ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1491/23 Справа № 176/1505/22 Суддя у 1-й інстанції - Крамар О.М. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2022 року у справі за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_3 звернулася до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 20.03.2010 року, згідно якої отримала картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 5500 грн.

ОСОБА_3 підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява № б/н від 20.03.2010 року разом із запропонованими АТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві.

Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі, визначеному Договором.

Відповідач умови договору належним чином не виконав, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 5265,36 грн., яка складається з наступного: заборгованості за тілом кредиту 5265,36 грн, в т.ч.: 0,00 - заборгованість заборгованості за поточним тілом кредиту; заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 5265,36 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 померла.

На виконання вимог закону позивачем 13.07.2021 року була направлена претензія кредитора до Першої Дніпровської державної нотаріальної контори, та 29.07.2021 року отримана відповідь. 26.08.2021 року до спадкоємців позичальника було направлено лист-претензію, згідно якої позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Виходячи з вищевикладеного, позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.03.2010 року у розмірі 5265,36 грн. та судовий збір.

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2022 рокуу задоволенні позовних вимог АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця -відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при винесенні рішення судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 , з метою отримання банківських послуг, підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку №б/н від 20.03.2010 року, згідно якої виявила бажання оформити на своє ім`я та отримала платіжну картку кредитка «Універсальна».

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 01.07.2020 року, виданого Жовтоводським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про смерть №450.

Згідно копії паспорту ОСОБА_3 , вона зареєстрована в АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії паспорту ОСОБА_1 , з 28 травня 2002 року зареєстрований в АДРЕСА_1 .

23.06.2021 року позивач звернувся до Першої Дніпровської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) із претензією кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України.

Із відповіді Першої Дніпровської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) від 15 липня 2021 року, вбачається, що у зв`язку з тим, що померла ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , претензією кредитора спадкоємцям повернуто без виконання.

26 серпня 2021 року банк надіслав лист-претензію на адресу ОСОБА_1 з вимогою сплати боргу.

З довідки №2/4-1475-01-13 від 19.09.2022 року, виданої Виконавчим комітетом Жовтоводської міської ради вбачається, що місце проживання померлої ОСОБА_3 зареєстроване на момент смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 . На дату смерті померлої за вказаною адресою зареєстроване місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Листом №1973/01-16 від 15.07.2022 року Перша Дніпровська державна нотаріальна контора Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на претензію кредитора до спадкоємців ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомляє АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що у зв`язку з тим, що померла була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , претензію кредитора спадкоємця повернуто без виконання та рекомендовано звертатися за територіальністю державних нотаріальних контор.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором №б/н від 20.03.2010 року, станом на 30.06.2020 року заборгованість ОСОБА_3 становить 5265,36 грн., яка складається з наступного: заборгованості за тілом кредиту 5265,36 грн, в т.ч.: 0,00 - заборгованість заборгованості за поточним тілом кредиту; заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 5265,36 грн.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог через їх необґрунтованість, недоведеність та безпідставність.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив, у тому числі, стягнути складові його вартості, зокрема заборгованість за простроченим тілом кредиту.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги у цій частині, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на сайті: www.privatbank.ua, як невід`ємні частини спірного договору.

Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на сайті: https: www.privatbank.ua, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування.

При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що саме цей витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та правил надання банківських послуг розуміла відповідачка, ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк».

Також, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення та дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-16 цс 15 і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Колегія суддів вважає, що у цьому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк», тобто банк міг додати до позовної заяви витяг з Умов та Правил у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла до висновку, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, які надав банк, відповідач розумів, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131 цс 19, на яку вірно послалися суди попередніх інстанцій.

Колегія суддів зазначає, що банк вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Проте банк вимог щодо повернення заборгованості за поточним тілом кредиту не заявляв, оскільки така заборгованість відсутня, так як у наданих банком розрахунках зазначено, що за поточним тілом кредиту заборгованість відсутня. Водночас вимога щодо стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту не може бути задоволена оскільки умови, щодо нарахування вказаної заборгованості не визначені в анкеті-заяві.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Доводи, вказані в апеляційній скарзі про те, що суд неповно з`ясував обставини по справі, необґрунтовані та зводяться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду має бути залишено без змін.

Що стосується судових витрат понесених апелянтом, то колегія суддів їх не переглядає, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: