Справа № 502/1640/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2023 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Балан М. В.,

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.,

розглянувши цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 , ОСОБА_2

до

Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору ОСОБА_3

про

встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до відповідача Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору ОСОБА_3 про встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно.

В обгрунтовання поданого первісного позову від 13.10.2022 року та уточненого позову від 13.12.2022 року вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , яка на день смерті проживала в АДРЕСА_1 . За життя спадкодавець заповітів на своє майно не складала. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 (на теперішній час Ізмаїльського району) Одеської області, яка належала їй як власнику відповідно до Договору купівлі - продажу від 15.11.1988 року. Інша 1/2 частина вказаного житлового будинку належала ОСОБА_5 , відповідно до Договору купівлі - продажу від 15.11.1988 року, але належним чином право власності на житловий будинок оформлено не було, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 13.10.2022 року.

Відповідно до технічного паспорта від 07.10.2022 року житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 складається з: літ. «А» - житловий будинок (загальна площа 57,6 кв. метра, житлова площа 38,0 кв. метра), літ. «В» літня кухня, літ. «Г» сарай, літ. «Д» сарай, літ. «Е» навіс, № 1-4; I-IV- надвірні споруди.

Після смерті ОСОБА_4 спадщину фактично прийняли спадкоємці першої черги - дочка ОСОБА_1 та мати ОСОБА_2 , оскільки звернулись з відповідними заявами про прийняття спадщини до нотаріуса.

Чоловік померлої - ОСОБА_5 від спадщини відмовився.

Таким чином ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стало належати по 1/4 частині за спадщиною після смерті ОСОБА_4 , але належним чином право власності жодною особою на вказані частини спадкового майна не реєструвались.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , який на день смерті проживав в АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_5 заповітів на своє майно не складав.

Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 (на теперішній час Ізмаїльського району) Одеської області, яка належала йому як власнику відповідно до Договору купівлі - продажу від 15.11.1988 року.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_5 відкривалась за заявою ОСОБА_1 №158/2016 від 02.06.2016 року.

ОСОБА_3 від спадщини відмовився.

Оскільки правовстановлюючі документи на житловий будинок були відсутні, то оформити право власності в нотаріальному порядку позивачі не мають змоги.

В зв`язку з зазначеним, позивачі просять суд:

-встановити факт належності житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в рівних частках по 1/2 частині кожному;

-визнати право власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 на 3/4 частини житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , який складається з: літ. «А» - житловий будинок (загальна площа 57,6 кв. метра, житлова площа 38,0 кв. метра), літ. «В» літня кухня, літ. «Г» сарай, літ. «Д» сарай, літ. «Е» навіс, № 1-4; I-IV- надвірні споруди, в тому числі на 1/4 частину за спадщиною після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і на 1/2 частину згідно спадкування після смерті ОСОБА_5 ,який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-визнати право власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 на 1/4 частину житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , який складається з: літ. «А»- житловий будинок (загальна площа 57,6 кв. метра, житлова площа 38,0 кв. метра), літ. «В» літня кухня, літ. «Г» сарай, літ. «Д» сарай, літ. «Е» навіс, №1-4; I-IV- надвірні споруди, за спадщиною після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилась.

Позивач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилась.

Представник позивачів ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивачів, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, в судове засідання не з`явився, надав відзив згідно якого просив розглянути справу у його відсутність.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає у повному обсязі.

На підставі письмових заяв представника позивачів, представника відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору, суд ухвалює рішення на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 22.08.1962 року м. Вилкове виконком міської Ради депутатів трудящихся встановлено, що ОСОБА_7 народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьками записані ОСОБА_8 та ОСОБА_2 , актовий запис № 125 від 22.08.1962 року.

Шлюб ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , був зареєстрований 16.11.1979 року м. Вилкове виконком міськради народних депутатів, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , виданим 16.11.1979 року, актовий запис № 86 від 16.11.1979 року.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 12.03.1982 року м. Вилкове виконком міськради народних депутатів встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_9 , батьками записані ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , актовий запис № 38 від 12.03.1982 року.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , виданого 21.07.1989 року м. Вилкове виконком міськради встановлено, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_10 , батьками записані ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , актовий запис № 102 від 21.07.1989 року.

Згідно договору купівлі продажу від 15.11.1988 року, посвідченого секретарем міськвиконкому Вилківської міської ради за реєстровим № 300 встановлено, що ОСОБА_10 з одного боку та ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , з іншого боку, склали цей договір за яким ОСОБА_10 продала, а ОСОБА_5 та ОСОБА_4 купили житловий будинок АДРЕСА_1 .

Відповідно до архівного витягу з рішення виконавчого комітету Вилківської міської Ради народних депутатів № 202 від 30.12.1997 року встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 передано присадибну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 , виданого 11.01.2013 року Виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області встановлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_11 , актовий запис № 8 від 11.01.2013 року.

21.06.2013 року ОСОБА_2 за вх. № 359, звернулась до Кілійської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, після смерті доньки ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 .

21.06.2013 року ОСОБА_1 за вх. № 360 звернулась до Кілійської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 .

21.06.2013 року ОСОБА_5 за вх. № 361 звернувся до Кілійської районної державної нотаріальної контори з заявою, згідно якої встановлено, що заявник усвідомлюючи значення своїх дій та маючи можливість керувати ними, розуміючи обставини, що мають для нього істотне значення, без впливу насильства (фізичного чи психологічного тиску) з боку інших осіб, за своєю справжньою волею, відмовився від прийняття спадщини, після смерті дружини ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 .

21.06.2013 року ОСОБА_3 за вх. № 362 звернувся до Кілійської районної державної нотаріальної контори з заявою, згідно якої встановлено, що заявник усвідомлюючи значення своїх дій та маючи можливість керувати ними, розуміючи обставини, що мають для нього істотне значення, без впливу насильства (фізичного чи психологічного тиску) з боку інших осіб, за своєю справжньою волею, відмовився від прийняття спадщини, після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 , виданого 15.12.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції в Одеській області встановлено, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 767 від 15.12.2015 року.

Згідно заяви ОСОБА_1 поданої 02.06.2016 року за вх. № 289, до державної нотаріальної контори встановлено, що заявник приймає спадщину, яка залишилась після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до повідомлення Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області за вих. № 968/02-14 від 03.06.2016 року встановлено, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно технічного паспорта від 07.10.2022 року, складеного ФОП ОСОБА_11 встановлено, що житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , складається з: літ. «А» - житловий будинок (загальна площа 57,6 кв. метра, житлова площа 38,0 кв. метра), літ. «В» літня кухня, літ. «Г» сарай, літ. «Д» сарай, літ. «Е» навіс, № 1-4; I-IV- надвірні споруди.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку,визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

У відповідності до п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року N 435-IV, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, даний Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Оскільки договір купівлі-продажу сторонами було укладено у 1997 році, суд застосовує відповідні положення Цивільного кодексу УРСР, що діяли на момент укладення договору.

Положеннями ст. 47 ЦК УРСР передбачено, що нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу.

Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконувала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Статтею 48 ЦК УРСР передбачено, що недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, в тому числі ущемлює особисті або майнові права неповнолітніх дітей.

По недійсній угоді кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість у грошах. Якщо інші наслідки недійсності угоди не передбачені законом.

У відповідності до вимог ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 227 ЦК УРСР передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 27 цього Кодексу).

Згідно ст. ст. 293, 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду.

Виходячи з наведеного суд вважає доведеним факт належності житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в рівних частках по 1/2 частині кожному.

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, позивачі не мають можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлені можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим їх право на спадщину підлягає судовому захисту, шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 81, 207, 259, 263-265, 315 ЦПК, ст. ст. 16, ст.ст. 47, 227, 524, 534, 548, 549 ЦК УРСР, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити повністю.

Встановити факт належності житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в рівних частках по 1/2 частині кожному.

Визнати право власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 на 3/4 частини житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , який складається з: літ. «А» - житловий будинок (загальна площа 57,6 кв. метра, житлова площа 38,0 кв. метра), літ. «В» літня кухня, літ. «Г» сарай, літ. «Д» сарай, літ. «Е» навіс, № 1-4; I-IV- надвірні споруди, в тому числі на 1/4 частину за спадщиною після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і на 1/2 частину згідно спадкування після смерті ОСОБА_5 ,який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати право власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 на 1/4 частину житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , який складається з: літ. «А»- житловий будинок (загальна площа 57,6 кв. метра, житлова площа 38,0 кв. метра), літ. «В» літня кухня, літ. «Г» сарай, літ. «Д» сарай, літ. «Е» навіс, №1-4; I-IV- надвірні споруди, за спадщиною після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан