Ухвала

08 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 466/9579/18

провадження № 61-1659ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,

розглянувши касаційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 17 грудня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 26 грудня 2022 року у справі за позовом керівника Львівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Львівської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Львівська міська рада, Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, про витребування земельних ділянок,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року керівник Львівської обласної прокуратури звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив: витребувати з приватної власності ОСОБА_1 в державну власність на користь Кабінету Міністрів України 3065/5000 частки земельної ділянки з межею 1-2-8-9-10-4-5-6-7-1 площею 0,3065 га, кадастровий номер: :04:003:0065, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, номер запису про право власності: 15369258 (кадастровий номер: :04:003:0114, площею 0,3065 га), що розташована в районі АДРЕСА_1 ; витребувати з приватної власності ОСОБА_2 в державну власність на користь Кабінету Міністрів України 1935/5000 частки земельної ділянки з межею 2-3-4-10-9-8-2 площею 0,1935 га, кадастровий номер: :04:003:0065, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, номер запису про право власності: 15369365 (кадастровий номер: :04:003:0115, площею 0,1935 га), що розташована в районі вулиці Ряснянської в смт Брюховичі Шевченківського району міста Львова.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 17 грудня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 26 грудня 2022 року (повний текст якої складено 04 січня 2023 року) апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури залишено без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 17 грудня 2021 року - без змін.

31 січня 2023 року заступник керівника Львівської обласної прокуратури подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 17 грудня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 26 грудня 2022 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Касаційна скарга подана на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

В обґрунтування підстави касаційного оскарження судових рішень заступник керівника Львівської обласної прокуратури вказав, що суди попередніх інстанцій не врахували правових висновків, викладених в постановах Верховного Суду України від 31 жовтня 2012 року у справі № 6-53цс12, від 17 грудня 2014 року у справі № 6-140цс14, від 18 жовтня 2017 року у справі № 1328/972/2012, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц, від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц, від 02 липня 2019 року у справі № 48/340, від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17, від 01 жовтня 2019 року у справах № 911/2034/16, № 922/2723/17, від 15 жовтня 2019 року у справі № 911/3749/17, від 19 листопада 2019 року у справі № 911/3680/17, від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10 грудня 2021 року у справі № 924/454/20, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2022 року у справі № 466/9580/18.

Касаційна скарга подана у встановлений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Оскільки наведені доводи касаційної скарги викликають необхідність їх перевірки, то слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою заступника керівника Львівської обласної прокуратури на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 17 грудня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 26 грудня 2022 року.

Витребувати з Шевченківського районного суду міста Львова цивільну справу № 466/9579/18 за позовом керівника Львівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Львівської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Львівська міська рада, Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, про витребування земельних ділянок.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 10 березня 2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко