КИЇВСЬКИЙАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції Яровенко Н.О.
Єдиний унікальний номер справи №755/1602/22
Апеляційне провадження №22ц/824/3186/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду у складі :

головуючого судді - Мережко М.В.,

суддів - Ігнатченко Н.В., Савченка С.І.,

секретар - Олешко Л.Ю.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Магнат» на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 01 грудня 2022 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Магнат» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за внесками та оплату житлово-комунальних послуг.

Заслухав доповідь судді апеляційного суду, дослідив матеріали справи, перевірив доводи апеляційної скарги, -

В с т а н о в и в :

У січні 2022 року позивач Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Магнат» звернувся із вказаним позовом до суду.

Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що рішеннями загальних зборів ОСББ «Магнат» затверджено розмір обов`язкових щомісячних внесків співвласників на управління, утримання будинку та прибудинкової території та затверджено розмір обов`язкового щомісячного внеску кожного співвласника житлових та нежитлових приміщень ОСББ «Магнат» житлової частини будинку в розрахунку за 1 кв.м. загальної площі, якій підлягає оплаті протягом одного місяця, що настає за розрахунковим. Позивач стверджує, що в користуванні відповідача з 01 грудня 2015 року знаходиться одна комора , що підтверджується актом від 01 грудня 2015 року, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, про стягнення якої позивач змушений звернутись до суду.

У прохальній частині позову просив:

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за користування коморою за період з 01 серпня 2019 року до 31 грудня 2021 року в сумі 2 680,00 грн, 225,44 грн втрат від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку, 91,64 грн - 3% річних, а всього 2997,08грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07 лютого 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі і постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17 червня 2022 року клопотання представника позивача Золотопупа Сергія Васильовича про часткову відмову від позову поданої в межах розгляду цивільної справи за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Магнат» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за внесками та за оплату житлово-комунальних послуг було задоволено. Провадження у справі закрито в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Магнат» за період з 01 серпня 2019 року по 31 грудня 2021 року у розмірі 2 680,00 гривень заборгованості з оплати за користування коморою.

В подальшому , 30 листопада 2022 року представник позивача надіслав клопотання в якому просить прийняти відмову ОСББ від позову до ОСОБА_1 в повному обсязі у зв`язку із сплатою відповідачем боргу в повному обсязі після подання позову та вирішити питання по розподілу судових витрат, повернути 1240,50 грн з Державного бюджету ОСББ « Магнат» 50% судового збору, стягнути з ОСОБА_1 1250,50 грн судового збору , 4000 грн витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01 грудня 2022 року прийнята відмова ОСББ « Магнат» від позову та провадження у справі закрито провадження у справі закрито з підстав п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України (позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом ) .

В задоволенні іншої частині заяви відмовлено

Повернуто з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору сплаченого при подачі позовної заяви в розмірі 1 240,50 грн на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Магнат» відповідно до платіжного доручення № 1103 від 17 січня 2022 року на р/р UA0026005, , банк отримувача ГУК у м. Києві/Дніпров. р-н./22030101.

Не погоджуючись з ухвалою суду, відповідач подав апеляційну скаргу , в якій просить суд скасувати ухвалу посилаючись на порушення норм процесуального права . У скарзі зазначає, що суд неправильно застосував норми ст. 142 ЦПК України , і просить стягнути з ОСОБА_1 на їх користь судовий збір в сумі 1 240,50 грн , та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн .В іншій частині ухвала суду не оскаржена, перегляду в апеляційному порядку не підлягає.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, особи , які беруть участь у справі зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст.ст 128-131 ЦПК України сторони були своєчасно повідомлені про день та час розгляду справи на 04 травня 2023 року за адресами, які були зазначені в матеріалах справи. Заяв щодо зміни місця проживання або місцезнаходження від сторін не надходило.

Представник ОСББ «Магнат» подав заяву про розгляд справи за його відсутності .

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні вимог про стягнення витрат на правову допомогу суд виходив із того ,що стороною позивача заявлено саме відмову від позову, а не заяву про непідтримання позовних вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову.

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 3 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Відповідно до вимог ЦПК України не передбачено подання позивачем заяви 2 про непідтримання позовних вимог», тому суд першої інстанції неправильно витлумачив зміст ч.3 ст. 142 ЦПК України .

Правовий аналіз ч.3 ст. 142 ЦПК України дає підстави для висновку,що в разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача, за виключенням, якщо позивач не підтримує свої вимоги унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову.

З матеріалів справи убачається, що після відкриття провадження у справі, позивач звернувся до суду із заявою про закриття провадження у справі у зв`язку , мотивуючи її тим, що відповідач сплатив заборгованість в повному обсязі у зв`язку з чим зникли підстави з приводу яких позивач змушений був звернутися до суду за захистом порушеного права, а тому ОСББ не має наміру підтримувати заявлені позовні вимоги. Фактичний зміст зазначеної заяви свідчить про відмову позивача від позову унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, разом з тим правовою підставою закриття провадження суд вказав відмова від позову .

Одним із основних принципів цивільного судочинства є диспозитивність, зокрема стаття 13 ЦПК України зобов`язує суд розглядати справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог, а учаснику справи надає право розпоряджатися своїми правами, у тому числі вчиняти чи не вчиняти ті чи інші процесуальні дії, на власний розсуд.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд першої інстанції не врахував положень частини третьої статті 142 ЦПК України у поєднанні із статтею 255 ЦПК України , де ч.3 ст. 142 ЦПК України застосовується як підстава для відшкодування судових витрат лише в разі, коли позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову ,а тому дійшов помилкового висновку, про від мову у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу. Такі висновки узгоджуються із постановою Верховного Суду від 21 квітня 2021 року (справа № 199/9188/16-ц).

Відповідно до правового висновку викладеного у останкові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року (справа № 922/445/19) витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

В своєму клопотанні та апеляційній скарзі представник позивача просить стягнути з відповідача 50 % судового збору, та витрати на правову допомогу в розмірі 4 000,00 грн, посилаючись на те, що позивач не підтримує своїх вимог до ОСОБА_1 унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову.

Пунктом 1 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1-6 ст.137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження розміру понесених витрат, повячзаних із наданням правовї допомоги, в матеріалах справи містяться: договір про надання правової допомоги від 13 грудня 2021року( а.с. 20) , укладений між ОСББ « Магнат» та АБ « Тарас Кулачко та Партнери», акт приймання-передачі наданих послуг від 13 грудня 2021 року .

Апеляційний суд, розподіляючи витрати, понесені ОСББ на професійну правничу допомогу, доходить висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі №753/15687/15.

Матеріали справи фактично крім договору та акту приймання-передачі наданих послуг від 13 грудня 2021 року інших доказів не містять.

При цьому, предметом позову є стягнення заборгованості у розмірі 2 997,08 грн. Справа є малозначною в силу вимог закону та не є складною.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що зазначені позивачем ОСББ «Магнат» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн є завищеними, належним чином не обґрунтованими та становлять надмірний тягар длявідповідача, що суперечить принципу розподілу судових витрат.

Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСББ « Магнат». понесені у даній справі витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн, та 50 % судового - в сумі 1240,50 грн .

Керуючись ст.ст. 365, 367,369, 374,376, 381 - 384 ЦПК України, суд,-

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Магнат» задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 01 грудня 2022 року в частині відмови у стягненні судового збору та витрат на правову допомогу скасувати, ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Магнат» про стягнення судового збору та витрат на правову допомогу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Магнат» судовий збір в сумі 1240,50 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: