Справа № 308/1010/22
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 лютого 2023 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді Хамник М.М.,
за участі секретаря судових засідань Лецак Н.В.,
розглянувши питання про розподіл судових витрат по справі №308/1010/22,
У судовому засіданні 31.01.2023 по розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ірбіс» про захист прав споживачів, визнання кредитного договору недійсним адвокат Горячев О.А. повідомив суд про наявність у сторони відповідача витрат на правову допомогу.
31 січня 2023 року адвокат Горячев О.А. подав детальний опис робіт (наданих послуг) з правової допомоги по справі №308/1010/22 в якому просив стягнути з позивача витрати на правничу допомогу, які поніс відповідач у розмірі 4400грн.
Сторони в судове засідання не викликались, що не суперечить вимогам ч.3, ч.4 ст. 270 ЦПК України.
Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.01.2023 у справі №308/1010/22 у задоволенні позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ірбіс» про захист прав споживачів, визнання кредитного договору недійсним відмовлено повністю.

Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Таким чином, оскільки при ухваленні судового рішення у справі №308/1010/22 від 31.01.2023 року судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку про необхідність винесення додаткового рішення у справі з даного питання.

Так, у відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження №61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження)».

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

31 січня 2023 року представником відповідача адвокатом Горячевим О.А. на електронну пошту суду надіслано детальний опис робіт, в якому він просить розглянути питання про відшкодування судових витрат на підставі доказів, вказаних у додатку та стягнути з позивача 4400грн. витрат на правову допомогу.

У додатку до опису робіт адвокатом Горячевим О.А. подано: договір про надання правової допомоги №12/02/2020 від 12.02.2020, укладений між адвокатським об`єднанням «Ларго» в особі керуючого партнера Горячева Олексія Анатолійовича та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ірбіс»; додаткову угоду №49 до договору про надання правової допомоги №12/02/2020 від 12.02.2020; рахунок-фактуру №165 до договору №12/02/20 від 16.01.2023; платіжну інструкцію №1528 від 19.01.2023 на суму 2200грн. із зазначенням призначення платежу: юридичні послуги по рах.№165 від 16.01.2023; додаткову угоду №50 від 27.01.2023 до договору про надання правової допомоги №12/02/2020 від 12.02.2020; рахунок-фактуру №168 до договору №12/02/20 від 27.01.2023; платіжну інструкцію №1532 від 30.01.2023 на суму 2200грн. із зазначенням призначення платежу: юридичні послуги по рах.№168 до договору №12/02/20 від 30.01.2023

Відповідно до ч.3 ст. 157 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З опису робіт та доданих до нього доказів встановлено, що 12 лютого 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ірбіс» уклало Договір про надання правової допомоги №12/02/2020 з Адвокатським об`єднанням «Ларго» (надалі за текстом - «Адвокатське об`єднання»).

Відповідно до п. 2.1. Договору про надання правової допомоги, Адвокатське об`єднання приймає від Клієнта доручення щодо надання правової допомоги стосовно питань, пов`язаних із поточною господарською діяльністю Клієнта, а Клієнт зобов`язується сплачувати Адвокатському об`єднанню гонорар у порядку, визначеному цим Договором.

Згідно п. 2.3. Договору про надання правової допомоги, до видів надання правової допомоги, що надає Адвокатське об`єднання серед іншого належить представництво інтересів Клієнта в судах першої, апеляційної, касаційної інстанціях.

Відповідно до п. 3.1. Договору про надання правової допомоги, за надання юридичних послуг визначених п.п. 2.3.1. - 2.5. цього Договору Клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню гонорар, розмір якого визначається Сторонами у відповідній Додатковій угоді.

16 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ірбіс» та Адвокатським об`єднанням «Ларго» укладено Додаткову угоду №49 до Договору про надання правової допомоги №12/02/2020 від 12.02.2021.

Предметом Додаткової угоди є надання юридичних послуг, пов`язаних із супроводженням судової справи №308/1010/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ірбіс» про захист прав споживачів та визнання кредитного договору нікчемним.

Відповідно до п. 2.1. Додаткової угоди, Сторонами досягнуто згоду про те, що оплата винагороди Адвокатського об`єднання здійснюється у фіксованому розмірі за надання певного виду послуг, а саме: за участь у судовому засіданні яке призначено на 16.01.2023, в режимі відеоконференції, по справі №308/1010/22 - 2 200 (дві тисячі двісті) грн. 00 коп.

16 січня 2023 року Адвокатське об`єднання «Ларго», на підставі Договору про надання правової допомоги та Додаткової угоди, виставлено Відповідачу Рахунок №165 від 16.01.2023, на оплату правової допомоги у розмірі 2 200 (дві тисячі двісті) грн. 00 коп.

19 січня 2023 року Відповідач оплатив вартість правової допомоги у повному обсязі, що підтверджується Платіжним дорученням №1528 від 19.01.2023.

27 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ірбіс» та Адвокатським об`єднанням «Ларго» укладена Додаткову угоду №50 до Договору про надання правової допомоги №12/02/2020 від 12.02.2021.

Відповідно до п. 2.1. Додаткової угоди, Сторонами досягнуто згоду про те, що оплата винагороди Адвокатського об`єднання здійснюється у фіксованому розмірі за надання певного виду послуг, а саме: за участь у судовому засіданні яке призначено на 31.01.2023, в режимі відеоконференції, по справі №308/1010/22 - 2 200 (дві тисячі двісті) грн. 00 коп.

27 січня 2023 року Адвокатське об`єднання «Ларго», на підставі Договору про надання правової допомоги та Додаткової угоди, виставлено Відповідачу Рахунок №168 від 27.01.2023р., на оплату правової допомоги у розмірі 2 200 (дві тисячі двісті) грн. 00 коп. (.

30 січня 2023 року Відповідач оплатив вартість правової допомоги у повному обсязі, що підтверджується Платіжним дорученням №1532 від 30.01.2023.

Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Станом на дату подання даного Детального опису робіт, витрати на професійну правничу допомогу становлять 4 400 (чотири тисячі чотириста) грн. 00 коп., які складаються з:

1)участі у судовому засідання в режимі відеоконференції 16.01.2023 р. - 2 200 (дві тисячі двісті) грн.

2)участі у судовому засідання в режимі відеоконференції 31.01.2023 р. - 2 200 (дві тисячі двісті) грн.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Враховуючи наведене, зазначеними вище документами в повній мірі підтверджується факт надання адвокатом правничої допомоги позивачу, при цьому суд зважає на категорію, складність і обсяг справи та виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат та критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та спірних правовідносин, приходить до висновку, що судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2500 грн. є обґрунтованими, та такі слід стягнути з позивача на користь відповідача.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 258, 260, 270 України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника відповідача адвоката Горячева О.А. про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу, які поніс відповідач у розмірі 4400грн., - задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ірбіс» 2500 (дві тисячі п`ятсот гривень) у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення, відповідно до п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ірбіс», місцезнаходження: м.Київ, вул. Саксаганського, буд. 36-В, ідентифікаційний код юридичної особи: 42427514.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області М.М.Хамник