Справа № 606/2261/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Марціцкої І.Б.

з участю секретаря Пасько І.Б.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Теребовля у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Теребовлянської міської ради Тернопільської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись в суд із позовом до Теребовлянської міської ради, про визнання права власності на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог позивачі вказують, що житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 належав до колгоспного двору, що складається із 5 членів: дружина ОСОБА_1 , син ОСОБА_2 , син ОСОБА_3 , мати ОСОБА_4 , головою якого був ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. Після її смерті відкрилася спадщина за законом на належну їй частку житлового будинку, яку прийняла донька ОСОБА_1 у встановленому законом порядку. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_1 . Після його смерті відкрилася спадщина за законом на належну йому частку житлового будинку, яку прийняла у встановленому законом порядку дружина ОСОБА_1 , однак не можуть оформити спадкові права через відсутність правовстановлюючих документів. Посилаючись на наведене, позивачі просять задовольнити позов.

Позивачі в підготовче судове засідання до суду не з`явилися, просили розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, про що надали до канцелярії суду письмові заяви.

Представник відповідача Теребовлянської міської ради просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечує проти задоволення позову, про що надав до канцелярії суду письмову заяву.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем

За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося

Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

Відповідно до довідки виданої виконкомом Теребовлянської міської ради Тернопільського району Тернопільської області від 15.12.2022 року №09-04/15/402, двір розташований за адресою: АДРЕСА_1 був колгоспним, в даному домогосподарстві проживали і були зареєстровані станом на 15.04.1991 року: дружина ОСОБА_1 , син ОСОБА_2 , син ОСОБА_3 , мати ОСОБА_4 , головою якого був ОСОБА_1 .

Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ст.ст. 120-121, ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування та розпорядження майном колгоспного двору здійснюється тільки за згодою всіх членів двору. При поділі майна колгоспного двору розмір часток членів колгоспного двору визнається рівними.

Таким чином, із вищевказаного вбачається, що кожному із членів колишнього колгоспного двору що по АДРЕСА_1 , які проживали в ньому належало на праві спільної сумісної власності по 1/5 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого повторно 16.12.2022 року, ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , в графі мати вказана ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_6 02.09.1973 року зареєстрували шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим Долинською сільською радою від 24.05.2000 року, актовий запис №8.

Після її смерті відкрилася спадщина за законом на належну їй частку житлового будинку, яку прийняла донька ОСОБА_1 в порядку передбаченому ст. 549 ЦК УРСР, так як фактично вступила в оперативне управління спадковим майном, однак не оформила спадкових прав.

Пунктом 1 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР).

При спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частині, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю (ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року).

Змістом ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року передбачено дії, що свідчать про прийняття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим Теребовлянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 03.08.2021 року, актовий запис №287.

Після його смерті відкрилася спадщина за законом на належну йому частку житлового будинку садибного типу, яку прийняла дружина ОСОБА_1 у встановленому законом порядку.

Постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Мєшкової Н.Ф. від 09.12.2022 року №1532/02-31, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 , після смерті чоловіка ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у з"язку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Як вбачається із постанови приватного нотаріуса Теребовлянського районного нотаріального округу 09.12.2022 року №1532/02-31, у приватного нотаріуса знаходиться спадкова справа №4/2022, іншими спадкоємцями за законом першої черги є сини померлого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які уклали із ОСОБА_1 договір про поділ спадщини, згідно якого ОСОБА_1 мала б успадкувати житловий будинок із господарськими будівлями.

Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного

Згідно з вимогами ч. 1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з нормами ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно довимог ч.1ст.1261 ЦПК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За вказаних вище обставин, суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, беручи до уваги те, що згідно норм матеріального права частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Теребовлянської міської ради Тернопільської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами є обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб та підлягають до задоволення у повному обсязі. А тому слід визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/5 часток житлового будинку , з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 , з яких 1/5 частка житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 як спадкове майно після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; та 1/5 частка житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 як спадкове майно після смерті чоловіка ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; та 1/5 частка житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору. Також визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/5 частку житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 на яку він має право як член колишнього колгоспного двору. Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/5 частку житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 на яку він має право як член колишнього колгоспного двору.

Керуючись ст.ст. 3,4, 12,81, 259, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст.392, 1261, 1268 Цивільного кодексу України, суд ,-

В ИР ІШ ИВ :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Теребовлянської міської ради Тернопільської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/5 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 , з яких 1/5 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 як спадкове майно після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; та 1/5 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 як спадкове майно після смерті чоловіка ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; та 1/5 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 на яку він має право як член колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 на яку він має право як член колишнього колгоспного двору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка