Дата документу 09.05.2023 Справа № 334/1994/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/1126/23 Головуючий у 1-й інстанції: Ісаков Д.О.
Є.У.№ 334/1994/23 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючої: Кочеткової І.В.,

суддів: Дашковської А.В.,

Маловічко С.В.,

секретар: Рикун А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» в особі Заезжай А.Ю. про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за поставлений природній газ,

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 березня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року ТОВ «Запоріжгаз збут» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за поставлений природний газ у розмірі 6834,56 гривень.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 березня 2023 року відмовлено у видачі судового наказу.

Не погоджуючись з ухвалою суду ,ТОВ «Запоріжгаз збут» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись напорушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та видати судовий наказ. Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що на думку апелянта, суд першої інстанції безпідставно застосував норми ЗУ «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування».

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Постановляючи ухвалу про відмову у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив із вимог ЗУ «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування».

Колегія суддів із вказаними висновками суду першої інстанції погодитись не може з огляду на таке:

Згідно статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно вимог ч.ч. 1-3 ст. 163 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України її територіальній цілісності.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години ЗО хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та в подальшому Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента України від 12 серпня 2022року №573/2022 строкдії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 7 листопада 2022 року №757/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента України від 6 лютого 2023 року №58/2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Згідно абзацу 5 частини 2 статті 1 ЗУ «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування», протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, постачальнику природного газу забороняється здійснювати будь-які дії щодо примусу побутового споживача до оплати заборгованості (у тому числі включати заборгованість у рахунок на оплату, подавати судові позови, проводити стягнення заборгованості у примусовому порядку, вчиняти заходи з припинення газопостачання у зв`язку з наявністю заборгованості тощо), яка врегульовується відповідно до абзацу другого частини третьої статті 2 цього Закону.

Відповідно до роз`яснень Міністерства Реінтеграції України, заборона, визначена статтею 1 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» поширюється на території, де ведуться бойові дії або тимчасово окуповані РФ, відповідно до Переліку Мінреінтеграції.

Йдеться про осіб, які були змушені покинути свої домівки й евакуювалися у більш безпечні регіони.

Споживачі мають надати постачальнику комунальних послуг або управителю багатоквартирного будинку документи, що підтверджують їх відсутність у будинку. Це перш за все довідка внутрішньо переміщеної особи, документ про тимчасовий прихисток в іноземній державі або документи з роботи, щодо лікування, навчання, проходження військової служби.

Аналіз викладеного свідчить про те, що дія ЗУ «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» розповсюджується на мешканців територій, які віднесені до зони активнихбойових дій.

Як видно із матеріалів заяви про видачу судового наказу, газопостачання здійснювалось за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові (можливі бойові) дії або тимчасово окупованих РФ, вся територія Запорізького району Запорізької області відноситься до вказаного переліку, як територія можливих бойових дій.

Відповідно до змін внесених децентралізацією України, м. Запоріжжя територіально відноситься до Запорізького району Запорізької області.

Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про відмову у видачі судового наказу на вказані норми Закону уваги не звернув та дійшов до помилкових висновків.

Враховуючи викладене, ухвалу про відмову у видачі судового наказу судом постановлено з порушенням норм матеріального права, що перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Колегія суддів вважає, що відмовляючи у видачі судового наказу, судом першої інстанції порушено норми матеріального права, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» - задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 березня 2023 року у цій справі скасувати та направити матеріали заяви ТОВ «Запоріжгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за поставлений природній газ для продовження розгляду до Ленінського районного суду м. Запоріжжя.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 10 травня 2023 року.

Головуюча: І.В. Кочеткова

Судді: А.В. Дашковська

С.В. Маловічко