Справа № 521/9360/23
Провадження №2/521/2926/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючий суддя Плавич І.В.,

секретар судового засідання Петренко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя в натурі,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя в натурі.

Позивач просить здійснити поділ спільного майна подружжя в натурі.

Виділити ОСОБА_1 на праві приватної власності частку з спільного майна, а саме, однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 20.1 кв. м., житловою площею 11.3 кв. м.

Виділити ОСОБА_2 на праві приватної власності частку з спільного майна, а саме, однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 20.3 кв. м., житловою площею 11.4 кв. м.

Вимоги обґрунтовує тим, що 06 листопада 2010 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 у Першому Малиновському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №776, свідоцтво про одруження Серія НОМЕР_1 від 06 листопада 2010 року.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 27.07.2021 року (справа №521/3709/21) шлюб між сторонами розірвано.

За час шлюбу між позивачем та відповідачем в період з 06.11.2010 року по 27.07.2021 року було придбано майно у вигляді квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 .

Право власності на зазначене майно оформлене на ОСОБА_3 .

Від ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить закрити провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку з тим, що набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

При цьому зазначає, що рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2023 року (справа №521/16012/22) задоволено позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частину майна.

Визнано квартиру АДРЕСА_1 (загальною площею 20,1 кв.м., житловою площею 11,3 кв.м.) об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Визнано квартиру АДРЕСА_2 (загальною площею 20,3 кв.м., житловою площею 11,4 кв.м.) об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 (загальною площею 20,1 кв.м., житловою площею 11,3 кв.м.).

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 (загальною площею 20,3 кв.м., житловою площею 11,4 кв.м.).

Постановою Одеського апеляційного суду від 01 серпня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2023 року та ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2023 року залишено без змін.

В своєму рішенні, яке набрало законної сили, суд констатував, що вказані вище житлові квартири були набуті відповідачем у період перебування у шлюбі із відповідачем, а тому на дане майно розповсюджується режим спільного сумісного майна подружжя.

Тобто, питання поділу вищевказаного майна вирішено, а поділ майна проведено.

Позивач ОСОБА_1 надала відповідь на відзив, в якій просить відмовити в задоволенні відзиву на позовну заяву у справі №521/9360/23 за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя в натурі.

Зазначає, що у постанові Одеського апеляційного суду від 01.08.2023 року у справі №521/16012/22 зазначено. що колегією суддів встановлено, що про виділення майна в натурі позивачем ОСОБА_2 не було заявлено, проте таке не позбавляє сторони в майбутньому вирішити таке питання, оскільки сторони є співвласниками такого майна.

Таким чином, доводи відповідача є безпідставними, так як правова позиція останнього заснована на недостатньому вивченні судових справ, які набрали чинності.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про слухання справи сповіщена належним чином і своєчасно.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про слухання справи сповіщений належним чином, надав заяву про слухання справи у його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 27.07.2021 року (справа №521/3709/21) між сторонами розірвано.

За час шлюбу між позивачем та відповідачем в період з 06.11.2010 року по 27.07.2021 року було придбано майно у вигляді квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 .

Право власності на зазначене майно оформлене на ОСОБА_5 .

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2023 року (справа №521/16012/22) задоволено позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частину майна.

Визнано квартиру АДРЕСА_1 (загальною площею 20,1 кв.м., житловою площею 11,3 кв.м.) об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Визнано квартиру АДРЕСА_2 (загальною площею 20,3 кв.м., житловою площею 11,4 кв.м.) об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 (загальною площею 20,1 кв.м., житловою площею 11,3 кв.м.).

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 (загальною площею 20,3 кв.м., житловою площею 11,4 кв.м.).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2023 року у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_3 про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частину майна відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 01 серпня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2023 року та ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2023 року залишено без змін.

Згідно ст. ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Правовідносини між сторонами випливають із норм Глави 8 Сімейного кодексу України.

Так, згідно приписів ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Згідно з частиною третьою статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно з частинами першою, другою статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними.

При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються.

При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, тоді має місце поділ спільного майна.

Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється.

Зазначене узгоджується з постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі №501/2148/17.

Питання щодо поділу майна, що є спільній частковій власності, врегульовано статтю 367 ЦК України, у відповідності до якої майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 28 липня 2021 року у справі №310/7011/17 (провадження №61-7153св20).

Крім того, Верховний Суд України в своїй постанові від 03 квітня 2013 року у справі №6-12цс13 також дійшов висновку, що у разі виділу співвласник отримує свою частку в майні в натурі й вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності в разі поділу (стаття 367 ЦК України) спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників.

Таким чином, враховуючи вимоги позивача, суд приходить до висновку про відмову у їх задоволенні.

На підставі викладеного та керуючись Главою 9 Розділу ІІІ ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

В задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя в натурі відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повні відомості про учасників справи згідно ст. 265 ч.5 п.4 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 )

Відповідач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_5 ).

Суддя: І.В. Плавич