Постанова

Іменем України

02 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 348/2436/20

провадження № 61-2508 св 22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Білоконь О. В., Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідачі: товариство з обмеженою відповідальністю Лікувально-діагностичний центр «Сімедгруп», ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - Леник Лесі Петрівни - на постанову Івано-Франківського апеляційного суду

від 10 січня 2022 року у складі колегії суддів: Девляшевського В. А.,

Бойчук І. В., Пнівчук О. В.

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Лікувально-діагностичний центр «Сімедгруп» (далі - ТОВ ЛДЦ «Сумедгруп»), ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з ТОВ ЛДЦ «Сумедгруп» 100 533 грн на відшкодування майнової шкоди та 100 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 22 вересня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У жовтні 2021 року представник відповідача ОСОБА_2 - Леник Л. П. -подала заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просила стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18 000 грн.

Заява мотивована тим, що рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 22 вересня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ ЛДЦ «Сімедгруп», ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовлено.

До закінчення судових дебатів нею як представником відповідача ОСОБА_2 було заявлено заяву про стягнення з позивача витрат на правову допомогу відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу нею відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України в п`ятиденний строк подано копію договору про надання адвокатських послуг, копію рахунку про оплату правових послуг.

Короткий зміст додаткового рішення суду першої інстанції

Додатковим рішенням Надвірнянського районного суду від 11 жовтня

2021 року у складі судді Міськевич О. Я. заяву представника ОСОБА_2 - Леник Л. П. - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 18 000 грн на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що у задоволенні позову відмовлено, ОСОБА_2 надані належні документи на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, а розмір витрат є спірмірним зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 10 січня 2022 року апеляційнй скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Додаткове рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11 жовтня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні заяви представника ОСОБА_2 - Леник Л. П. - відмовлено. Додаткове рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11 жовтня 2021 року, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ ЛДЦ «Сімедгруп» 18 000 грн витрат на правничу допомогу змінено, зменшивши розмір стягнення витрат до 10 000 грн.

Постанова апеляційного суду в оскаржувані частині мотивована тим, що на підтвердження розміру витрат, понесених на правничу допомогу відповідачкою ОСОБА_2 , адвокатом Леник Л. П. до суду першої інстанції надано копію рахунку від 23 вересня 2021 року № 014, в якому зазначено переліке послуг, які підлягають оплаті відповідачкою, в тому числі: ознайомлення з позовною заявою, формування правової позиції, підготовка процесуальних документів, ознайомлення в суді з матеріалами справи, підготовка письмового заперечення на клопотання про призначення судово-психологічної експертизи, підготовка пояснень, судове представництво у шести судових засіданнях.

Разом з тим, апеляційним судом встановлено, що на виконання

пунктів 5.4, 5.6 договору про надання адвокатських послуг № А/31/03/21 від 31 березня 2021 року відповідачем та її представником не надано акт приймання-передачі виконаних робіт та детальний розрахунок витрат на правову допомогу.

У вказаному вище рахунку міститься тільки перелік послуг без зазначення їхньої вартості, а також відсутнє його погодження з ОСОБА_2 . Відтак, у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відшкодування витрат на правничу допомогу слід відмовити.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У лютому 2022 року представник відповідача ОСОБА_2 - Леник Л. П. -подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просила скасувати постанову апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні її заяви про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, й залишити в силі додаткове рішення суду першої інстанції.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 02 вересня 2020 року у справі № 329/766/18, від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19, від 10 листопада 2021 року у справі № 329/766/18, від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, що відповідає вимогам пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 28 березня 2022 року відкрито касаційне провадження в указаній справі, витребувано цивільну справу № 348/2436/20 із Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області.

У травні 2022 року справа надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом не враховано, що відповідно до пункту 5.1. договору про надання адвокатських послуг встановлено, що винагорода сплачується клієнтом відповідно до рахунку впродовж двадцяти днів з часу прийняття судом рішення та включає в себе власне оплату послуг та компенсацію фактичних витрат, які були здійснені компанією для представництва інтересів клієнта, включаючи компенсацію вартості використаних матеріалів. Також між сторонами договору розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у вигляді фіксованої суми (тобто розмір не змінюється і не залежить від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу) та має бути сплаченим впродовж визначеного періоду часу.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У червні 2022 року ОСОБА_1 подала відзив на касаційну скаргу, в якому зазначила, що оскаржувана постанова апеляційного суду є законною та обґрунтованою, з дотриманням норм процесуального права.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 22 вересня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ ЛДЦ «Сімедгруп», ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовлено.

До закінчення судових дебатів по даній справі представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Леник Л. П. - було заявлено заяву про стягнення з позивача витрат на правову допомогу відповідності до частини восьмої статті 141 ЦПК України.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Леник Л. П. відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України в п`ятиденний строк направлено до суду копію договору про надання адвокатських послуг від 31 березня 2021 року, копію рахунку на оплату правових послуг від 23 березня 2021 року № 014 з описом наданих послуг та подано заяву про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат (а.с. 217-220, т. 1).

Предметом договору про надання адвокатських послуг від 31 березня 2021 року є здійснення представництва інтересів ОСОБА_2 в Надвірнянському районному суді Івано-Франківської області.

Пунктом 5.1. вказаного договору визначено, що за надання послуг з представництва інтересів клієнта в Надвірнянському районному суді Івано-Франківської області при розгляді справи № 348/2436/20 сплачується фіксований розмір винагороди - 18 000 грн.

Згідно з пунктом 5.4. винагорода сплачується клієнтом на підставі відповідного акту прийому-передачі виконаних послуг, які підписуються обома сторонами.

Пунктом 5.6. договору визначено, що компанія складає та передає клієнту для підписання акт наданих послуг, який клієнт, за відсутності зауважень, зобов`язаний підписати.

Клієнт здійснює оплату наданих послуг протягом 3 банківських днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт, якщо інше не передбачено договором (пункт 5.7 договору).

На підтвердження розміру витрат, понесених на правничу допомогу відповідачкою ОСОБА_2 , адвокатом Леник Л. П. до суду першої інстанції надано копію рахунку від 23 вересня 2021 року № 014, в якому зазначено про оплату відповідачкою правових послуг, в тому числі: ознайомлення з позовною заявою, формування правової позиції, підготовка процесуальних документів, ознайомлення в суді з матеріалами справи, підготовка письмового заперечення на клопотання про призначення судово-психологічної експертизи, підготовка пояснень, судове представництво у шести судових засіданнях (а.с. 220, т. 1).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частиною першою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України).

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.

Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 141 ЦПК України.

Зокрема, частиною другою вказаної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України).

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи убачається, що на підтвердження розміру витрат, понесених на правничу допомогу представником ОСОБА_2 - Леник Л. П. - до суду першої інстанції надано копію рахунку від 23 вересня 2021 року № 014, в якому зазначений перелік послуг, які підлягають оплаті, в тому числі: ознайомлення з позовною заявою, формування правової позиції, підготовка процесуальних документів, ознайомлення в суді з матеріалами справи, підготовка письмового заперечення на клопотання про призначення судово-психологічної експертизи, підготовка пояснень, судове представництво у шести судових засіданнях (а.с. 220, т. 1).

При цьому судом апеляційної інстанції встановлено, що у рахунку міститься тільки перелік послуг без зазначення їхньої вартості, а також відсутнє його погодження з ОСОБА_2 . Крім того, у порушення пунктів 5.4, 5.6. договору про надання адвокатських послуг від 31 березня 2021 року заявником не було надано акту прийому-передачі виконаних послуг.

Встановлено, що представником ОСОБА_2 - Леник Л. П. - до суду апеляційної інстанції разом з відзивом на апеляційну скаргу ОСОБА_1 було надано квитанцію про сплату послуг правничої допомоги від 13 жовтня 2021 року та копію акту приймання-передачі наданих послуг (а.с. 55-61, т, 2).

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення, оскільки докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу були подані з порушенням строків, передбачених частиною восьмою статті 141 ЦПК України, і не в повному обсязі.

Доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм процесуального права й зводяться до необхідності переоцінки судом доказів, що відповідно до вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - Леник Лесі Петрівни - залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 10 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара