30.01.2023 Справа № 756/5915/22
унікальний № 756/5915/22
провадження № 2/756/1032/23
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2023 року суддя Майбоженко А. М. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
Почивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу.
Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що між позивачем та ОСОБА_2 01.10.2021 року був укладений договір позики, відповідно до якого позивачка надала кошти відповідачу у розмірі 55 000 гривень та 1100 доларів США, терміном повернення до 31.12.2021 року.
Відповідач умови договору не виконав, кошти у встановлений договором строк не повернув. З урахуванням викладеного просить суд, стягнути з ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за розпискою від 01.10.2021 року у розмірі 55 000 гривень та 1100 доларів США, судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 грн.
Ухвалою суду від 05.09.2022 року в зазначеній справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.
У наданий ухвалою про відкриття строк відзив на позов до суду не надходили у зв`язку з чим суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній документів.
Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 01.10.2021 року був укладений договір позики, відповідно до якого позивачка надала кошти у борг відповідачу у розмірі у розмірі 55 000 гривень та 1100 доларів США, строком повернення до 31.12.2021 року (а.с.17-18).
З моменту укладання договору до дня звернення до суду відповідачем кошти не повернуто.
Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.
Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок.
Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.
У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.
Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.
Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи, те що станом на день звернення позивача до суду із позовними вимогами, відповідач взяті на себе зобов`язання перед позивачкою належним чином не виконав, таким чином з нього підлягає стягненню заборгованість за договором позики у розмірі 55 000 гривень та 1100 доларів США.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що заявлені у справі вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі та за підстав, що зазначені вище.
Щодо стягнення витрат на професійну правову допомогу, суд зазначає наступне.
Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частинами 5, 6 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
На підтвердження фактично понесених витрат представником позивача надано Договір про надання правової допомоги №206 від 18.07.2022 року, рахунок-фактуру№СФ-0000025 від 21.07.2022 року про вартість послуг з професійної правничої допомоги, саме за складання позовної заяви про стягнення боргу за розпискою та подання інших процесуальних документів у загальному розмірі 3 500 грн. та квитанцію про сплату послуг про надання професійної правничої допомоги (а.с. 9-14).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Враховуючи викладене, а також те, що заявлені позивачем витрати у сумі 3500 грн. є співмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання правничої допомоги, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, суд вважає обгрунтованими вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 3 500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у загальному розмірі 992,40 грн.
Керуючись ст.ст. 1-19, 23,76-113, 128-132, 137, 223, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 :
55 000 (п`ятдесят п`ять тисяч) гривень - заборгованість за договором позики 01.10.2021 року;
1100 (одна тисяча сто) доларів США - заборгованість за договором позики 01.10.2021 року;
3500 (три тисячі п`ятсот) гривень - витрат на професійну правничу допомогу;
992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок - судового збору.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м.Києва.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А.М.Майбоженко