Справа № 301/107/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" лютого 2023 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

В особі головуючої судді - Даруда І.А.

при секретарі - Сатін Н.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Іршавського районного суду Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько- ОСОБА_2 .

Після його смерті відкрилась спадщина , яка складається з житлового будинку та надвірних споруд, що розташовані в АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,3897 га (для будівництва та обслуговування житлового будинку -0,2500 га та для ведення особистого підсобного господарства- 0,1397 га) , що розташована на території Довжанської сільської ради , що видана на підставі рішення 12 сесії 22 скликання Довжанської сільської ради від 28.11.1997 року згідно державного акту на право приватної власності на землю серії 11-ЗК № 020896 виданий 4 жовтня 2002 року, акт зареєстрований в книзі записів державних актів за № 451.

За життя спадкодавець ОСОБА_2 розпорядження щодо майна, яке становить спадкову масу не залишав .Вони спадщину за померлим батьком прийняли, так як на день смерті спадкодавця були зареєстровані та проживали у спадковому будинку , що стверджується довідкою Довжанської сільської ради та копіями паспортів а також вступили у володіння спадковим майном. Їх мати- ОСОБА_3 ( дружина спадкодавця) не претендує на спадкове майно. Інших спадкоємців майна після смерті батька не має.

ОСОБА_2 був власником спадкового житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 згідно до свідоцтва про право власності на майно, яке видано виконавчим комітетом Довжанської сільської ради відповідно до рішення виконкому Довжанської сільської ради від 1974 року.

При зверненні до приватного нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право власності на спадщину , їм було відмовлено в зв`язку із втратою оригіналу свідоцтва про право власності на нерухоме спадкове майно.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, надіслали суду заяву, в якій просять розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять такі задовольнити, тому на підставі ст. 223 ЦПК України розгляд справи проведено у їх відсутності.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася,надіслала суду заяву про розгляд справи у її відсутність,тому на підставі ст.223ЦПК України справу розглянуто відсутності відповідачки.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з слідуючих підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане виконкомом Довжанської сільської ради, актовий запис № 42.

Після його смерті відкрилась спадщина , яка складається з житлового будинку та надвірних споруд, що розташовані в АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,3897 га (для будівництва та обслуговування житлового будинку -0,2500 га та для ведення особистого підсобного господарства- 0,1397 га) , що розташована на території Довжанської сільської ради , що видана на підставі рішення 12 сесії 22 скликання Довжанської сільської ради від 28.11.1997 року згідно державного акту на право приватної власності на землю серії 11-ЗК № 020896 виданий 4 жовтня 2002 року, акт зареєстрований в книзі записів державних актів за № 451.

За життя спадкодавець ОСОБА_2 розпорядження щодо майна, яке становить спадкову масу не залишав. Позивачі спадщину за померлим батьком прийняли, так як на день смерті спадкодавця були зареєстровані та проживали у спадковому будинку , що стверджується довідкою Довжанської сільської ради та копіями паспортів , а також вступили у володіння спадковим майном. Мати позивачів - ОСОБА_3 ( дружина спадкодавця) не претендує на спадкове майно. Інших спадкоємців майна після смерті батька не має.

ОСОБА_2 був власником спадкового житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 згідно до свідоцтва про право власності на майно, яке видано виконавчим комітетом Довжанської сільської ради відповідно до рішення виконкому Довжанської сільської ради від 1974 року.

При зверненні до приватного нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право власності на спадщину , позивачам було відмовлено в зв`язку із втратою оригіналу свідоцтва про право власності на нерухоме спадкове майно.

Отже - позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями спадкового нерухомого майна , що складається з житлового будинку та надвірних споруд, які розташовані за адресою : АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,3897 га в рівних частинах- по 1/2 частки -кожному.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК України, в редакції 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст.529 ЦК України, в редакції 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України, в редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

В силу ст. 548 ЦК України, в редакції 1963 року, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, в редакції 1963 року, Спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини

також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Спадковий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер, інші особи на володіння та користування даним будинком на підставах, передбачених законом, своїх прав не заявляють,

придатність будинку для проживання ніким не оспорюється.

Крім того, згідно ч.3 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав бу ла проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. А у відповідності до п.9 ч.1 ст.27 вищезазначеного Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що на брали законної сили.

Згідно ч. 1 ст. 78 Земельного Кодексу України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 83, 175, 177 ЦПК України, ст.ст.524, 529, 548, 549, 553 ЦК України, в редакції 1963 року, ст.ст. 16, 344, 382, 392 ЦК України , суд,-

Р І Ш И В :

Позов задовольнити. Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , власником спадкового нерухомого майна, що складається з 1/2 частини житлового будинку та надвірних споруд , які розташовані в АДРЕСА_1 та 1/2 частини земельної ділянки площею 0,3897 га для будівництва та обслуговування житлового будинку -0, 2500 га та ведення особистого підсобного господарства- 0,1397 га , що розташована на території Довжанської сільської ради , що видана на підставі рішення 12 сесії 22 скликання Довжанської сільської ради від 28.11.1997 року згідно державного акту на право приватної власності на землю серії 11-ЗК № 020896 виданий 4 жовтня 2002 року, акт зареєстрований в книзі записів державних актів за № 451.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , власником спадкового нерухомого майна, що складається з 1/2 частини житлового будинку та надвірних споруд , які розташовані в АДРЕСА_2 частини земельної ділянки площею 0,3897 га для будівництва та обслуговування житлового будинку -0, 2500 га та ведення особистого підсобного господарства- 0,1397 га , що розташована на території Довжанської сільської ради , що видана на підставі рішення 12 сесії 22 скликання Довжанської сільської ради від 28.11.1997 року згідно державного акту на право приватної власності на землю серії 11-ЗК № 020896 виданий 4 жовтня 2002 року, акт зареєстрований в книзі записів державних актів за № 451.

На рішення може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Закарпатського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя : І. А. Даруда