У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2023 року місто Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця органу державної виконавчої служби,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Дупака В.Г., звернувся до суду із скаргою на бездіяльність Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), в якій просить зняти арешт та заборону на відчуження всього нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , накладеного відповідно до постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Сиськової О.Л. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 17 серпня 2009 року та вилучити відповідні записи з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та з Єдиного реєстру МВС.

В обґрунтування скарги покликається на те, що під час вирішення питань у нотаріуса щодо спадкування майна від батьків він дізнався, що на все його майно накладено арешт. Нотаріус роз`яснив йому, що у випадку набуття у власність нового майна арешт буде поширюватися і на нове набуте майно. На його заяву від 08 червня 2022 року Управлінням забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради було надано інформаційну довідку № 302300452, відповідно до якої у відомостях з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявне обтяження арешт нерухомого майна, підставою обтяження зазначена постанова державного виконавця Сиськової О.Л. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 17 серпня 2009 року.

21 вересня 2022 року він надіслав начальнику Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Іщук Н.В. заяву з проханням надати інформацію про причину обтяження його нерухомого та рухомого майна та просив зняти арешт зі всього майна. 10 листопада 2022 року він отримав копію відповіді від 12 жовтня 2022 року № 151608, згідно якої начальник Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Іщук Н.В. повідомляє, що згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження відсутні відомості, які можуть ідентифікувати згідно чого у 2009 році накладався арешт на майно ОСОБА_1 , тому неможливо ідентифікувати на підставі якого документу накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 та неможливо встановити наявність підстав для знаття зазначеного арешту. Також у відповіді зазначалось, що відповідно до інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявна інформація про обтяження з реєстраційним номером № 8974223 від 17 серпня 2009 року, яке зареєстроване на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 17 серпня 2009 року, виданої державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Сиськовою О.Л.

Зазначає, що з моменту винесення постанови державним виконавцем у 2009 році, якою було накладено арешт на його майно, станом на теперішній час стягувач вимог до боржника через державну виконавчу службу не пред`являв, а виконавча служба стягнення на арештоване майно не здійснювала, та на даний час навіть не володіє інформацією про те, хто є стягувачем у виконавчому провадженні відносно нього. Виконавче провадження відсутнє. Відтак, наявність арешту його майна є невиправданим втручанням у його право на мирне володіння своїм майном.

13 грудня 2022 року від начальника Відділу Державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Іщук Н.В. надійшов відзив, в якому вона просить врахувати пропуск ОСОБА_1 строку звернення до суду з скаргою та залишити її без розгляду.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час, дату і місце проведення судових засідань, що підтверджується розписками. 17 січня 2023 року від представника скаржника адвоката Дупака В.Г. надійшла заява про розгляд скарги без його участі, вимоги скарги підтримує у повному обсязі.

Представник Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судових засідань. 17 січня 2023 року державний виконавець Ониськевич Н.В. подала до суду клопотання, в якому просила провести розгляд справи у її відсутність, відзив на скаргу підтримує та просить відмовити в задоволені скарги.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 08 червня 2022 року № 302300452 на невизначене майно, все нерухоме майно ОСОБА_1 накладено арешт за реєстраційним номером обтяження 8974223 на підставі постанови державного виконавця Сиськової О.Л. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 17 серпня 2009 року.

Згідно відповіді Відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 12 жовтня 2022 року за № 151608 відповідно до даних автоматизованої системи виконавчого провадження відсутні відомості, які можуть ідентифікувати згідно чого у 2009 році накладався арешт на майно ОСОБА_1 . Відділом державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) неможливо ідентифікувати на підставі якого документа накладено арешт на все майно ОСОБА_1 з реєстраційним номером № 8974223 від 17 серпня 2009 року та встановити наявність підстав для зняття зазначеного арешту.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В силу ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, у тому числі здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Одним із заходів примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами (п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження»).

Як передбачено ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

За змістом ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну «Укроборонпром», акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну «Укроборонпром», державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну «Укроборонпром» або на момент припинення Державного концерну «Укроборонпром» було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності», звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності». У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню.

Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року у справі № 203/3435/21, від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19),від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15 (провадження № 61-18160св19).

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення ( поновити порушене право заявника).

Оскільки згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження відсутні відомості, які можуть ідентифікувати, згідно чого у 2009 році накладався арешт на майно ОСОБА_1 , слід зробити висновок, що виконавче провадження відсутнє.

Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника та відсутність у необхідності подальшого застосування такого арешту на майно боржника, бездіяльність виконавчої служби щодо незняття арешту з майна ОСОБА_1 є невиправданим втручанням у його право на мирне володіння його майном.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що скаргу слід задовольнити та зобов`язати Відділ державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) вжити заходів для зняття арешту та заборони на відчуження всього нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , накладеного відповідно до постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Сиськової О.Л. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 17 серпня 2009 року та вилучення відповідних записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Єдиного реєстру МВС.

Щодо доводів Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про пропуск строку звернення до суду суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Як слідує із заяви ОСОБА_1 від 26 серпня 2022 року, направленої начальнику Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Іщук Н.В., Михальчишин В.В. просить надати інформацію про причину обтяження нерухомого та рухомого майна, що було накладено на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 17 серпня 2009 року, яка прийнята державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Сиськовою О.Л., та зняти арешт.

Вказану заяву направлено 21 вересня 2022 року, що підтверджується фіскальним чеком АТ «Укрпошта».

08 листопада 2022 року ОСОБА_1 повторно звернувся із заявою до Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) для отримання інформації про причину обтяження його майна, яка була отримана 10 листопада 2022 року, що підтверджується штампом Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному.

Відділом державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) ОСОБА_1 надано відповідь від 12 жовтня 2022 року за № 151608.

Однак, як вказує ОСОБА_1 відповідь Відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 12 жовтня 2022 року за № 151608 він отримав лише 10 листопада 2022 року, після повторного звернення про її отримання.

Представник скаржника адвокат Дупак В.Г. направив скаргу до суду 18 листопада 2022 року, тобто в межах десятиденного строку з дня отримання копії відповіді від 12 жовтня 2022 року № 151608.

Натомість, представником Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) не подано жодних доказів, що ОСОБА_1 дізнався про порушення його прав у 2021 році чи в інший день, а не 10 листопада 2022 року.

Відтак, суд доходить висновку, що скаргу подано у строк, передбачений п. а ч. 1 ст. 449 ЦПК України.

Керуючись статями 260, 353, 354, 451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця органу державної виконавчої служби задовольнити.

Зобов`язати Відділ державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) вжити заходів для зняття арешту та заборони на відчуження всього нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , накладеного відповідно до постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Сиськової Оксани Леонідівни про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 17 серпня 2009 року та вилучення відповідних записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Єдиного реєстру МВС.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повне судове рішення складено 23 січня 2023 року.

Суддя О.О. Першко