Справа № 191/3997/21
Провадження № 2/191/1240/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прижигалінської Т.В.

за участю секретаря Силкіної О.Г.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутого майна, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутого майна, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на підставі Державного акту на право приватної власності на землю №1 ДП 017588 від 06.05.2001 року їй належить земельна ділянка площею 6.490 га, що розташована на території Новоолександрівської сільської ради, Синельниківського району, Дніпропетровської області, із кадастровим номером :01:002:0350. Навесні 2016 року вона помітила, що її земельну ділянку хтось переорав без її відома. Від жителів села вона дізналась, що це зробив відповідач - приватний підприємець (фізична особа-підприємець) ОСОБА_2 . Коли вона звернулась до ФОП ОСОБА_2 за поясненнями по даному факту він відповів, що це дійсно зробив він, оскільки між нами, нібито, був укладений договір оренди даної земельної ділянки. Однак вона ніколи договору оренди з ФОП ОСОБА_2 не укладала. Вона звернулась до управління Держгеокадастру у Синельниківському районі Дніпропетровської області, де їй надали завірену копію договору. Згідно даної копії, оригінал якої зберігається в управлінні Держгеокадастру у Синельниківському районі, 01.11.2010 року, між нею та приватним підприємцем ОСОБА_2 був укладений договір, згідно якого вона, як власник передала в оренду ОСОБА_2 свою земельну ділянку на термін 10 років. Однак, вона даний договір ніколи не укладала і підпис під цим договором належить комусь іншому, а не їй. Вона звернулась до поліції із відповідною заявою про вчинення кримінального правопорушення. За її заявою було розпочате кримінальне провадження №0001027 від 16.06.2016 року, в межах якого було зроблено експертизу підпису, що нібито була проставлена нею у графі «Орендодавець». Згідно висновку експерта № 28/1.1/660 від 12.10.2018 року: «Підпис від імені ОСОБА_1 в договорі оренди земельної ділянки від 01.11.2010 року, площею 6.490 га кадастровий номер :01:002:0350 у графі «підпис» виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою».

28.08.2020 року рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області її позов задоволено. Визнано договір оренди земельної ділянки, площею 6,490 га, розташованої ні і території Новоолександрівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, кадастровий номер: :01:002:0350, укладений 01 листопада 2010 року між ОСОБА_1 і фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 недійсним. Зобов`язано фізичну особу - підприємця ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 в користування земельну ділянку, площею 6,490 таї розташованої на території Новоолександрівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, кадастровий номер: :01:002:0350. Стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в розмірі 768, 40 грн. 03.09.2020 року додатковим рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 7301792 від 28 жовтня 2013 року, прийняте державним реєстратором Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області Деркач Світланою Василівною. Стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в розмірі 768, 40 грн.

Тобто, підтверджено те, що вона не укладала із відповідачем договору оренди. Рішення суду набрало законної сили та не оскаржене. В зв`язку з цим, вважає, що відповідач без достатньої правової підстави користувався належною їй земельною ділянкою, а тому повинен повернути сплатити їй кошти за її користування.

Вона змушена була отримувати копії документів, шукати адвокатів, писати заяви до поліції, надавати пояснення у поліції, оскаржувати численну бездіяльність правоохоронців, складати експериментальні зразки свого підпису, звертатись до суду із позовом про визнання договору оренди недійсним, нервувати кожного засідання (хоч вона і не була присутня в залі судових засідань), оскільки ФОП ОСОБА_2 не з`являвся (було вирішено, щоб я не з`являлась до судових засідань, щоб не нервувати), потім з`явився і розповідав, що вона нібито знала про цей договір та укладала його з ним - це все дуже впливає на неї емоційно, фінансово, морально, пригнічує її. Оскільки ОСОБА_3 приходиться їй родичем, для неї досить важко було сприймати те, що він підробив її підпис на договорі оренди земельної ділянки та користувався нею без її відома. Він міг запитати в неї та отримати згоду, оскільки він її племінник та вона залюбки оформила договір оренди на нього. Дуже болить, що він це зробив поза її спиною. Окрім того, на її та її родини численні звернення до нього про відшкодування шкоди він не реагує та каже, щоб звертались до суду. Їй також важко через те, що він не йде на розмову з нею не вибачився та продовжує себе поводити так, ніби вона винувата у всьому. Оскільки весь цей час він користувався земельною ділянкою та не сплачував їй жодних коштів, прохала його відшкодувати їй хоч щось за користування землею. Проте він відмовляється і каже, що від нього вона нічого не отримає а якщо її щось не влаштовує, то має звертатись до суду. Внаслідок таких дій ОСОБА_2 вона відчуває себе приниженою, змушена була економити на необхідних речах - їжі, оплаті комунальних послуг, оскільки мала оплачувати роботу адвокатів (перший адвокат навіть не повернув кошти за оплачену, проте не виконану роботу). Необхідність кожного разу переживати за судові засідання, та те, що він каже у них і що навіть свідка привів щоб очорнити її, все це забирало та забирає в неї енергію на те, щоб жити звичайним життям вже протягом приблизно 2х років. Наразі ж вона змушена знов звертатись до суду та просити суд стягнути з ОСОБА_2 відшкодування матеріальної та моральної шкоди та знов хвилюватись за судові засідання.

В обґрунтування розміру збитків зазнає, що у відповідності до відповіді на адвокатський запит нормативно грошова оцінка 1 га ріллі по Дніпропетровській області становить: станом на 01.01.2010 року 12 358,40 грн.; станом на 01.01.2011 року 12 358,40 грн.; станом на 01.01.2012 року 21 701,35 грн.; станом на 01.01.2013 року - 21 701,35 грн.; станом на 01.01.2014 року -21 701,35 грн.; станом на 01.01.2015 року - 27104,99 грн.; станом на 01.01.2016 року - 32 525,99 грн.; станом на 01.01.2017 року - 32525,99 грн.; станом на 23.06.2017 року - 27078,28 грн.; станом на 01.01.2018 року 27 078,28 грн.; станом на 01.01.2019 року 30 251,00 грн.; станом на 01.01.2020 року - 30 251,00 грн. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про плату за землю» (в редакції станом на 17.08.2010 року), ставки земельного податку з одного гектара сільськогосподарських угідь встановлюються: у відсотках від їх грошової оцінки у таких розмірах: для ріллі, сіножатей та пасовищ - 0,1; для багаторічних насаджень - 0,03.

Таким чином, у 2010 році плата за оренду земельної ділянки повинна була бути не меншою ніж 1 235,84 грн. (0,1*12 358,40 грн.); у 2011 році плата за оренду земельної ділянки повинна була бути не меншою ніж 1 235,84 грн. (0,1*12 358,40 грн.); у 2012 році плата за оренду земельної ділянки повинна була бути не меншою ніж 2170, 14 грн. (0,1 *21 701,35 грн.) та не більшою ніж 2604,16 грн.; у 2013 році плата за оренду земельної ділянки повинна була бути : не меншою ніж 2170,14 грн. (0,1*21 701,35 грн.) та не більшою ніж 2604,16 грн.; у 2014 році плата за оренду земельної ділянки повинна була бути не меншою ніж 2170,14 грн. (0,1*21 701,35 грн.) та не більшою ніж 2604,16 грн.; у 2015 році плата за оренду земельної ділянки повинна була бути не меншою ніж 813,15 гри. (0,03*27 104,99 грн.) та не більшою ніж 3252,6 грн.; у 2016 році плата за оренду земельної ділянки повинна була бути не меншою ніж 975,78 грн. (0,03*32 525,99 грн.) та не більшою ніж 3903,12 грн.; у 2017 році плата за оренду земельної ділянки повинна була бути не меншою ніж 975,78 грн., (0,3*32 525,99 грн.) та не більшою ніж 3903,12 грн.; у 2018 році плата за оренду земельної ділянки повинна була бути не меншою ніж 975,78 грн. (0,3*32 525,99 грн.) та не більшою ніж 3901,12 грн.; у 2019 році плата за оренду земельної ділянки повинна була бути не меншою ніж 907,53 грн. (0,03*30 251,00 гри.) та не більшою ніж 3630,12 грн.; у 2020 році плата за оренду земельної ділянки повинна була бути не меншою ніж 907,53 грн. (3%*30 251,00 грн.) та не більшою ніж 3630,12 грн.

Загальна сума за користування земельною ділянкою з 2010 року по 2020 роки становить 32 504, 36 грн. за 1 га. Оскільки площа її земельної ділянки складає 6.490 га, то зазначену суму за 1 га необхідно помножити на 6,490 га. Таким, чином загальна сума за користування земельною ділянкою площею 6.490 га з 2010 року по 2020 рік становить 210 950, 96 грн. Окрім того, розмір моральної шкоди завданої такими протиправними діями відповідача вона оцінює у розмірі 90 080, 00 грн.

У зв`язку з цим, позивач просить стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на її, ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , користь 210 950, 96 грн. безпідставно набутого майна за користування земельною ділянкою площею 6,490 га, розташованої території Новоолександрівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:002:0350 з 2010 року 2020 рік; стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на її, ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , користь 90 080, 00 грн. в рахунок моральної шкоди користування фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 земельною ділянкою площею 6,490 га, розташованої на території Новоолександрівської сільської ради Синельниківського району, Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:002:0350 з 2010 року по 2020 рік.

10.04.2023 року від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про застосування строків позовної давності в обґрунтування якої зазначено, що позивач в своєму позові зазначила, що про порушення своїх прав дізналася навесні 2016 року, на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду від 28.08.2020 року договір оренди спірної земельної ділянки, укладений 01.11.2010 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 визнано недійсним, зобов`язано ФОП ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 в користування спірну земельну ділянку та 03.09.2020 року додатковим рішенням скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (про реєстрацію спірного договору оренди земельної ділянки). Тобто ОСОБА_1 про порушення її прав дізналася ще в 2016 році. Позовна заява про повернення безпідставно набутого майна ОСОБА_1 була подана до Синельниківського міськрайонного суду 17.11.2021 року.. Тобто ОСОБА_1 до 17.11.2021 року питання про повернення безпідставно набутого майна не ставила. Таким чином позивач має право на повернення безпідставно набутого майна тільки за 2018-2020 роки. Також не погоджується із розміром збитків за 2018-2020 роки наданим позивачем у позовній заяві. По перше, розмір орендної плати земель сільськогосподарського призначення не може бути менше 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки не перевищувати 12% нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Позивачем в своєму розрахунку не вказано який же ним відсоток застосований і на яких підставах. По друге, згідно листа начальника відділу № 8 управління надання адміністративних послуг ТУ Держгеокадастр у Дніпропетровській області відповідно до п.11 Прикінцевих положень ЗУ «Про Державний бюджет України на 2018 рік» у 2018 році та рішенням та порядку, затвердженому КМ України проводилася загальнонаціональна (всеукраїнська) нормативна грошова оцінка земель сільськогосподарського призначення, також наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 16.11.2018 року № 552 «Про затвердження технічної документації із загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення» затверджено відповідну технічну документацію. Тобто це означає, що кожна земельна ділянка сільськогосподарського призначення має власну (індивідуальну) нормативну грошову оцінку. Таким чином не можна брати в розрахунок нормативну грошову оцінку 1 га ріллі по Дніпропетровській області, як це зробив позивач. Відповідно Витягу № НВ -023 від 31.03.2023 року із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 6.490 га кадастровий номер :01:002:0350, яка належить відповідачу, складає 169019,22 грн. (26042, 99 грн. - 1 га). Згідно листа начальника відділу № 8 управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області коефіцієнт Індексації нормативної грошової оцінки земель за 2018-2020 роки становить - 1.0, тобто нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки за ці роки залишалася незміною та складала 169039, 22 грн.. Таким чином 3% від нормативно грошової оцінки спірної земельної ділянки складає 5070,58 гри., що і є розміром орендної плати за 1 рік починаючи з 2018 по 2020 роки., що всього за 3 роки складає 15211,74 грн. Саме вищевказана сума на його думку підлягає стягненню. Просить відмовити ОСОБА_1 в задоволені позовних вимог до ОСОБА_2 у стягненні безпідставно набутого майна за користування земельною ділянкою площею 6,490 га, розташованої на території Новоолександрівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:002:0350 в період 2010-2017 роки у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

19.04.2023 року від представника позивача ОСОБА_4 надійшли заперечення на заяву відповідача про застосування строків позовної даності в якій остання зазначила, що дійсно, ОСОБА_1 дізналась, що її земельну ділянку у 2016 році хтось переорав. Відповідно ОСОБА_1 звернулась до правоохоронних органів та до суду. 28.08.2020 року рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області визнано договір оренди земельної ділянки, площею 6,490 та, розташованої на території Новоолександрівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, кадастровий номер: :01:002:0350, укладений 01 листопада 2010 року між ОСОБА_1 і фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 недійсним. Зобов`язано фізичну особу підприємця ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 в користування земельну ділянку, площею 6,490 га, розташованої на території Новоолександрівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, кадастровий номер: :01:002:0350. Стягнуто з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в розмірі 768, 40 грн. 03.09.2020 року додатковим рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровсьюї області скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 7301792 від 28 жовтня 2013 року, прийняте державним реєстратором СинельникІвського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області Деркач Світланою Василівною. Стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в розмірі 768, 40 грн. При цьому, строки позовної давності починають спливати для ОСОБА_1 саме з моменту набрання чинності рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області, оскільки саме цим рішенням підтверджено порушення прав ОСОБА_1 та визнано недійсним договір оренди земельної ділянки. Рішення СинельникІвського міськрайонного суду Дніпропетровської області вступило в силу 30.10.2020 року і строк позовної давності спливає, відповідно, 30.10.2023 року. Окрім того, звертає увагу відповідача, що строк позовної давності - це строк в межах якого особа може звернутись за захистом своїх прав, а не період за який можуть стягуватись грошові кошти. Щодо документів, що долучені до заяви про застосування строків позовної давності: надані копії, які ніким не завірені. Ні належним чином (ч. 2 ст. 95 Цивільного процесуального кодексу України), ні у будь-який інший спосіб; дані документи не стосуються заяви про застосування строків позовної давності; докази подаються у строк для подання відзиву (ч. 3 ст. 83 Цивільного процесуального кодексу України). Відзив відповідачем не подавався. Клопотання про поновлення строку на подання вказаних документів не подавалось та у заяві про застосування строків позовної давності не зазначалось; у судовому засіданні 15.03.2023 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті, а відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 189 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями підготовчого провадження є, зокрема, визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів. Тобто, після закриття підготовчого провадження не можливо подавати нові докази. Просить відмовити у задоволенні заяви відповідача про застосування строків позовної давності.

Представник позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольни. Пояснила, що позивачка не отримувала нічого в натуральній формі, ніяких повідомлень про переводи коштів також не отримувала. Позивачка намагалася домовитися з відповідачем мирним шляхом й до звернення з позовом до суду. Позивачка дізналася про порушення своїх прав в 2016 році, так як зверталася з приводу безпідставного користування земельною ділянкою відповідачем до правоохоронних органів. Оскільки рішенням суду від 28.08.2020 року було визнано недійсним договір оренди, то вважає що позивачкою не пропущений строк позовної давності.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що з 2015 року позивачка отримувала орендну плату зерном. З кінця 2016 року позивачка вже відмовилася від отримання орендної плати в грошовій формі. Він мав намір сплачувати орендну плату позивачці, але вона відмовлялася від отримання. Він направляв кошти як орендну плату позивачці поштою і вона відмовлялася, так як ці кошти йому повертатися.

Представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що в 2020 році відповідач земельною ділянкою не користувався, тому просить застосувати строки позовної давності та здійснити стягнення за три роки з 2018 року по 2020 рік, позовні вимоги визнає частково у цій частині.

Суд, заслухавши представників сторін, відповідача, дослідивши докази по справі та оцінивши їх у сукупності, дійшов до наступних висновків.

Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

За положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1, ч.2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За загальним правилом ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.08.2020 року визнано договір оренди земельної ділянки, площею 6,490 га, розташованої на території Новоолександрівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, кадастровий номер: :01:002:0350, укладений 01 листопада 2010 року між ОСОБА_1 і фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 недійсним. Зобов`язано фізичну особу підприємця ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 в користування земельну ділянку, площею 6,490 га, розташованої на території Новоолександрівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, кадастровий номер: :01:002:0350. Стягнуто з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , судові витрати по справі в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Додатковим рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.09.2020 року доповнено рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2020 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , третя особа: реєстраційна служба Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 7301792 від 28 жовтня 2013 року, прийняте державним реєстратором Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області Деркач Світланою Василівною. Стягнуто з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , судові витрати по справі в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Статтею 206 Земельного кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала (висновок, сформульований Верховним Судом України у постанові від 02.03.2016 р. у справі №6-3090цс15).

За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях. Натомість, для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України.

Згідно ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц.

Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За частиною 3 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Так, рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 28.08.2020 року встановлено порушення прав позивача щодо безпідставного користування відповідачем належною їй на праві власності земельною ділянкою з листопада 2010 року. Але, як пояснила представник позивачки та встановлено даним судовим рішенням вона дізналася про фактичне користування відповідачем земельною ділянкою навесні 2016 року та про нібито укладений з ним договір оренди, який як їй було відомо вона не підписувала. Тому про порушення своїх прав щодо безпідставного набуття відповідачем майна у грошовій формі за користування земельною ділянкою вона також дізналася навесні 2016 року, але до суду з даними позовними вимогами звернулася 17.11.2021 року (штамп на поштовому конверті). За таких обставин підлягає застосуванню трирічний строк позовної давності, у зв`язку з чим порушене право позивачки підлягає захисту за період з 2018 року по 2020 рік.

У зв`язку з цим доводи представника позивача щодо відсутності підстав для застосування трирічного строку позовної давності, оскільки позивачка дізналася про порушення своїх прав з моменту набрання судовим рішенням від 28.08.2020 року законної сили, є такими, що суперечать вищевказаним обставинам.

Що стосується наведеного позивачем розрахунку розміру орендної плати за безпідставне користування земельною ділянкою, то суд вважає його таким, що не відповідає чинному законодавству, оскільки орендна плата за правилами ст. 288 Податкового Кодексу визначається щодо договорів оренди земель державної і комунальної власності. Крім того, згідно ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Але, судовим рішенням від 28.08.2020 року договір оренди землі між сторонами визнано недійсним, тому враховуючи місце розташування земельної ділянки сільськогосподарського призначення в сільській місцевості, суд виходить з наступного.

Згідно листа начальника відділу № 8 Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 31.03.2023 року за № 1148/299 23 на заяву від 30.03.2023 року інформують, що відповідно до пункту 1 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» у 2018 році за рішенням та в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України проводилась загальнонаціональна (всеукраїнська) нормативна грошова оцінка земель сільськогосподарського призначення, також наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 16.11.2018 року №552 «Про затвердження технічної документації із загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативно грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення» затверджено відповідну технічну документацію. Відповідно до пункту 9 підрозділу 6 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (у редакції Закону України від 30 листопада 2021 року №1914-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень») індекс цін, що використовується для визначення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, застосовується і значення 100 відсотків: за 2017-2022 роки для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги). Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель у розрізі років становить: 2016 рік 1,0 (для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) та 1,06 (для земель несільськогосподарського призначення); 2017 рік 1,0; 2018 рік 1,0; 2019 рік 1,0; 2020 рік 1,0; 2021 рік 1,0; 2022 рік 1,0 (для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) тобто земель сільськогосподарського призначення не підлягали індексації. Виходячи з вищенаведеного нормативна грошова оцінка земельної ділянки не змінювалася з 2017 року по теперішній час та складає 169019, 22 грн., про що наданий витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок станом на 31.03.2023 року.

Згідно п. 1 Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» від 02.02.2002 року № 92/2002:«Визнати одним із пріоритетних завдань пореформеного розвитку аграрного сектора економіки забезпечення підвищення рівня соціального захисту сільського населення, зокрема шляхом запровадження плати за оренду земельних ділянок

сільськогосподарського призначення, земельних часток (паїв) у

розмірі не менше 3 відсотків визначеної відповідно до

законодавства вартості земельної ділянки, земельної частки (паю)

та поступового збільшення цієї плати залежно від результатів

господарської діяльності та фінансово-економічного стану орендаря».

За таких обставин для розрахунку безпідставно отриманих відповідачем коштів за користування земельною ділянкою за період з 2018 року по 2020 рік необхідно враховувати 3 % вартості земельної ділянки (169019, 22 грн.), що становить за один рік 5070, 58 грн. та відповідно за три роки 15211, 74 грн.

Отже, надана позивачем довідка Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про нормативну грошову оцінку за рік 1 га ріллі по Дніпропетровській області не підлягає застосуванню до спірної земельної ділянки, що знаходиться в сільській місцевості.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивачки моральної шкоди в сумі 90 080 грн., суд дійшов наступного висновку.

Відповідно ч.1 та п.2 ч.2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно ч. 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Таким чином, будь-який факт протиправної поведінки щодо особи має наслідком отримання даною особою моральної шкоди, оскільки вона впевнена, що її права є непорушними (ст. 21 Конституції України).

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, позивачка вважає, що внаслідок вчиненої протиправної поведінки відповідача, вона зазнала моральних переживань та страждань, як наслідок того постійно відчуває сильне душевне хвилювання, змушена була отримувати копії документів, шукати адвокатів, писати заяви до поліції, надавати пояснення у поліції, оскаржувати численну бездіяльність правоохоронців, складати експериментальні зразки свого підпису, звертатись до суду із позовом про визнання договору оренди недійсним, нервувати кожного засідання (хоч вона і не була присутня в залі судових засідань), оскільки ФОП ОСОБА_2 не з`являвся (було вирішено, щоб я не з`являлась до судових засідань, щоб не нервувати), потім з`явився і розповідав, що вона нібито знала про цей договір та укладала його з ним - це все дуже впливає на неї емоційно, фінансово, морально, пригнічує її. Оскільки ОСОБА_2 приходиться їй родичем, для неї досить важко було сприймати те, що він підробив її підпис на договорі оренди земельної ділянки та користувався нею без її відома. Він міг запитати в неї та отримати згоду, оскільки він її племінник та вона залюбки оформила договір оренди на нього. Дуже болить, що він це зробив поза її спиною.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує те, що моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевних страждань. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз (правова позиція Верховного Суду України № 6-28008св10 від 13.07.2011 року).

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення (постанова Верховного суду від 15.12.2020 року у справі № 752/17832/14-ц.

З огляду на зазначене та обставини справи, суд вважає, що в даному конкретному випадку факт заподіяння відповідачем моральної шкоди позивачці є безсумнівним, її наслідки у вигляді душевних страждань позивачки залежать від особливостей її емоційно-розумового сприйняття внаслідок протиправних дій відповідача та перенесених нею у зв`язку з цим страждань.

Враховуючи наведене, розмір відшкодування суд визначає виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, беручи до уваги глибину і тривалість моральних страждань позивачки, а також часткове відшкодування відповідачем коштів за фактичне користування земельною ділянкою. А тому, розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача суд оцінює в 5000 грн.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1816,00 грн..

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10-13, 76-82,89, 141-142, 263-265, ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутого майна, задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , 15 211 (п`ятнадцять тисяч двісті одинадцять) гривень 74 копійки, як безпідставно набутого майна за користування земельною ділянкою площею 6,490 га, розташованої на території Новоолександрівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, кадастровий номер: :01:002:0350 з 2018 року по 2020 рік.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок в рахунок моральної шкоди за користування фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 земельною ділянкою площею 6,490 га, розташованої на території Новоолександрівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, кадастровий номер: :01:002:0350 з 2018 року по 2020 рік.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 1816 (однієї тисячі вісімсот шістнадцяти) гривень 00 копійок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Повне судове рішення складено 01.05.2023 року.

Суддя Т. В. Прижигалінська