Справа № 697/155/23
№ пров. 2/697/185/2023
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

30 січня 2023 року м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Скирда Б.К., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Канівська державна нотаріальна контора про визнання недійсним заповіту та визнання права на спадщину за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Канівська державна нотаріальна контора про визнання недійсним заповіту та визнання права на спадщину за законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч.ч. 1, 3 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви ОСОБА_1 , вважаю, що позовна заява не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України, з огляду на наступне.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Відповідачем у позові позивач ОСОБА_1 зазначає ОСОБА_2 та вказує її місце проживання у м. Москва, Російська Федерація.

Відповідно до ч. 1 ст. 498 ЦПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно чинного законодавства, документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову.

Також, згідно зі ст. 80 Закону України «Про міжнародне приватне право», яка певною мірою дублюється ст. 498 ЦПК України, якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отримані доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави у порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, відповідач ОСОБА_2 проживає у м. Москва, Російська Федерація, точна її адреса проживання позивачем не зазначена.

Тобто, позивачу необхідно уточнити контактні дані та адресу фактичного місця проживання та реєстрації відповідача ОСОБА_2 .

Судом враховано, що 24.02.2022 розірвано дипломатичні відносини між Україною і російською федерацією у зв`язку з широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України. Функціонування закордонних дипломатичних установ України на території російської федерації та діяльність дипломатичних установ російської федерації на території України зупинено. Комунікація Міністерства закордонних справ України з органами державної влади російської федерації за посередництва третіх держав не здійснюється. У зв`язку з чим наразі унеможливлено сприяння органами дипломатичної служби України у переданні судових документів російській стороні (листи Міністерства закордонних справ України вих. № 71/17-500-67127 від 04.09.2022 року та вих. № 71/17-500-77469 від 03.10.2022 року).

Також припинено доставку поштових відправлень до/з російської федерації з перших днів повномасштабного вторгнення.

Однак, у зв`язку з повномасштабною військовою агресією російської федерації проти України припинилось будь-яке, в тому числі поштове, сполучення між Україною та російською федерацією.

Таким чином, передача будь-яких документів компетентним органам російської федерації, у тому числі дипломатичними каналами, наразі неможлива (лист Міністерства юстиції України вих. № 100817/98748-22-22/12.1.3 від 31.10.2022 року).

До повномасштабної військової агресії російської федерації проти України повідомлення резидентів російської федерації про розгляд судами України справ за їх участі здійснювалось згідно Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої у м. Мінську 22 січня 1993 року, та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого у м. Москві 28 березня 1997 року, у відносинах України з російською федерацією та республікою білорусь.

Однак, згідно із листом Міністерства закордонних справ України від 30.12.2022 року № 72/14-612-108558 після письмового повідомлення Виконавчого комітету Співдружності Незалежних Держав з 27 грудня 2022 року українською стороною зупинена дія Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої у м. Мінську 22 січня 1993 року, та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого у м. Москві 28 березня 1997 року, у відносинах України з російською федерацією та республікою білорусь.

У зв`язку з повномасштабною військовою агресією російської федерації проти України припинилось будь-яке, в тому числі поштове, сполучення між Україною та російською федерацією.

Разом з тим, Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду у постанові від 14.04.2022 року у справі № 308/9708/19 (провадження № 61-18782св21) викладено правову позицію, іноземна держава-відповідач не користується судовим імунітетом проти розгляду судами України таких судових справ. При цьому зазначено, що ухвала суду про направлення посольству рф запиту на згоду або незгоду про розгляд українським судом зазначеної цивільної справи, примірника апеляційної скарги і ухвали про відкриття апеляційного провадження, а також зупинення провадження у справі до надходження відповіді від компетентного органу іноземної держави - посольства РФ в Україні або ненадходження в розумні строки такої відповіді з моменту належного підтвердження про отримання цим посольством зазначених процесуальних документів, підлягає скасуванню, оскільки вчинення РФ з 2014 року збройної агресії проти України не припиняється, РФ заперечує суверенітет України, тому зобов`язань поважати та дотримуватися суверенітету цієї країни немає. А отже, і направляти до посольства цієї країни запит на згоду про участь у справі і зупиняти провадження у справі до отримання відповіді від РФ або повідомлення про вручення такого запиту не потрібно.

Частиною 4 статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням необхідності направлення судом судових та позасудових документів для вручення за кордоном для належного повідомлення посольства рф про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає за доцільне запропонувати позивачеві здійснити нотаріально посвідчений переклад позовної заяви з додатками, та у подальшому - ухвали про відкриття провадження у справі на російську мову з тим, щоб в подальшому направити на електронні адреси та зазначити їх, якщо такі відомі позивачу.

Крім цього, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Всупереч вищезазначеним вимогам, позивачем судовий збір не сплачено, документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону позивачем не надано.

Згідно з п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2023 рік", прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року становить 2684,00 гривень.

Таким чином, за вимогу про визнання недійсним заповіту, яка є вимогою немайнового характеру, позивачу належить сплатити судовий збір в сумі 1073,60 гривень (2684 х 0,4 = 1073,60) або ж надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір підлягає сплаті за наступними реквізитами: отримувач коштів: ГУК у Черкаській обл./тг м.Канів/22030101, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: UA0023717, код класифікації доходів бюджету: 22030101. Призначення платежу *;101;___(реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за заявою_____ (ПІБ заявника), Канівський міськрайонний суд Черкаської області.

Також слід зазначити, що згідно з п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Суд звертає увагу на те, що до позовної заяви позивачем не додано ні копії її паспорта, ні копії її реєстраційного номера облікової картки платника податків, хоча такі документи зазначені в додатках до позовної заяви.

Згідно акту Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 24.01.2023, складеного на підставі п. 7 Розділу ІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, при здійсненні огляду позовної заяви, надісланої в конверті, що надійшла від ОСОБА_1 , виявлено недоліки, що порушили положення розділів ІІ, VII Інструкції, відсутні додатки, які зазначені в позовній заяві, а саме: квитанція про сплату судового збору; копія паспорта та ідентифікаційного коду ОСОБА_1 (а.с.29).

Позовна заява ОСОБА_1 також не містить зазначення доказів, які б підтверджували її родинні відносини із спадкодавцем ОСОБА_3 . Позивачем до позовної заяви додано копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 01.07.1969 року з якого вбачається, що батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Підтверджень того, що ОСОБА_3 є матір`ю позивачки, не надано.

Позивач додає до матеріалів позовної заяви копію рішення № 697/2365/15-ц, яке роздруковане з ЄДРСР, з якого неможливо встановити осіб, яких воно стосується.

Таким чином, позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви, вказані в даній ухвалі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані висновки не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Враховуючи викладене, залишення вищезазначеної позовної заяви без руху з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист, оскільки після усунення недоліків заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

Позивачу слід взяти до уваги, що якісна підготовка справи до судового розгляду спрямована, в першу чергу, на захист прав самого позивача та має на меті забезпечення розгляду справи без зволікань, з додержанням розумних строків, наслідком чого є економія не тільки процесуального часу сторін і суду, а й зменшення судових витрат, пов`язаних із безпосереднім розглядом справи.

Таким чином, встановлено підстави для залишення позовної заяви без руху для усунення позивачем вищевказаних недоліків.

Суд також звертає увагу позивача, що згідно з нормами ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.ст. 175, 185, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Канівська державна нотаріальна контора про визнання недійсним заповіту та визнання права на спадщину за законом залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу.

У разі не усунення зазначених недоліків у встановлений строк позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Б. К. Скирда