Єд.унік. № 243/3328/22
Провадження № 2/243/415/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого судді Старовецького В.І.

за участю секретаря судового засідання Керман Я.О.

розглянувши у судовому засіданні, в режимі відеоконференції по за межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу №29 про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року, за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування.

Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_3 , після її смерті залишилася спадщина у виді недоотриманої пенсії. На підставі наявних документів приватним нотаріусом позивачеві видане свідоцтво про право на спадщину на недоотриману пенсію у сумі 72640,03 грн. Позивачем направлено відповідачеві заяву про виплату недоотриманої пенсії на підставі свідоцтва про право на спадщину. Однак, відповідачем ГУ ПФУ в Донецькій області було ухвалено рішення, щодо відмови у виплаті недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_3 , оскільки ОСОБА_1 не надала довідку внутрішньо переміщеної особи.

Позивачка вважає такі дії відповідача незаконними, посилаючись на положення ст.ст. 328, 1216, 1218, 1227 ЦК України та ст. 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" зазначаючи, що законодавством не визначено строк протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів, та зауважуючи, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень.

Посилаючись на порушення прав позивача, позивачка просить визнати протиправним рішення від 05.04.2021 року № 300 Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову у виплаті недоотриманої пенсії ОСОБА_3 , на користь її спадкоємиці ОСОБА_1 , та скасувати його, стягнути з відповідача недоотриману пенсію померлої ОСОБА_3 в сумі 72 640,03 грн. та витрати пов`язані із сплатою судового збору на її користь.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що позовні вимоги не визнаються в повному обсязі. На обґрунтування своєї позиції представник відповідача зазначає, що Відповідно до ч. 1, 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недоотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівнимичастинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. 2. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом. Згідно із ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Системний аналіз положень статей 1219 ЦК України та 1227 ЦК України, при застосуванні до встановлених у цій справі обставин, дає підстави для висновку, що потрібно розрізняти: право на пенсію як об`єкт цивільних прав), яке нерозривно пов`язане із особою і яке, відповідно не входить до складу спадщини та припиняється зі смертю особи, яка мала таке право; та право на суми пенсії, які нараховані за життя спадкодавцю, тобто належали йому, але не отриманні ним за життя, які передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини (стаття 1227 ЦК України).

У постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року по справі № 428/12730/19 вказано, що при вирішенні спорів про право на спадщину на належні спадкодавцю за життя суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, визначальним є те, чи були такі виплати нараховані спадкодавцеві за життя, оскільки лише за умови, що такі суми були нараховані за життя, проте не отримані спадкодавцем, вони можуть увійти до складу спадщини. Подібний за змістом висновок висловлено Верховним Судом у постановах від 26 лютого 2020 року у справі № 243/2404/19-ц, від 14 квітня 2020 року у справі № 431/6232/16-ц, від 09 грудня 2020 року у справі № 243/9613/19-ц. Відповідно до розділу І постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України № 1058 Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" зі змінами внесеними постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2021 року № 33-1 (далі Порядок № 22-1), заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера подається до заявником до територіального органу Пенсійного фонду України. Заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера встановленого зразку може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містить чітке зображення повного складу тексту та його реквізитів) через вебпортал ПФУ з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи Bank ID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.07.2015 № 13-1 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436 (далі Постанова 13-1). Пунктом 1.7. Порядку №22-1 передбачено, що днем звернення за виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами. ОСОБА_1 звернулася до управління з заявою №300 про виплату недоотриманої пенсії за померлу ОСОБА_3 . Разом з заявою було надано копію паспорту та ідентифікаційного номеру, копія свідоцтва про право на спадщину, витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №62058170 від 15.10.2020. Розглянувши заяву та надані документи управлінням було прийнято рішення про відмову у виплаті недоотриманої пенсії, оскільки ОСОБА_1 не надала до управління довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що суперечить вимогам п. 5 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 365 від 08.06.2016 року. Таким чином, Головне управління діяло на підставі та в межах наданих повноважень. З урахуванням викладеного, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Сідак-Жарова Н.О., повідомлені належним чином про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, до суду надали заяви в яких просили справу розглянути без їхньої участі, на задоволенні позовних вимог наполягали.

Представник Відповідача ГУ ПФУ в Донецькій області був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, але свого представника для участі в судовому засіданні не уповноважив, до суду надав відзив, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог позивача, а також просив за результатами розгляду справи надіслати на їхню адресу ухвалене судом рішення. В судове засідання призначене на 09.02.2023 року, відповідач повідомлявся належним чином, шляхом відправлення йому судового виклику на зазначену ним електронну адресу, однак, із заявами про відкладення розгляду справи не звертався, що відповідно до положень ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справі по суті.

З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 , є онукою та спадкоємцем за законом громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Макіївці Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Померла ОСОБА_3 була внутрішньо переміщеною особою яка, як отримувач пенсії перебувала на обліку у Мангушському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області. Після смерті ОСОБА_3 залишилась спадщина, що складається з недоотриманої пенсії у Мангушському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, яка згідно інформації, яка зазначена у листі-повідомленні № 0579- 04-8/1601 від 16.07.2020 р. Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за запитом приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Коніченко Наталії Миколаївни, становить 72 640,03 грн.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 15.10.2020 року, виданого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області, на ім`я ОСОБА_1 було видане свідоцтво про право на спадщину, яке складалося у вигляді пенсії нарахованої, але не отриманої за життя ОСОБА_3 у сумі 72 640,03 грн., видане на підставі довідки № 0579- 04-8/1601 від 16.07.2020 р. Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що 15.03.2021 р. представник спадкоємця, ОСОБА_2 , яка діяла на підставі нотаріально посвідченої довіреності № 61АА7385227 від 08.09.2020 р., від її імені та в її інтересах звернулася до Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про виплату недоотриманої пенсії, що належала ОСОБА_3 . Разом із заявою про виплату недоотриманої пенсії за встановленою формою представником позивача було додані підтверджуючі документи: вищезазначене свідоцтво про право на спадщину за законом в оригіналі, нотаріально засвідчені копії паспорта та довідки про присвоєння реєстраційного номеру облікової картки платника податків позивача, витяг про реєстрацію в реєстрі спадкового майна, копії свідоцтва про народження позивача, копія свідоцтва про народження матері позивача доньки померлої Однак, Мангушське об`єднане управління пенсійного фонду України в Донецькій області із супровідним листом від 05.04.2021 р. № 0579-04-8/3345 надіслало Рішення від 22.03.2021 р. за № 300, відповідно якому Позивачу у нарахуванні та виплаті недоотриманої пенсії ОСОБА_3 , яка лишилася недоотриманої у зв`язку з її смертю, відмовило. Підставою для вищезазначеної відмови у своєму рішенні Мангушське об`єднане управління пенсійного фонду України в Донецькій області зазначило, що до заяви про виплату спадку, що полягає у неотриманій спадкодавцем при житті пенсії, не додана довідка Позивача про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та Позивачу запропоновано з`явитися за пенсією особисто із наданням власноруч такої довідки. При цьому у своєму рішенні № 300, Мангушське об`єднане управління пенсійного фонду України в Донецькій області посилається на ст. 7 Закону України від 20.10.2014 р. № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та зазначає, що громадяни пенсійного віку, особи з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини, як це передбачено статтею 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України(стаття 1219 ЦК України).

Відповідно до ст. 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:

- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

Відповідно д ост. 52 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Уразі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

За змістом цієї норми, можна дійти висновку, що законодавцем встановлено альтернативний механізм набуття права власності на недоотриману пенсію померлого пенсіонера, а саме пріоритет наданий членам сім`ї спадкодавця, які проживали з ним на момент смерті, та непрацездатним членам сім`ї, які перебували на його утриманні. Зазначені особи мають звернутися за виплатою цих грошових коштів протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця. Якщо такі особи відсутні або не звернулися у встановлений строк із заявами, недоотримана пенсія входить до складу спадщини і успадковується спадкоємцями померлого на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1ст. 317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1ст. 321 цього Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, зазначеним у п. 5 ч. 2 цієї статті, може бути примусове виконання обов`язку в натурі.

Під час судового розгляду встановлено, що позивач як спадкоємець ОСОБА_3 за законом отримала у встановленому законом порядку свідоцтво про право на спадщину за законом, за змістом якого до неї перейшло право власності на недоотриману пенсію у сумі 72 640,03 гривень. В той же час відповідачем за зверненням позивача вказану суму недоотриманої пенсії не виплачено.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що право на спадщину позивача підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, яке видане на її ім`я та не є предметом спору в дійсній справі.

Також суд зазначає, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна.

Заперечення відповідача не спростовують підстав позову і не приймаються судом до уваги, оскільки право позивача на вищевказану суму недоотриманої пенсії посвідчене свідоцтвом про право на спадщину, яке в контексті положень ст.66 Закону України Про нотаріат є процесуальним нотаріальним актом, що засвідчує перехід права власності на майно спадкодавця до спадкоємця та є для спадкоємця основним правовстановлюючим документом. На час розгляду справи свідоцтво про право на спадщину за законом недійсним не визнано, неоспорене та є чинним, доказів визнання його недійсним чи внесення до нього змін відповідачем не надано. За таких обставин, сума недоотриманої пенсії, яка увійшла до складу спадщини, відповідає сумі, визначеній нотаріусом у свідоцтві про право на спадщину, та становить 124972 грн.

Крім цього, згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України або підставою для їх обмеження. Таким чином, держава зобов`язана гарантувати громадянам право на соціальний захист, а обмеження цього права можливо лише на підставі законів, що приймаються Верховною Радою України.

Свідоцтво про право на спадщину за законом не оспорене та є чинним, а тому відмова Головного управління Пенсійного фонду в Донецької області у виплаті пенсії спадкодавця спадкоємцю є безпідставною.

Як було встановлено судом, відповідачем утримується належне позивачеві спадкове майно у виді суми недоотриманої пенсійної виплати в розмірі 72 640,03 грн., нарахованої пенсіонеру ОСОБА_3 і не виплаченої їй за життя, право власності на яку в порядку спадкування за законом перейшло до позивача та посвідчено свідоцтвом про право на спадщину за законом. Тим самим відповідач порушує право власності позивача на вказану суму грошей, яке підлягає судовому захисту.

Щодо вимоги позивача стосовно визнання протиправним рішення від 05.04.2021 року № 300 Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову у виплаті недоотриманої пенсії ОСОБА_3 , на користь її спадкоємиці ОСОБА_1 , та скасування його, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України загальні суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Натомість згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Разом з тим однією з визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи особистого немайнового права та інтересу учасника.

Під час вирішення питання щодо компетенції суду слід урахувати суб`єктний склад спірних правовідносин, одним з яких є участь суб`єкта владних повноважень, визначити характер правовідносин, з яких виник спір, і кінцеву мету пред`явлення позову.

Так, позивачем подано до суду позовну заяву.

Між тим, як вбачається з її змісту позивач посилається на норми ст. ст. 175-177 ЦПК України, але позовні вимоги щодо стосовно визнання протиправним рішення від 05.04.2021 року № 300 Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову у виплаті недоотриманої пенсії ОСОБА_3 , на користь її спадкоємиці ОСОБА_1 , та скасування його свідчать про наявність публічно-правового спору, який виник з публічно-правових відносин, пов`язаних зі здійсненням відповідачем як суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Отже зазначені позовні вимоги мають розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в частині позовних вимог щодо стосовно визнання протиправним рішення від 05.04.2021 року № 300 Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову у виплаті недоотриманої пенсії ОСОБА_3 , на користь її спадкоємиці ОСОБА_1 , та скасування його слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 цієї статті передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Позивачем при зверненні до суду із зазначеним позовом сплачено судовий збір у сумі 992,40 грн., тому з огляду на задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути зазначену суму судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 321, 1216-1218, 1227 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код юридичної особи: 13486010, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , недоотриману пенсію, яка була нарахована ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , у сумі 72 640 (сімдесят дві тисячі шістсот сорок) гривень 03 копійки.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код юридичної особи: 13486010, місцезнаходження: Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , витрати по сплаті судового збору у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

У відповідності до п.п.15.5 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення постановлено і підписано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя Слов`янського міськрайонного суду В.І. Старовецький