Провадження № 2/369/325/23
РІШЕННЯ

Іменем України

02.05.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Янченка А.В., при секретарі судового засідання Безкоровайній М.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу № 369/14004/20 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вишневий квартал» про визнання права власності на квартиру, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вишневий квартал» про визнання права власності на квартиру.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 10 червня 2010 року уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «Вишневий квартал» договір купівлі-продажу майнових прав № К-18/10.

10 червня 2010 року між позивачем та відповідачем був підписаний акт приймання-передачі майнових прав.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.04.2015 р. (справа № 369/2863/15-ц, суддя Пінкевич Н.С.) за позивачем було визнано право власності на майнові права на квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно п. 5.2. договору купівлі-продажу майнових прав № К-18/10 від 10 червня2010 року Продавець зобов`язався передати Покупцю майнові права на квартиру у власність по акту прийому-передачі майнових прав не пізніше ніж через 5 календарних днів моменту 100 % оплати вартості майнових прав на квартиру.

Позивач в період з 10 червня по 09 грудня 2010 року сплатив повну вартість майнових прав на загальну суму 483 893 грн. (чотириста вісімдесят три тисячі вісімсот дев`яносто три грн..00 коп..) та повністю виконав умови договору купівлі-продажу майнових прав № К-18/10 від 10 червня 2010 року, проте до цього часу він не має можливості отримати акт прийому-передачі квартири АДРЕСА_2 . Зважаючи на відсутність акту прийому-передачі квартири позивач позбавлений можливості оформити право власності на придбану ним квартиру в Центрі надання адміністративних послуг або у приватного нотаріуса, як це зробили інші особи - його сусіди, а тому просить суд визнати право власності на вказану квартиру.

11.11.2020 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області відкрито провадження у справі та призначити підготовче засідання у справі.

Згідно з розпорядженням керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Дідура М.О. № 581 від 08.10.2021 року щодо повторного автоматичного розподілу справи № 369/14004/20 та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 08.10.2021 року вказану цивільну справу передано на розгляд судді Янченку А.В.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.10.2021 року прийнято до розгляду цивільну справу та призначено підготовче судове засідання.

09.11.2022 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області закрито підготовче провадження у справі № 369/14004/20 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вишневий квартал» про визнання права власності на квартиру та призначено справу до розгляду по суті.

02.05.2023 року представник позивача адвокат Чурсіна Інга Олексіївна через канцелярію суду подала заяву, в якій просила здійснювати розгляд справи за її та позивача відсутності, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені у визначений чинним законодавством України спосіб.

Таким чином, відповідач, враховуючи положення статей 128, 130 ЦПК України, вважається таким, що повідомлений належним чином про дату, час та місце судового засідання.

У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав.

Відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику)учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України).

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 червня 2010 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вишневий квартал» договір купівлі-продажу майнових прав № К-18/10.

Згідно умов даного договору відповідач - ТОВ «Вишневий квартал» продав, позивач ОСОБА_1 , придбав майнові права на квартиру, детальна характеристика якої зазначена у специфікації, яка є додатком № 1 до договору купівлі-продажу майнових прав № к-18/10, який є невід`ємною частиною даного договору.

Відповідно до п. 1.1 Договору та специфікації (додаток № 1) об`єктом, на які позивач, придбав майнові права у відповідача є квартира АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 4.1. даного Договору вартість майнових прав на дату укладення Договору становить 483 893 (чотириста вісімдесят три тисячі вісімсот дев`яносто три грн. 00 коп.).

Відповідно до п.п. 1.1 даного Договору Покупець зобов`язаний був оплатити частину вартості майнових прав у розмірі 242 000 (двісті сорок дві тисячі грн..00 коп.) в день підписання Договору, а решту суми 241 893 000 (двісті сорок одна тисяча вісімсот дев`яносто три грн.. 33 коп.) сплатити відповідно до встановленого графіку платежів.

На виконання умов даного Договору позивачем було сплачено відповідачу 483 893 (чотириста вісімдесят три тисячі вісімсот дев`яносто три грн. 00 коп.) згідно платіжних доручень рівними частинами в повному обсязі.

Відповідно до п. 5.1. даного Договору передача майнових прав у власність Покупця здійснюється після надходження грошових коштів на рахунок Продавця 100% вартості майнових прав на квартиру, яку придбаває Покупець, по Акту прийому-передачі майнових прав, який підписується повноважними представниками Сторін.

Акт прийому-передачі майнових прав був складений і підписаний представником відповідача 10 червня 2010 року, факт підписання якого відображений у рішенні суду від 27.04.2015 р. (справа № 369/2863/15-ц, провадження № 2/369/1663/15).

Згідно рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.04.2015 у справі № 369/2863/15 за ОСОБА_1 визнано майнові права на квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 96 ЦК України передбачено, що юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Згідно зі ст. 177 ЦК України до об`єктів цивільних прав відносяться речі, майнові права та інше.

Статтями 181 та 182 ЦК України визначено, що до нерухомих речей (нерухомості) належать об`єкти, що розташовані на земельній ділянці, а право власності та інші речові права на нерухомі речі, зокрема їх виникнення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. ЦК України передбачає, зокрема ст. ст. 316-323, 325, 328, 331, 334, 379-382, загальні засади права власності. Зокрема передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном; усі суб`єкти права власності є рівними перед законом; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом; право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва; житлом фізичної особи є квартира.

Статтями 526, 527, 530-532 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.ст. 610-612, 623 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Так, відповідач ТОВ «Вишневий квартал» у порушення умов договору не виконав своїх зобов`язань щодо надання акту прийому-передачі квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до статі 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17 (провадження № 14-8цс21) зазначено, що нормами законодавства встановлено первинний спосіб набуття права власності на річ, на яку раніше не було і не могло бути встановлено право власності інших осіб. Саме інвестор як особа, за кошти якої на підставі договору був споруджений об`єкт інвестування, є особою, якою набувається первісне право власності на новостворений об`єкт інвестування. Інвестор після виконання умов інвестування набуває майнові права (тотожні праву власності) на цей об`єкт і після завершення будівництва об`єкта нерухомості набуває права власності на об`єкт інвестування як первісний власник шляхом проведення державної реєстрації речових прав на зазначений об`єкт за собою (пункти 92, 93, 95).

У постановах від 12 листопада 2014 року у справі № 6-129цс14 та від 10 лютого 2016 року у справі № 6-2124цс15 за позовами про визнання права власності на новостворене нерухоме майно Верховний Суд України зазначав, що захист майнових прав на новостворене майно, прийняте до експлуатації та оформлене (зареєстроване) на іншу особу, у разі невизнання цією особою прав позивача на спірне майно здійснюється в порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, то захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства, зокрема на підставі статті 392 ЦК України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 344/16879/15-ц (провадження № 14-31цс20) вказала, що у тих випадках, коли об`єкт нерухомості вже збудований та прийнятий в експлуатацію, проте покупцем не отримані правовстановлюючі документи у зв`язку із порушенням продавцем за договором купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно, взятих на себе договірних зобов`язань щодо передання всіх необхідних документів для оформлення права власності на квартиру, вартість якої сплачена покупцем в повному обсязі, та у разі невизнання продавцем права покупця на цю збудовану квартиру може мати місце звернення до суду з вимогою про визнання за покупцем права власності на проінвестоване (оплачене) ним майно відповідно до положень статті 392 ЦК України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року в справі № 344/16879/15-ц зазначила, що визнання права власності є ефективним і належним способом захисту прав сторони - покупця, який за договором купівлі-продажу майнових прав повністю сплатив узгоджену в договорі грошову суму, проте не може реалізувати свої права внаслідок недобросовісної поведінки продавця після введення будинку в експлуатацію, який не визнає права покупця на цю збудовану квартиру.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 вересня 2022 року в справі № 569/5998/19 (провадження № 61-4670св22) суд касаційної інстанції погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанції, що з урахуванням встановлення обставин про введення житлового будинку в експлуатацію та повної сплати пайового внеску, невизнане відповідачем право позивача на спірну квартиру підлягає захисту на підставі статті 392 ЦК України шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на спірне нерухоме майно.

Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 29 вересня 2022 року у справі № 569/6078/19 (провадження № 61-3808св22), від 24 жовтня 2022 року у справі № 569/6033/19 (провадження № 61-3805св22), від 01 лютого 2023 року у справі № 569/6009/19 (провадження № 61-3803св22).

З наведеного вбачається, що є обґрунтовані підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вишневий квартал» про визнання права власності на квартиру - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_3 .

Учасники справи:

Інформація про позивача: ОСОБА_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Ульяновським РВ УМВС України в Кіровоградській обл., 03 лютого 2003 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_4 .

Інформація про відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вишневий квартал» , місцезнаходження юридичної особи: 17000, Чернігівська обл., Козелецький р-н, смт. Козелець, вул. Московська, буд. 1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено: 10.05.2023 року.

Суддя А.В. Янченко