпідставний позов, оскільки знаючи, що не є біологічним батьком дитини, добровільно погодився записати себе батьком, що було визнано стороною позивача під час розгляду справи по суті, натомість в позовній заяві заперечував проти свого батьківства.

Разом з відзивом на позовну заяву відповідачем було надано до суду заяву з попереднім розрахунком судових витрат та проханням стягнути з позивача на рахунок відповідача суму витрат на правову допомогу в розмірі 6000 грн.

На підтвердження витрат на правову допомогу представником відповідача було надано суду оригінал квитанції про сплату відповідачем витрат на правову допомогу та договір про надання правової допомоги.

Враховуючи викладене, просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6000 грн судових витрат, про що винести додаткове рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно з ч. 4 ст. 270 ЦПК України суд ухвалив розглядати заяву адвоката Филь О.М, в інтересах ОСОБА_1 без виклику учасників справи.

Суд, вивчивши заяву і додані до неї документи, дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що відповідно до ухвали Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 листопада 2022 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Відділ ДРАЦС у місті Сміла Черкаського району Черкаської області про виключення запису як батька з актового запису про народження дитини - залишено без розгляду за його заявою.

Обґрунтовуючи заяву про компенсацію судових витрат, заявник посилається на те, що при залишенні позову без розгляду питання про розподіл судових витрат судом не було вирішено, а саме: не було стягнуто з позивача на її користь 6000 грн. витрат на правничу допомогу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини першої-другої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).

Відповідно до ч. 5 статті 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Тобто, суд має застосовувати приписи частини 5 статті 142 ЦПК України за наявності одночасно у сукупності таких умов: 1) спір не вирішено по суті, а справу закінчено закриттям провадження або залишенням позову без розгляду; 2) встановлення судом закриття провадження або залишення позову без розгляду відбулось внаслідок необґрунтованих дій позивача.

За змістом частини дев`ятої статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

У заяві про стягнення судових витрат у розмірі 6000,00 грн. пов`язаних із правовою допомогою, заявник зазначає, що позивач подав завідомо безпідставний позов, оскільки знаючи, що не є біологічним батьком дитини, добровільно погодився записати себе батьком, що було визнано стороною позивача під час розгляду справи по суті, натомість в позовній заяві заперечував проти свого батьківства.

Дослідивши матеріали справи, заяву про постановлення додаткового рішення та додані до неї документи, суд вважає, що відсутні підстави для визнання дій позивача необґрунтованими, оскільки звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, його дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою його обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу.

З системного тлумачення положень частин п`ятої, шостої статті 142, частини дев`ятої статі 141 ЦПК України виходить, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Доводи представника відповідача про необґрунтованість дій позивача ОСОБА_2 суд відхиляє, оскільки доступ до суду є правом особи, гарантованим, зокрема, частиною першою статті 55 Конституції України, пунктом 1статті 6 Конвенції, частиною першою статті 4 ЦПК України.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Обмежити реалізацію особою права на доступ до правосуддя, суд може, зокрема, у порядку, встановленому статтею 44 ЦПК України «Неприпустимість зловживання процесуальними правами». Таких випадків судом не встановлено.

Звернення ОСОБА_2 до суду із позовом є його правом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи викладене, доводи заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що відсутні підстави для покладення на позивача витрат відповідача на професійну правничу допомогу на підставі частини п`ятої статті 142 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 13, 135, 142, 270, 353 ЦПК України, -

постановив:

У задоволенні заяви адвоката Филь Олександра Миколайовича, подану в інтересах ОСОБА_1 про стягнення судових витрат у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Відділ ДРАЦС у місті Сміла Черкаського району Черкаської області про виключення запису як батька з актового запису про народження дитини - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 261 ЦПК України.

Суддя: Ю.В. Крива