Справа № 581/566/22
Провадження № 2/581/18/23
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 січня 2023 року с-ще Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі: головуючого - судді Бутенка Д.В., за участю секретаря судового засідання Наумко Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в заочному порядку в залі суду в селищі Липова Долина цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В :

Сутність заявлених до суду вимог

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом, у якому порушувала питання про розірвання шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 , який зареєстрований 09 жовтня 2020 року виконкомом Пристайлівської сільської ради Лебединського району Сумської області, актовий запис № 01, та про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання заяви до суду. Зазначала, що у шлюбі з відповідачем нею народжено трьох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюбне життя між сторонами не склалося через відсутність взаємопорозуміння та поваги між ними, внаслідок чого почали виникати постійні сварки, тому позивачка уважала, що подальше збереження шлюбу є неможливим. На день звернення до суду з відповідачем вона не проживає однією сім`єю протягом останніх двох років. Відповідач на даний сплачує аліменти на утримання двох дітей дочки ОСОБА_5 та сина ОСОБА_6 , але ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати іншого сина ОСОБА_7 , не надає коштів на його утримання, а саме не допомагає матеріально утримувати останнього. Крім того, зазначила, що відповідач є особою працездатного віку, має гарне здоров`я, офіційно працевлаштований у ТОВ «Завод Кобзаренка», щомісячно отримує регулярний та стабільний дохід, а тому є здатним сплачувати аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_7 . Просила суд розірвати шлюб, укладений між сторонами у даній справі, а також стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання заяви до суду.

Позиції позивача, відповідача по даній справі

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву у якій прохала суд розгляд справи проводити у її відсутності, наполягала на задоволенні позову, час для примирення просила суд не надавати, надала згоду на заочний розгляд справи.

Відповідач ОСОБА_2 до суду повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений відповідно до п.п. 4, 8 ст. 128 ЦПК України, заперечень проти позову не подав.

Процесуальні дії суду у даній справі

Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 06 грудня 2022 року у даній справі відкрито провадження, призначено судове засідання по розгляду справи по суті на 22 грудня 2022 року о 08 год 30 хв. 22 грудня 2022 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 04 січня 2023 року у зв`язку з неявкою у судове засідання відповідача. 04 січня 2023 року ухвалено заочне судове рішення по справі за згодою позивачки.

Установлені судом фактичні обставини справи щодо двох заявлених вимог

09 жовтня 2020 року виконкомом Пристайлівської сільської ради Лебединського району Сумської області зареєстровано шлюб між сторонами по справі, актовий запис № 01 (а.с.11).

У шлюбі відповідачка від позивача народила: дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12,13,14).

Шлюбне життя сторін не склалося, особисті відносини між позивачем та відповідачем мають негативний характер, між сторонами відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, сторони припинили подружні відносини та протягом останніх двох років проживають окремо один від одного.

Позивачка є особою працездатного віку, має зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_1 , де також зареєстрований її син ОСОБА_3 (а.с.7,15,28).

Відповідач є особою працездатного віку, є зареєстрованим в АДРЕСА_2 , фактично проживає окремо від позивачки та їх спільного сина ОСОБА_7 в АДРЕСА_3 , сплачує аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 та сина ОСОБА_6 у твердій грошовій сумі, є працевлаштованим на постійну роботу (а.с.16-17,18-20).

Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі:

а) по вимозі про розірвання шлюбу:

Частиною першою ст.110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно з частиною третьою ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

б) по вимозі про стягнення аліментів:

Статтею 180 СК України визначений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд ураховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з положеннями ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. До цього, суд ураховує, що батьки зобов`язані піклуватися про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечувати необхідне харчування, медичний догляд, лікування дітей, створювати умови для проживання, виховання та розвитку дитини, утримувати дітей на нормальному рівні матеріального забезпечення. 17 травня 2017 року внесено зміни до ч.2 ст.182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Висновки суду по суті заявлених вимог:

а) по вимозі про розірвання шлюбу:

Із огляду на категоричне небажання позивача вживати заходів на примирення із відповідачем, відсутність заперечень у відповідача проти розірвання шлюбу з позивачкою і не подання ним заяв із наданням часу на примирення з дружиною, ураховуючи втрату між сторонами поваги та взаєморозуміння один до одного, припинення сторонами спільного проживання однією сім`єю, тому суд уважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, збереження сім`ї за таких обставин є неможливим, а тому шлюб укладений між сторонами, належить розірвати.

На думку суду, розірвання шлюбу між сторонами у даній справі є втручанням держави у сімейне життя сторін, проте воно ґрунтується на чітких, доступних та передбачуваних для них нормах чинного сімейного закону, узгоджується з метою захисту прав обох сторін на припинення сварок та непорозумінь, можливу побудову інших сімей та реєстрацію інших шлюбів через припинення раніше зареєстрованого шлюбу і відповідає потребі у встановленні розумного балансу між вищевказаними інтересами сторін (така правова позиція суду випливає зі змісту ч.2 ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

б) по вимозі про стягнення аліментів:

Приймаючи до уваги майнове становище сторін та їх обопільний обов`язок утримувати їх спільну дитину до її повноліття, положення чинного законодавства, якими визначено мінімально необхідний розмір, який має забезпечувати достатній рівень матеріального забезпечення дитини, ураховуючи працездатний вік відповідача та його працевлаштованість, сплату ним аліментів на утримання двох інших дітей народжених позивачкою від нього, суд дійшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 в розмірі 1/6 частини від усіх його видів доходів, оскільки доказів у підтвердження фактів добровільного і позасудового надання достатньої матеріальної допомоги на утримання позивачем спільного сина сторін відповідач суду не надав. Крім цього, щомісячне стягнення такого розміру аліментів разом із аліментами на утримання двох інших дітей відповідача відповідатиме вимогам ч.3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» щодо максимально допустимого розміру аліментів, які можуть відраховуватися із заробітної плати їх платника, не ставлячи його у тяжке матеріальне становище.

Із урахуванням вимог ст. 182, 183 СК України та наявності істотної на стороні відповідача обставини, яка впливає на визначення розміру аліментів, який підлягає стягненню з нього (це фактична сплата відповідачем аліментів на утримання ще двох спільних з позивачкою дітей), суд уважає за необхідне частково задовольнити позов ОСОБА_1 .

На думку суду, стягнення аліментів з відповідача на користь позивача також є втручанням держави у сімейне та приватне життя ОСОБА_2 , проте воно ґрунтується на чітких, доступних та передбачуваних для нього нормах чинного сімейного закону, узгоджується з метою захисту прав дитини і відповідає нагальній потребі спільної дитини сторін на забезпечення її належного утримання батьками. Також на думку суду, у даній справі при встановленні розумного балансу між майновим становищем батьків (в тому числі, його майнового стану платника аліментів-відповідача по справі) та інтересами дитини на належне утримання для її повноцінного розвитку й виховання, суд надає перевагу інтересам останньої, оскільки відповідач є особою працездатного віку, офіційно працевлаштований, отримує дохід, тобто він є здатним сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , який в силу свого віку та рівня розвитку не здатний самостійно себе утримувати (така правова позиція суду узгоджується та випливає зі змістом ч.2 ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

Розподіл судових витрат по справі

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до положень ст.ст.141,142 ЦПК України, врахувавши відсутність визнання відповідачем позову по двом вимогам, повне задоволення позову по першій вимозі та на 64 % по другій вимозі, суд уважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки 992 грн 40 коп. повернення сплаченого нею судового збору при зверненні до суду, та 687 грн 11 коп. судового збору на користь держави за частково задоволеною майновою вимогою про стягнення аліментів з відповідача (1073 грн 60 коп.*0,64 = 687,11 грн).

Керуючись ст.21, 24, 110,112,113 СК України, ст.2, 5, 10-13, 19, 76-82, 89, 141, 206, 258, 259, 263-265, 273, 282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстровано 09 жовтня 2020 року виконкомом Пристайлівської сільської ради Лебединського району Сумської області, актовий запис № 01.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 02 грудня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача аліментів на дитину у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 992 грн 40 коп повернення судового збору за вимогою про розірвання шлюбу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 687 грн 11 коп судового збору за вимогою про стягнення аліментів.

Заочне рішення може бути переглянуте Липоводолинським районним судом Сумської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Липоводолинського районного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивачем рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Липоводолинський районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер фізичної особи платника податків: НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер платника податків: НОМЕР_2 ).

Повне рішення суду складено 04 січня 2023 року.

Суддя Д. В. Бутенко