Справа №295/8767/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10.01.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі

головуючого судді Воробйової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Коцюби О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 ,

треті особи:

- ОСОБА_3 ,

- ОСОБА_4 ,

про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням - будинком, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог вказано, що позивач є співвласником житлового будинку АДРЕСА_1 . Співвласниками будинку є також треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідач є повнолітньою дочкою позивача та з 20.07.2009 зареєстрована за місцем проживання за зазначеною адресою, проте не проживає за місцем реєстрації з 2019 року, у зв`язку з виїздом на постійне проживання до Австралії, комунальні послуги не оплачує та не приймає участі в утриманні будинку, житлом не цікавиться.

Позивач вказує, що реєстрація відповідача у зазначеному будинку перешкоджає позивачу вільно розпоряджатись своїм майном, позивач несе додаткові витрати на оплату житлово-комунальних послуг та позбавлена можливості оформити субсидію.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 11.10.2022 відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.

Заяв по суті справи до суду не надійшло.

Позивач у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, від представника позивача ОСОБА_5 до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, у якій також вказано, що позивач позов підтримує та просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судові засідання не з`являлася, щодо дати, часу та місця розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом направлення судових повісток на адресу її зареєстрованого місця проживання, однак поштова кореспонденція повернулася на адресу суду не врученою з відміткою пошти у довідці про причини невручення «за закінченням терміну зберігання». Відповідача по справі додатково повідомлено шляхом оголошення на офіційному сайті «Судова влада».

Треті особи у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Згідно з ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Частиною 1 ст.280 ЦПК України встановлено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, з урахуванням наявності усіх умов, за яких можливе проведення заочного розгляду справи, відповідно до ст.223, 280 ЦПК України суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, про що постановлено протокольну ухвалу.

Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що позивач та треті особи є співвласниками будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.08.2017 (а.с. 6).

Згідно з копією будинкової книги для прописки громадян, що проживають за адресою: АДРЕСА_1 , за зазначеною адресою зареєстровано місце проживання, зокрема, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11-16). Реєстрація місця проживання ОСОБА_2 за вказаною адресою підтверджується також копією довідки про реєстрацію місця проживання особи від 09.01.2019 №16-14/822 (а.с. 19).

Урядом Австралії 13.11.2020 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видано тимчасову візу для працевлаштування, вона проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та з 17.01.2019 працює на компанію Flavourwawe HTY LTD, Австралія, що підтверджується копіями наявних у матеріалах справи письмових доказів (а.с. 21-41, 48-49).

Статті 15 та 16 ЦК України передбачають, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені положеннями цієї статті.

Положеннями ст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також визначено у статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

У відповідності до приписів ч.2 ст.64 ЖК України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство

Частиною 2 ст.405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1-3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, встановивши, що відповідач не проживає у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , позивач є співвласником даного будинку та вважає, що її права порушуються та вимагає усунення такого порушення, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах законодавства та підлягають до задоволення.

На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки судом задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати з оплати судового збору.

Керуючись статтями 4, 12, 76-81, 89, 258, 265, 268, 280,354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 992,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено без змін за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Треті особи:

ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя: Воробйова Т.А.