Справа № 588/465/23
№ провадження 2/588/124/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.05.2023 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючої судді Щербаченко М. В., за участю секретаря судових засідань Безкоровайної А.С., представника позивачки ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м.Тростянці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

У С Т А Н О В И В:

Позивачка у березні 2023 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що сторони є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з позивачкою.

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми 06.02.2014 року було стягнуто з відповідача аліменти на користь позивача на утримання синів у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 27.11.2013 року. Відповідач протягом останніх шести місяців збільшив сплату аліментів на дітей до 3000 грн., однак цього не достатньо для забезпечення дітей всім необхідним.

Відповідач на даний час проходить службу у Збройних силах України, має стабільну заробітну плату та має можливість сплачувати аліменти.

Посилаючись на указані обставини, позивачка просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.02.2014 року по цивільній справі №592/12766/13-ц з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми по 500 грн. щомісячно на кожну дитину на 1/3 частину заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на одну дитину відповідного віку, починаючи стягнення з моменту подачі позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття.

Позивачка та її представник адвокат Мамай А.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити. ОСОБА_7 в ході судового розгляду посилалась на те, що працює, отримує мінімальну заробітну плату, якої з урахуванням отримуваних аліментів не вистачає на утримання двох синів, яким вже виповнилось 12 та 15 років. Також вона несе додаткові витрати на розвиток дітей, зокрема на оплату послуг репетитора. Відповідач за твердженням позивачки має доходи від розплідника собак, від продажу ягід.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказав, що згоден на стягнення аліментів у розмірі частини доходу. На цей час відповідач не має постійного доходу, не працює, крім старших синів, він ще має двох менших дітей, з матір`ю яких він також не проживає. З власної ініціативи відповідач сплачує аліменти в сумі 3000 грн., більше, ніж визначено судом. На цей час відповідач проходить лікування, що не дозволяє йому сплачувати розмір аліментів, які просить стягнути ОСОБА_7 . Відповідач визнав, що він має розплідник собак, є кінологом, передає безкоштовно собак Збройними Силами України, доходів значних від цього не має.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів.

Судом установлено, що сторони у справі є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з матір`ю (а.с. 5, 6).

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 06.02.2014 року було стягнуто з відповідача аліменти на утримання синів ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн., щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 27.11.2014 року (а.с.7).

Сторони визнали, що відповідач не має заборгованості зі сплати аліментів за указаним рішенням суду. ОСОБА_7 підтвердила, що отримувала від відповідача останні місяці аліменти в сумі 3000 грн.

Відповідач, крім синів спільних з ОСОБА_7 , також є батьком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.19, 20). За даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, про джерела/суми виплачених доходів ОСОБА_2 з 22.04.2021 звільнився з ТОВ «ТК Біоресурс», після квітня 2021 року відомості про його доходи відсутні.

Заслухавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з частиною першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СК України).

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

За положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі") (постанова Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13).

Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі №759/10277/18 зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Позивачка як на підставу позову посилалась на те, що доходи відповідача дозволяють сплачувати аліменти у розмірі, який заявлений нею позові.

Як установлено судом, відповідач хоч і не має офіційних доходів вже протягом двох років, але щомісячно сплачує позивачці аліменти, визнав, що має земельну ділянку для ведення особистого господарства та транспортний засіб у власності.

Відповідач в обґрунтування тверджень неможливості сплати аліментів у заявленому ОСОБА_10 розмірі, посилався на те, що має ще двох дітей. Проте наявність у відповідача на утриманні інших дітей не може само собі бути підставою для незабезпечення їм належного рівня утримання для забезпечення базових потреб їх фізичного, розумового, духовного розвитку.

Суд також ураховує, що виховання дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по вихованню дитини, у зв`язку з чим, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини, що призводить до того, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в цьому випадку на матір.

Відповідно до частини 3 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Заявлений ОСОБА_7 розмір аліментів стосовно двох дітей відповідає розміру частки, який визначено частиною 2 та 5 статті 183 Сімейного кодексу України: якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на двох дітей - однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Належних доказів незадовільного стану здоров`я, на що ОСОБА_2 посилався в ході судового розгляду, останній суду не надав.

Зважаючи на викладене, позов ОСОБА_7 підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно із частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ураховуючи, що позивач за позовами про стягнення аліментів відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 1073, 60 грн. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задовольнити повністю.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються із ОСОБА_4 на підставі рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 06.02.2014 року у справі №592/12766/13-ц, та стягувати із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше стосовно кожної дитини 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з дня набрання цим рішенням суду законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1073 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 11.05.2023 року

Сторони

Позивачка

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1

Відповідач

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2

Суддя М.В.Щербаченко