КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2023 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Андрієнко А.М., Вербова І.М.,

секретар Осінчук Н.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 09 серпня 2022 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про захист честі, гідності, ділової репутації особи, визнання інформації неправдивою, недостовірною, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в якому просив:

- визнати неправдивою, недостовірною інформацію, викладену ОСОБА_1 у скарзі від 17.09.2018 р. на ім`я Голови КМДА ОСОБА_6 (вх. № ОП/П-554/23 від 17.09.2018) наступного змісту: «…через своего сожителя ОСОБА_2-юриста указанного КНП КДЦ/, бравировал, что НИКОГО НЕ ЛИЧИЛ, а деньги получал ни за что, но делился ими»; «…КАК ухмылялся ОСОБА_2 , уточняя про ПЕЧЕРУ КАЗОК, созданную ОСОБА_8 для спецприема по утверждению ОСОБА_2 »;

- визнати неправдивою, недостовірною інформацію, викладену ОСОБА_1 у скарзі від 11.09.2018 на ім`я Голови КМДА ОСОБА_6 (вх. № ОП/П-554/22 від 11.09.2018) наступного змісту: «…директор ОСОБА_8 особисто неодноразово оповідав, що ховає їх у хаті свого співмешканця-юриста ОСОБА_2 , якій ОСОБИСТО и брехав 26.07.18 ДОЗ КМДА що ВІДОМОСТЕЙ не мають!/»;

- визнати неправдивою, недостовірною інформацію, викладену ОСОБА_1 у скарзі від 19.09.2018 на ім`я Голови Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації ОСОБА_9 (вх. № 102/П-18/78 від 19.09.2018) наступного змісту: «Учитывая оповидання ОСОБА_2,=сожителя директора КНП КДЦ Деснянського рна Киева ОСОБА_8, утверждавшего, что вы купили диплом о высшем юридическом образовании и абсолютно юридически безграмотны…»; «…учитывая, что педофил ОСОБА_8 и документы подделала, а ОСОБА_2 оповидав, что ВЫ ЛИЧНО УЧАСТВОВАЛИ В ПОДДЕЛКЕ ДОКУМЕНТОВ…»;

- визнати неправдивою, недостовірною інформацію, викладену ОСОБА_1 у зверненні від 06.09.2018 до КБУ «Контактний центр м. Києва 1551» (вх. № УК-36624/1 від 06.09.2018 р.) наступного змісту: «…який прийняв на посаду провідного юриста - ОСОБА_2 , який є чоловіком ОСОБА_11 …»;

- визнати неправдивою, недостовірною інформацію, викладену ОСОБА_1 у скарзі від 18.07.2018 на ім`я Голови Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації ОСОБА_9 (вх. № 102/П-18/67 від 18.07.2018 р.) наступного змісту: «…вы имеете взаимовыгодные противозаконые отношения-судя по оповиданням совращенного в малолетнем возрасте ОСОБА_8 ОСОБА_2 »;

- визнати неправдивою, недостовірною інформацію, викладену ОСОБА_1 у скарзі від 26.01.2018 на ім`я Голови Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації ОСОБА_9 (вх. № 102/П-18/2 від 26.01.2018) наступного змісту: «…ОСОБА_8 все заседание гладил своего сожителя-юриста ОСОБА_2 ,/совращенного ОСОБА_8 в 11 летнем возрасте/, съезжая под стол и, по-видимому, находясь в возбужденном состоянии, не понимал где он и тд…»;

- визнати неправдивою, недостовірною інформацію, викладену ОСОБА_1 у скарзі від 05.02.2018 на ім`я Голови Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації ОСОБА_9 (вх. № 102/П-18/5 від 05.02.2018) наступного змісту: «…началось заседание Апелляционного Суда, где сожитель ОСОБА_8-ОСОБА_2, захлебываясь вязкой зловонной слюной,/растирая ее по запотевшему раскрасневшемуся лицу//а я стояла напротив и еле удерживалась, чтобы не упасть в обморок от смрада, а судьи обмахивались документами из материалов многотомного дела 754/9059/16-ц, нагло брехав трем судьям…»; «…в день подачи иска и ОСОБА_8 и его сожитель ОСОБА_2,/как раз и вытаскивавший его за уши из-под стола после извращенных утех/, видели и слышали меня на Антикоррупционной Комиссии КГГА…»;

- визнати неправдивою, недостовірною інформацію, викладену ОСОБА_1 у скарзі від 15.05.2018 на ім`я директора КНП «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва ОСОБА_8 (вх. № 47-з від 15.05.2018) наступного змісту: «… ОСОБА_14 , с которой сожитель ОСОБА_8 ОСОБА_2 и помогал красть/уволакивая в ДЮШАТО/ государственное имущество/, в тч 9 стоматустановок…»;

- визнати неправдивою, недостовірною інформацію, викладену ОСОБА_1 у скарзі від 25.01.2018 на ім`я начальника Управління охорони здоров`я Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації ОСОБА_16 (вх. № П-12/1 від 25.01.2018) наступного змісту: «…сидя на стуле часто сползал под стол, находясь видимо в состоянии наркотического опьянения- ОСОБА_2 НЕОДНОКРАТНО за уши вытаскивал его из-под стола,»;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову суму в розмірі 72 000,00 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, завданої розповсюдженням неправдивої, недостовірної інформації в образливій формі;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошову суму в розмірі 72 000,00 грн, в якості відшкодування моральної шкоди завданої ОСОБА_3 розповсюдженням в образливій формі неправдивої, недостовірної інформації про її чоловіка - ОСОБА_2 ;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , як законного представника малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 грошову суму в розмірі 72 000,00 грн, в якості відшкодування моральної шкоди завданої дітям розповсюдженням в образливій формі неправдивої, недостовірної інформації про їх батька - ОСОБА_2 .

Свою заяву обґрунтовував тим, що відповідач свідомо, протягом тривалого часу розповсюджує про позивача неправдиву інформацію в образливій формі як про людину, чоловіка, щодо його особистого життя та його дій при виконанні трудових обов`язків на посаді провідного юрисконсульта КНП «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва та здійснення адвокатської діяльності з представництва у судах. Так, відповідачем, шляхом викладення у стверджувальній формі в своїх заявах було поширено про позивача наступну неправдиву, недостовірну інформацію в образливій формі:

- у скарзі від 17.09.2018 на ім`я Голови КМДА ОСОБА_6 (вх. № ОП/П-554/23 від 17.09.2018) наступного змісту: «…через своего сожителя ОСОБА_2-юриста указанного КНП КДЦ/, бравировал, что НИКОГО НЕ ЛИЧИЛ, а деньги получал ни за что, но делился ими»; «…КАК ухмылялся ОСОБА_2 , уточняя про ПЕЧЕРУ КАЗОК, созданную ОСОБА_8 для спецприема по утверждению ОСОБА_2 »;

- у скарзі від 11.09.2018 на ім`я Голови КМДА ОСОБА_6 (вх. № ОП/П-554/22 від 11.09.2018) наступного змісту: «…директор ОСОБА_8 особисто неодноразово оповідав, що ховає їх у хаті свого співмешканця-юриста ОСОБА_2 , якій ОСОБИСТО и брехав 26.07.18 ДОЗ КМДА що ВІДОМОСТЕЙ не мають!/»;

- у скарзі від 19.09.2018 на ім`я Голови Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації ОСОБА_9 (вх. № 102/П-18/78 від 19.09.2018) наступного змісту: «Учитывая оповидання ОСОБА_2,=сожителя директора КНП КДЦ Деснянського рна Киева ОСОБА_8, утверждавшего, что вы купили диплом о высшем юридическом образовании и абсолютно юридически безграмотны…»; «…учитывая, что педофил ОСОБА_8 и документы подделала, а ОСОБА_2 оповидав, что ВЫ ЛИЧНО УЧАСТВОВАЛИ В ПОДДЕЛКЕ ДОКУМЕНТОВ…»;

- у зверненні від 06.09.2018 до КБУ «Контактний центр міста Києва 1551» (вх. № УК-36624/1 від 06.09.2018) наступного змісту: «…який прийняв на посаду провідного юриста - ОСОБА_2 , який є чоловіком ОСОБА_11 …»;

- у скарзі від 18.07.2018 на ім`я Голови Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації ОСОБА_9 (вх. № 102/П-18/67 від 18.07.2018) наступного змісту: «…вы имеете взаимовыгодные противозаконые отношения-судя по оповиданням совращенного в малолетнем возрасте ОСОБА_8 ОСОБА_2 »;

- у скарзі від 26.01.2018 на ім`я Голови Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації ОСОБА_9 (вх. № 102/П-18/2 від 26.01.2018) наступного змісту: «…ОСОБА_8 все заседание гладил своего сожителя-юриста ОСОБА_2 ,/совращенного ОСОБА_8 в 11 летнем возрасте/, съезжая под стол и, по-видимому, находясь в возбужденном состоянии, не понимал где он и тд…»;

- у скарзі від 05.02.2018 на ім`я Голови Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації ОСОБА_9 (вх. № 102/П-18/5 від 05.02.2018) наступного змісту: «…началось заседание Апелляционного Суда, где сожитель ОСОБА_8-ОСОБА_2, захлебываясь вязкой зловонной слюной,/растирая ее по запотевшему раскрасневшемуся лицу//а я стояла напротив и еле удерживалась, чтобы не упасть в обморок от смрада, а судьи обмахивались документами из материалов многотомного дела 754/9059/16-ц, нагло брехав трем судьям…»; «…в день подачи иска и ОСОБА_8 и его сожитель ОСОБА_2,/как раз и вытаскивавший его за уши из-под стола после извращенных утех/, видели и слышали меня на Антикоррупционной Комиссии КГГА…»;

- у скарзі від 15.05.2018 на ім`я директора КНП «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва ОСОБА_8 (вх. № 47-з від 15.05.2018) наступного змісту: «… ОСОБА_14 , с которой сожитель ОСОБА_8 ОСОБА_2 и помогал красть/уволакивая в ДЮШАТО/ государственное имущество/, в тч 9 стоматустановок…»;

- у скарзі від 25.01.2018 на ім`я начальника Управління охорони здоров`я Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації ОСОБА_16 (вх. № П-12/1 від 25.01.2018) наступного змісту: «…сидя на стуле часто сползал под стол, находясь видимо в состоянии наркотического опьянения- ОСОБА_2 НЕОДНОКРАТНО за уши вытаскивал его из-под стола,».

Викладена відповідачем інформація за своїм змістом є неправдивою, негативною інформацією про позивача, і розповсюдження такої негативної інформації в образливій формі мало системний та тривалий характер, завдало моральної шкоди, що вплинуло на психоемоційний стан здоров`я позивача та його відносини з близькими членами родини - дружиною та дітьми, колегами по роботі, які погіршилися внаслідок перебування позивача у пригніченому і роздратованому стані. Позивач був змушений значну частину свого часу витрачати на складання численних пояснень, оскільки вказані скарги також надходили на адресу роботодавця та потребували відповідного реагування. Поширення недостовірної інформації завдає шкоди діловій репутації позивача, професійна діяльність якого перебуває у публічній площині і позитивна суспільна думка є вразливою до розповсюдження будь якої негативної інформації про особу позивача. Вказане призвело до зниження в уяві органу управління роботодавця позитивного рівня професійних, ділових, загальнолюдських якостей, на зразок порядності, відповідальності позивача, тощо. Також оприлюднення відповідачем вищезазначеної неправдивої інформації завдало моральної шкоди дружині позивача та дітям, так як почалися з`ясування відносин, як чоловіка та дружини, діти почали погано поводитися та навчатися у школі, що спричинило хвилю скарг вчителів на дітей.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09.08.2022 позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 , яка діє як в своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про захист честі, гідності, ділової репутації особи, визнання інформації неправдивою, недостовірною відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Визнано інформацію, поширену ОСОБА_1 та викладену у:

- скарзі від 17.09.2018 на ім`я Голови КМДА ОСОБА_6 наступного змісту: «…через своего сожителя ОСОБА_2-юриста указанного КНП КДЦ/, бравировал, что НИКОГО НЕ ЛИЧИЛ, а деньги получал ни за что, но делился ими»;

- скарзі від 11.09.2018 на ім`я Голови КМДА ОСОБА_6 наступного змісту: «…директор ОСОБА_8 особисто неодноразово оповідав, що ховає їх у хаті свого співмешканця-юриста ОСОБА_2 , якій ОСОБИСТО и брехав 26.07.18 ДОЗ КМДА що ВІДОМОСТЕЙ не мають!»;

- скарзі від 19.09.2018 на ім`я Голови Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації ОСОБА_9 наступного змісту: « Учитывая оповидання ОСОБА_2 , сожителя директора КНП КДЦ Деснянського рна Киева ОСОБА_8, утверждавшего, что вы купили диплом о высшем юридическом образовании и абсолютно юридически безграмотны…»;

- скарзі від 18.07.2018 на ім`я Голови Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації ОСОБА_9 наступного змісту: «…вы имеете взаимовыгодные противозаконые отношения-судя по оповиданням совращенного в малолетнем возрасте ОСОБА_8 ОСОБА_2 »;

- скарзі від 26.01.2018 р. на ім`я Голови Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації ОСОБА_9 наступного змісту: «…ОСОБА_8 все заседание гладил своего сожителя-юриста ОСОБА_2 ,/ совращенного ОСОБА_8 в 11 летнем возрасте/, съезжая под стол и, по-видимому, находясь в возбужденном состоянии, не понимал где он и тд…»;

- скарзі від 05.02.2018 на ім`я Голови Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації ОСОБА_9 наступного змісту: «…началось заседание Апелляционного Суда, где сожитель ОСОБА_8-ОСОБА_2, захлебываясь вязкой зловонной слюной,/ растирая ее по запотевшему раскрасневшемуся лицу// а я стояла напротив и еле удерживалась, чтобы не упасть в обморок от смрада, а судьи обмахивались документами из материалов многотомного дела 754/9059/16-ц, нагло брехав трем судьям…», «…в день подачи иска и ОСОБА_8 и его сожитель ОСОБА_2,/как раз и вытаскивавший его за уши из-под стола после извращенных утех/, видели и слышали меня на Антикоррупционной Комиссии КГГА…»;

- скарзі від 15.05.2018 на ім`я директора КНП «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва ОСОБА_8 наступного змісту: «… ОСОБА_14 , с которой сожитель ОСОБА_8 ОСОБА_2 и помогал красть/уволакивая в ДЮШАТО/ государственное имущество/, в тч 9 стоматустановок…» - такою, що ображають честь і гідність ОСОБА_2 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення. Вказує, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що застосування принципу jura notiv curia («суд знає закони»), повинно мати на меті лише обрання судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є заявлені правовідносини, однак не може призводити до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту. Вирішуючи спір на предмет порушення заявлених прав позивача, суд першої інстанції в порушення норм процесуального права, визначених ч. 1 ст. 13 ЦПК України, фактично з власної ініціативи доповнив предмет і підстави позову, а саме, з власної ініціативи та без відповідного волевиявлення позивача збільшив предмет розгляду справи, розповсюдивши його на ті обставини та правовідносини, які фактично позивачем не заявлялися.

Відзиву від учасників справи не надходило.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення сторони, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 у офіційних скаргах до органів виконавчої влади м. Києва, а також інших установ та організацій, була поширена вищезазначена інформація.

Тобто, відповідач, звернувшись зі скаргами до державних органів, установ та організацій, здійснила поширення вищезазначеної інформації серед невизначеного кола осіб.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_2 вказував на те, що поширена відповідачем інформація не відповідає дійсності, є недостовірною та негативною, оскільки вона створює негативну оцінку про нього як про людину, громадянина, його професійні якості та порушує його право на повагу до честі, гідності та ділової репутації.

Відповідно до статей 28, 68 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий такому поводженню, що принижує його гідність. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Таким чином, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Відповідно до ч. 4 ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно із статтями 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації.

При розгляді справ про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Негативною потрібно вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Частиною 2 статті 30 Закону України «Про інформацію» визначено, що оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Отже, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростування, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Тобто суду слід розрізняти факти та оціночні судження. Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна. Що стосується оціночних суджень, цю вимогу неможливо виконати і вона є порушенням самої свободи поглядів, яка є основною складовою права, гарантованого статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії» від 08.07.1986).

Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 21.07.2022 у справі № 278/1638/19 (провадження № 61-3525св21).

За змістом ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності.

Судження має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої ним думки, що пов`язано з такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів.

Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна.

Отже, будь-яке судження, яке має оціночний характер, будь-яка критика та оцінка вчинків, вираження власних думок щодо якості виконуваних публічних функцій, отриманих результатів тощо, не є підставою для захисту права на повагу честі, гідності та ділової репутації та, відповідно, не є предметом судового захисту.

Вирішуючи справи про захист честі, гідності та ділової репутації, суди повинні перевіряти чи містить інформація, що стала підставою для звернення до суду, конкретні життєві обставини, фактичні твердження. Якщо зміст та характер досліджуваної інформації свідчить про наявність фактів, така інформація або її частина не може вважатись оціночним судженням, оскільки є не результатом суб`єктивної оцінки, а відображенням об`єктивної істини, що може бути встановлена у судовому порядку.

У даному випадку, наведена у чисельних скаргах відповідача інформація стосується певної фактичної поведінки позивача, наявність якої позивач заперечує. Водночас відповідач зміст своїх висловлювань у скаргах не розцінював як оціночні судження, а наполягав, що позивач дійсно вчиняв не гідні вчинки з «…директором КНП КДЦ Лимарем…».

Отже, підстав стверджувати, що викладена у скаргах відповідача інформація щодо поведінки (дій) позивача є оціночними судженнями, немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що висловлювання, викладені у чисельних скаргах відповідача відносно позивача є образливими, принизливими з точки зору моральних засад особистості, формують у суспільства зневажливу думку про позивача та порушують його право на повагу до честі, гідності і ділової репутації, і тому обґрунтовано частково задовольнив позов.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 05.04.2021 у справі № 766/21131/18 (провадження № 61-18770св19), аналіз положень статей 11 та 23 ЦК України дозволяє зробити висновок, що за загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди.

Враховуючи наявність причинного зв`язку між діями відповідача, які призвели до порушення права позивача на повагу до честі, гідності і ділової репутації, тому суд першої інстанції обґрунтовано частково задовольнив відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, та, фактично, з власної ініціативи, доповнив предмет і підстави позову, а саме тлумаченням поняття «образа» є помилковим з огляду на те, що вирішуючи справи щодо оціночних суджень, які містять образу, слід звернути увагу на співвідношення тих фактів, які спричинили грубе й образливе висловлювання, та «жорсткості» самого висловлювання.

У пункті 72 рішення по справі Фельдек проти Словаччини (Feldek v. Slovakia) від 12.07.2001 Європейський суд зазначає: «Відповідно до практики Суду свобода вираження поглядів є однією з основних підвалин демократичного суспільства та однією з головних передумов його прогресу і самореалізації кожної особи. Відповідно до частини 2 статті 10 вона застосовується не тільки до «інформації» або «ідей», що сприймаються прихильно, або вважаються необразливими, чи сприймаються байдуже, а також до таких, що ображають, шокують або хвилюють. Стаття 10 захищає не тільки суть висловлених ідей та інформації, але також і форму, у якій вони передаються. Ця свобода підлягає виключенням, переліченим у частині 2 статті 10, які, однак, повинні чітко тлумачитися».

Тобто, зміст, поширеної відповідачем інформації, несе в собі грубе й образливе висловлювання, яке не можна віднести до суб`єктивної оцінки/думки, і яке порушує право позивача на повагу до честі, гідності і ділової репутації.

Таким чином, доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду з їх оцінкою, а тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини справи, дав об`єктивну оцінку зібраним і дослідженим доказам та обґрунтовано дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 371, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 09 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст виготовлено 26 січня 2023 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді А.М. Андрієнко

І.М. Вербова