Справа № 288/201/23
Провадження № 2/288/116/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

за участю секретаря судових засідань Колодяжної Н.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі позивач) звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі відповідач) про зменшення розміру аліментів, в якій вказує, що 03 травня 2018 року Попільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області було зареєстровано шлюб між ним та ОСОБА_3 , актовий запис № 26.

Від шлюбу мають спільного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

10 квітня 2020 року заочним рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області у справі № 288/156/20 шлюб між ним та відповідачем розірвано. Також даним рішенням прізвище відповідача змінено на дошлюбне « ОСОБА_5 ». Після розірвання шлюбу син залишився проживати з відповідачем.

20 березня 2020 року Попільнянським районним судом Житомирської області винесено судовий наказ № 288/157/20 про стягнення з нього на користь відповідача аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

На протязі 2020-2022 років позивач добросовісно та належним чином виконує обов`язки щодо сплати аліментів, заборгованості не має.

На сьогоднішній день у позивача відбулись зміни в сімейному стані, він одружився, на його утриманні перебуває вагітна дружина та двоє малолітніх дітей: доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При винесені вищевказаного судового наказу № 288/157/20 судом не було взято до уваги, що у нього є ще двоє малолітніх дітей, оскільки відповідач про дані обставини, в своїй заяві про винесення судового наказу, не вказала.

Зважаючи на вищевикладене позивач вважає, що йому може бути зменшено розмір аліментів з 1/4 до 1/6 частки його заробітку, що стягуються на користь відповідача.

У відповідності до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» - прожитковий мінімумів для дітей віком до 6 років становить 2272,00 гривень. Таким чином, мінімальний розмір аліментів, на дитину віком до 6 років не може бути менший ніж 1136,00 гривень.

Протягом 2022 року позивачем сплачено відповідачу аліменти на утримання їх сина в розмірі 86375,00 гривень (в середньому на місяць 7198,00 гривень). У випадку зменшення розміру частки до 1/6, грошовий розмір аліментів не буде меншим ніж прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років, та буде достатнім для забезпечення його сина всім необхідним враховуючи, що і на мати дитини покладається обов`язок щодо утримання дитини.

Оскільки на його забезпеченні перебуває ще вагітна дружина та двоє малолітніх дітей, яких він зобов`язаний утримувати до досягнення ними повноліття, тому він вважає, що є підстави для зменшення розміру аліментів, присуджених судовим наказом № 288/157/20.

Позивач просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі судового наказу № 288/157/20 (провадження № 2-н/288/22/20), виданого Попільнянським районним судом Житомирської області 20 березня 2020 року, на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 (однієї чверті) частки заробітку (доходу) боржника до 1/6 (однієї шостої) частки заробітку боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Судові витрати покладає на себе.

Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав клопотання в якому просить справу розглядати без його участі, позов підтримує, просить задовольнити в повному обсязі.

Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо їх задоволення.

Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Справу судом розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження, згідно з статтями 274-279 ЦПК України.

Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з Акту від 04 січня 2023 року, складеного депутатом Ірпінської міської ради, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , разом з дружиною ОСОБА_8 , 1994 року народження, та доньками ОСОБА_7 , 2018 року та ОСОБА_6 , 2018 року народження, з 2019 року /а.с. 9/.

Довідкою № 5 від 03 січня 2023 року, виданою Державною службою України з надзвичайних ситуацій у м.Києві визначено, що молодший сержант цивільного захисту ОСОБА_2 проходить службу в Головному управлінні Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м.Києві на посаді пожежний рятувальник, за період з грудня 2021 року по грудень 2022 року він отримав заробітну плату в розмірі 225967,63 гривень, з яких утримано аліментів 90952,02 гривні /а.с. 10/.

Відповідно до свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис № 477 та серії НОМЕР_2 , актовий запис № 476, виданих 31 серпня 2022 року Ірпінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_8 /а.с. 11, 12/.

Згідно довідки від 11 січня 2023 року, виданої ПП «Медичний Центр «Веста», ОСОБА_8 , 1994 року народження, дійсно перебуває на обліку по вагітності в МЦ «Веста» і термін її вагітності на 11.01.2023 року складає 11-12 тижнів /а.с. 13/.

Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого 30 квітня 2022 року Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 та ОСОБА_8 30 квітня 2022 року зареєстрували шлюб, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « ОСОБА_9 », актовий запис № 642 /а.с. 14/.

Відповідно до заочного рішення від 10 квітня 2020 року Попільнянського районного суду Житомирської області, шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_2 розірвано, прізвище дружини після розірвання шлюбу « ОСОБА_5 » /а.с. 20-21/.

Згідно судового наказу № 288/157/20, виданого 20 березня 2020 року Попільнянським районним судом Житомирської області, вирішено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , аліменти на користь ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 , проживає в АДРЕСА_3 , на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/4 (однієї чверті) частки заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06 лютого 2020 року /а.с. 35-36/.

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Стаття 7 Сімейного Кодексу України визначає, що сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Сімейні відносини регулюються лише у тій частині, у якій це є допустимим і можливим з точки зору інтересів їх учасників та інтересів суспільства. Регулювання сімейних відносин здійснюється з урахуванням права на таємницю особистого життя їх учасників, їхнього права на особисту свободу та недопустимості свавільного втручання у сімейне життя.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Тобто, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Згідно частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями ст. 182 Сімейного Кодексу України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Також у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Суд констатує, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

З правового аналізу вищезазначених норм вбачається, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження, ст. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей, а саме, ст.ст. 182 - 184 СК України.

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Аналогічна правова позиція визначена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13.

Частиною 4 статті 273 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України).

Позовні вимоги ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів ґрунтуються на тому, що з того часу як винесено судовий наказ про стягнення аліментів у нього змінився сімейний стан, а саме: він має на утриманні двох малолітніх дітей та вагітну дружину.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2 30 квітня 2022 уклав шлюб з ОСОБА_8 /а.с. 14/. Крім того, у них 03 вересня 2018 року народилося двоє дітей /а.с. 11, 12/ та на даний час його дружина вагітна /а.с. 13/.

Таким чином, суд вбачає зміну сімейного та матеріального стану платника аліментів (позивача) в порівнянні з його матеріальним становищем на момент винесення судового наказу, що, відповідно до положень ст. 192 СК України, є підставою для зменшення розміру аліментів.

Отже, зменшення розміру аліментів з 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/6 частину всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дитини щомісяця, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітніх дітей позивача.

17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному за даним судовим наказом розміру аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Позивач в позовній заяві просить залишити судові витрати за ним, а тому суд при ухваленні рішення не здійснює їх розподіл.

За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Таким чином, з огляду на наведені вище обставини та визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3; статтями 7, 80, 180, 182, 183, 192 Сімейного Кодексу України; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 89, 128, 141, 206, 211, 258, 259, 263-265, 273, 274 - 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на підставі судового наказу № 288/157/20 (провадження № 2-н/288/22/20), виданого Попільнянським районним судом Житомирської області 20 березня 2020 року, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 (однієї чверті) частки заробітку (доходу) боржника до 1/6 (однієї шостої) частки заробітку боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник