Справа № 344/835/23
Провадження № 2/344/1208/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Татарінової О.А.,

секретаря Кондратів Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 . В часі шлюбу у них народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Син ОСОБА_5 є дитиною з інвалідністю, у зв`язку з чим вона є його законним представником (опікуном). Спільне життя у них не склалося. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Спільного господарства не ведуть. З квітня 2022 року вона разом з дітьми перебуває за межами України і на даний час тимчасово проживає у Республіці Польща, де працює, а діти ходять в школу.

Позивачем зазначається, що подальше спільне життя і збереження сім`ї вважає неможливим. Враховуючи наведене просить про розірвання шлюбу з відповідачем, прізвище просить змінити на дошлюбне.

Представник позивача в судовому засіданні просив суд позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнав.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ч. 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Згідно свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_1 від 19.02.2005 року сторони зареєстрували шлюб 19.02.2005 року Виконкомом Крихівецької сільської ради Івано-Франківської міської ради, актовий запис за № 2.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження Серїі НОМЕР_2 від 11.10.2006 року сторони по справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно копії свідоцтва про народження Серії НОМЕР_3 від 18.09.2012 року сторони по справі є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до посвідчення Серії НОМЕР_4 від 06.12.2019 року, виданого Департаментом соціальної політики ОСОБА_4 , йому призначена Державна соціальна допомога у зв`язку із інвалідністю (інвалід з дитинства), ОСОБА_1 зазначено його законним представником (опікуном).

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».

Судом встановлено, що через непорозуміння в сім`ї сторони припинили взаємовідносини як подружжя.

Сторони не змогли зберегти родину, а тому суд вважає встановленим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та постановляє рішення про задоволення позовних вимог.

За приписами ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, керуючись ст.ст. 89, 263-265, 273, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 19.02.2005 року виконкомом Крихівецької сільської ради Івано-Франківської міської ради, актовий запис за № 2 розірвати.

Після розірвання шлюбу змінити прізвище ОСОБА_1 на дошлюбне ОСОБА_6 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Татарінова О.А.