Справа № 396/144/23
Провадження № 2/396/138/23
про залишення позовної заяви без руху
В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що в ніч з 24 на 25 червня 2022 року у ОСОБА_1 виник умисел на зайняття незаконним рибним добувним промислом із застосуванням електроструму. В подальшому не маючи спеціального дозволу на зайняття рибним промислом, використовуючи гумовий човен, з електродвигуном, перебуваючи на водному просторі річки Плетений Ташлик, за допомогою підсаки з електричними провідниками, яка з`єднана з акумуляторною батареєю та внаслідок чого виробляє напругу 12 В, що є забороненим знаряддям лову, здійснив ураження риби струмом у воді, після чого витягнув із води свіже виловлену рибу, в кількості 806 шт., а саме: 1 особина вид «Сазан», 395 особин вид «Краснопірка», 25 особин вид «Окунь», 11 особин вид «Сонячний окунь», 374 особин вид «Карась сріблястий». Своїми діями спричинив державі збитки, які згідно висновку експерта становлять 1 292 391, 00 грн.
Разом з тим, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у незаконному рибному промислі, позивачем додано до позову: обвинувальний акт, висновок експерта, протокол огляду місця події та протоколи допиту свідків. При цьому, звертаючись до суду з даним позовом в порядку цивільного судочинства, не надано основного беззаперечного доказу, який відповідно до ст.62 Конституції України встановлює винуватість відповідача у вчинені кримінального правопорушення, а саме: вироку суду, який набрав законної сили, оскільки, надані позивачем докази, які добуті на досудовому слідстві не можуть бути покладені в основу рішення суду, так як не встановлюють винуватість відповідача, а лише фіксують факт вчинення відповідачем кримінального правопорушення.
Так, відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Враховуючи викладене, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст.ст.175-177 ЦПК України, а саме: позивачем не сплачено судовий збір, при цьому Законом України «Про судовий збір», передбачено звільнення позивачів від сплати судового збору, лише у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Разом з тим, враховуючи додані до позову докази, відсутні підстави вважати, що вина відповідача доведена та встановлена відповідним вироком суду.
Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ч. 1. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно з приписами п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» 2. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: 1. За подання до суду: 2) позовної заяви майнового характеру, яка подана: юридичною особою, 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, враховуючи положення ст.4 Закону України «Про судовий збір», а також те, що ціна позову становить 1 292 391, 00 грн., то позивач повинен сплатити судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, а саме: 19 385, 86 грн. В зв`язку з чим, позивачу слід здійснити оплату судового збору в розмірі 19 385, 86 грн., або ж визначитися в цілому щодо подачі цивільного позову в порядку ст.128 КПК України.
Крім того, не в повній мірі є зрозумілою прохальна частина позову, де зокрема зазначено, а саме: «п.2 Залучити в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Новоукраїнську міську раду», при цьому у вступній частині позову зазначено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Новоукраїнську міську раду.
Згідно ч.2 ст.185 ЦПК України, ч.2. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, ч.3. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.175-177, 185 ЦПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
Попередити позивача, про необхідність усунути недоліки позовної заяви у п`ятиденний строк з моменту отримання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. У разі невиконання ухвали суду у встановлений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.
Копію ухвали направити позивачу для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвала оскарженню не підлягаю. Відповідно до ч.2 ст.353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В.М. Дригваль