Єдиний унікальний номер: 944/3403/22
Провадження № 2/448/60/23
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(повний текст)

27.02.2023м. Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді Гіряк С.І.

за участі секретаря судового засідання Семен І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мостиська цивільну справу

за позовом: Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» (місцезнаходження: вул. Золота, 42, м. Львів, 79039) до

відповідачки: ОСОБА_1 (місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 )

предмет та підстави позову: про стягнення заборгованості за розподіл природного газу

учасники справи:

представник позивача ОСОБА_2 (в режимі відеоконференцзв`язку),

відповідачка ОСОБА_1

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне.,

І. Суть спору

1. АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» звернулося з позовною заявою до ОСОБА_1 з вимогою про стягнення заборгованості за розподіл природного газу в розмірі 3664,74 грн.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач надає послуги з розподілу природного газу, а відповідачка є споживачем таких послуг. Відповідні послуги надаються на підставі типового договору розподілу природного газу, що затверджений постановою Національної комісії, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2498 від 30.09.2015, який є публічним, його умови розміщені на офіційному сайті позивача. Зазначає, що факт приєднання споживача до умов договору підтверджується зміною показників газового лічильника та здійснення ним оплат вартості послуг з розподілу природного газу. Вказує, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» надало споживачу впродовж періоду з 01.01.2020 по 28.07.2022 послугу з розподілу природного газу, що підтверджується зміною показників газового лічильника, яка відображена у розрахунку заборгованості за розподіл природного газу. Позивач виконав свої зобов`язання та надав споживачу послуги, однак, відповідачка взяті на себе зобов`язання не виконала, внаслідок чого, заборгованість відповідача перед позивачем за розподілений природний газ становить 3664,74 грн. за період з 01.01.2020 по 28.07.2022.

3. 03.01.2023р. на адресу суду від відповідачки ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якої із позовними вимогами позивача, остання не погоджується, проти позову заперечує в повній мірі, вважає позовну заяву повністю необґрунтованою, бездоказовою. Стверджує, що газ є природним ресурсом, який видобувається в Україні є власністю українського народу та від імені народу в його інтересах може діяти лише Держава; жодних «операторів ГТС та ГРМ ні серед власників газу, ні серед осіб уповноважених основним законом діяти від імені та в інтересах власника нема. Зазначає, що звертаючись до суду про стягнення з власника оплати за газ - його власність, оператор має надати доказ того, що той газ у нього був, і де він його взяв та по якій ціні. Також зазначає, що до позовної заяви не надано всі передбачені ліцензії на здійснення законної діяльності. Покликається на те, що представник позивача не надав суду жодного доказу, що у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації АТ «Львівгаз» в межах міста Судова Вишня Яворівського району Львівської області перебуває газорозподільна система, володіючи якою позивач надавав послуги з постачання природного газу їй (відповідачці), а також, що відповідачка підключена до даної (належної позивачу на законних підставах) газорозподільної системи. Вказує, що у жодній із своїх постанов НКРЕКП таки не зазначено, що людина у статусі громадянин з власними персональними даними зобов`язана сплачувати кошти за природний газ АТ ЛЬВІВГАЗ. НКРЕКП не уповноважене посвідчувати договори Укладаючи договори розподілу природного газу зі споживачами, сторони мали не лише ознайомитися та узгодити всі умови договору, а й визначити межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності, шляхом підписання відповідних додатків до них, в тому числі актів розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін (натомість існують докази, надані позивачем, що в типовому договорі не враховано навіть наявність іншої сторони, і взагалі відсутні докази пропозиції приєднання саме її, як вказаного відповідача. Оскільки між нею (відповідачкою) та AT ЛЬВІВГАЗ Оператор ГРМ не існує жодних правовідносин у розумінні надавач та споживач послуг, а її персональні дані викрадені. Стверджує, що позивачем не надано жодної технічної документації, на підставі якої позивач довів би існування у його власності або законному користуванні мереж, газу, іншого майна, що могло б підтвердити право на надання послуг; не надано переліку складових наданих послуг і доказів їх отримання відповідачем саме від позивача, а не від іншого обслуговуючого підприємства (що могло б стати підставою для нарахування їх вартості); не надано Акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності відносно систем газопостачання, що є важливим доказом права на надання послуги і отримання за неї оплати, оскільки межа балансової належності визначається за ознаками права власності на газові мережі. Відсутнє в матеріалах справи технічне обґрунтування позивачем складання схеми газопостачання, що мала бути відображена в акті.

Оператор ГРМ зобов`язаний виконати заходи, передбачені Конституцією України, чинним законодавством. Кодексами, правилами, постановами, наказами, інструкціями, що і означає - діяти «в межах», в тому числі укладати «договір» у відповідності до ЦКУ, ГКУ та ЗУ «Про захист прав споживачів». Лиш при виконанні вимог закону, доведення до відома пропозиції (оферти) та доказу акцепту тієї оферти іншою стороною, виникають відносини і відповідальність обох сторін за Договором, який, як зазначається в чинному законодавстві, є невід`ємною частиною договору розподілу природного газу. Тому, враховуючи вище наведене, вважає, що без відповідних документів організація з назвою АТЛЬВІВГАЗ Оператор ГРМ та ТОВ ЛЬВІВГАЗ ЗБУТ не має права здійснювати підприємницьку чи господарську діяльність. Крім того, вказала, що відповідним необхідно рішенням зупинити і заборонити Акціонерному товариству Оператор газорозподільної системи «Львівгаз».

4. 11.01.2023 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої вважає аргументи викладені в відзиві на позовну заяву безпідставними, з огляду на наступне:

1) Типовий договір на розподіл природного газу не потребує письмового укладення. Договір розподілу природного газу є публічним. Оскільки, договір розподілу природного газу є публічним - розміщеним на веб-сайт АТ Львівгаз тому, долучення його письмової копії не вимагається. Фактом приєднання споживача до умов цього договору є вчинення споживачем будь-яких дій, а саме сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджені споживання природного газу (п. 1.3 Розділу І Договору);

2) АТ Львівгаз здійснює цілодобовий доступ до газорозподільної системи, а не постачання газу. Позовна заява АТ Львівгаз стосується стягнення заборгованості за розподіл (переміщення) природного газу, а не за його постачання (реалізацію). АТ Львівгаз є оператором ГРМ. Договір розподілу регламентує порядок та умови забезпечення цілодобового доступу ОСОБА_1 до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта відповідача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки АТ Львівгаз обсягів природного газу до об`єкту споживача, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Постачання газу здійснює постачальник, а не оператор ГРМ.

3) AT Львівгаз є єдиним Оператором ГТС, що здійснює свою діяльність на території

Львівської області та міста Львова. Зазначає, що згідно Розділу III, ч.1 п.1 Експлуатацію газорозподільних систем здійснюють виключно Оператори ГРМ. На даний момент AT Львівгаз є єдиним Оператором ГТС, що здійснює свою діяльність на території Львівської області та міста Львова. AT Львівгаз має ліцензію на здійснення діяльності із розподілу природного газу на території Львівської області.

4) Присвоєння ЕІС-коду передбачено законодавством, а отже не є забороненим. Визначення персоніфікованого ЕІС-коду для кожного суб`єкта ринку природного газу, у тому числі для споживачів, підключених до газорозподільних систем, здійснюється у порядку, встановленому Кодексом ГТС.

Представник позивача просив звернути увагу Суду, щодо твердження споживача, що підприємницька діяльність АТ Львівгаз агресивна, включає елементи примусу. З приводу цього твердження, зазначили, що якщо споживач не хоче отримувати послуги з розподілу природного газу, він має право подати заяву про розірвання договору про розподіл природного газу і тоді АТ Львівгаз припинить газопостання за адресою споживача.

ІІ. Пояснення учасників справи

5. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з мотивів викладених в позовній заяві та відповіді на відзив, надав пояснення, аналогічні викладеним їх змісту, просив позов задовольнити повністю.

6. Відповідачка ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги заперечила повністю. Пояснила, що дійсно користується газом, проте, письмового договору про постачання природного газу із позивачем не укладала, оплату здійснює лише за споживання газу. Надала пояснення аналогічні, викладені у відзиві. Просила відмовити у задоволенні позову.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі

7. Ухвалою судді від 21.10.2022 року позовну заяву залишено без руху у зв?язку з наявними у ній недоліками.

8. Ухвалою судді від 22.12.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та було постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

9. Ухвалою суду від 10.01.2023 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_2 про його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

ІV. Фактичні обставини встановлені Судом

10. Довідкою про фактичне місце проживання від 01.09.2021 підтверджується, що ОСОБА_1 є власником, зареєстрована та проживає у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , разом із нею проживають: ОСОБА_3 дочка, ОСОБА_4 -внук, ОСОБА_5 -внук, ОСОБА_6 -зять. (а.с.9).

11. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на липень 2022, - заборгованість ОСОБА_1 за послуги з розподілу природного газу за період 01.01.2020 по липень 2022 становить 3664,74 грн. (а.с.5). Крім того, із змісту даного розрахунку встановлено, що споживачеві присвоєно абонентський рахунок № НОМЕР_1 .

12. Відповідно до наданого позивачем розрахунку (фінансового стану) заборгованості станом на червень 2022 щодо наявної заборгованості ОСОБА_1 за споживання природного газу, підтверджується що споживач (відповідачка ОСОБА_1 ) щомісячно споживала певні об`єми природного газу, так як відбувались зміни показань газового лічильника за адресою споживача по особовому рахунку № НОМЕР_1 . Крім того, як вбачається із даного розрахунку, - по вказаному особовому рахунку № НОМЕР_1 абонент ОСОБА_1 періодично сплачувала за послуги з споживання природного газу.

V. Застосоване Судом законодавство

13. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

14. За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

15. Відповідно до положень ст.12 ЦПК Україницивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом і кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. (статті 12 і 81).

16. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13).

17. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82).

18. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);

19. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частина 2 статті 89).

20. Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано Законом України «Про ринок природного газу» від 09 квітня 2015, Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30 вересня 2015, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №1379/27824, 06 листопада 2015, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2498 від 30 вересня 2015 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу».

21. Як передбачено ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

22. Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ) - договір розподілу природного газу це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу; - доступ до газорозподільної системи право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи; - оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління; споживач природного газу (споживач) фізична особа, фізична особа підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.

23. Згідно з пунктом 1 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ доступ суб`єктів ринку природного газу до ГРМ, що на законних підставах знаходиться у власності чи користуванні (у тому числі в експлуатації) Оператора ГРМ, здійснюється на принципах: забезпечення рівних прав доступу, у тому числі приєднання, до ГРМ відповідно до вимог цього Кодексу; забезпечення Оператором ГРМ належної якості послуг доступу (приєднання) на договірних засадах; забезпечення суб`єктами ринку природного газу критеріїв доступу, визначених розділами V та VI цього Кодексу, та належних розрахунків за надані послуги.

24. Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ.

25. Споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VI цього Кодексу.

26. Взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VI цього Кодексу (пункт 5 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ).

27. На підставі укладеного договору розподілу природного газу Оператор ГРМ:

1) присвоює споживачу (у тому числі побутовому споживачу) персональний EIC-код як суб`єкту ринку природного газу та в установленому законодавством порядку передає його Оператору ГТС для можливості ідентифікації споживача в інформаційній платформі Оператора ГТС, у тому числі для цілей закріплення споживача в Реєстрі споживачів відповідного постачальника та здійснення оперативних заходів при запровадженні процедури зміни постачальника;

2) надає послугу споживачу із забезпечення цілодобового доступу до ГРМ для можливості споживання ним відповідних об`ємів природного газу, виділених постачальником природного газу;

3) забезпечує формування та передачу прогнозів відборів/споживання природного газу та обсягів фактичного споживання природного газу споживачем Оператору ГТС у порядку, визначеному Кодексом ГТС та цим Кодексом.

28. Згідно з пунктом 2 глави 1 розділу VI Кодексу ГРМ суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу.

29. Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2498(далі типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом.

30. Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.

31. Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

32. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

33. Згідно з пунктами 3,4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.

34. Оператор ГРМ зобов`язаний на головній сторінці свого веб-сайту, а також в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору розподілу природного газу та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору розподілу природного газу.

35. Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

36. Пунктами 1, 2, 3 глави 5 розділу VI Кодексу ГРМ передбачено, що споживання (відбір) природного газу з газорозподільної системи за наявності укладеного договору розподілу природного газу між споживачем та Оператором ГРМ здійснюється за умови: включення споживача до Реєстру споживачів будь-якого постачальника на відповідний розрахунковий період; забезпечення споживачем своєчасних розрахунків з Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

37. Порядок включення споживача до Реєстру споживачів постачальника визначається відповідно до вимог Кодексу ГТС.

38. Фактичний розподіл природного газу для потреб споживача здійснюється Оператором ГРМ у загальному потоці природного газу від точок його надходження в ГРМ до пунктів призначення споживача.

39. За відсутності у споживача діючого постачальника (якщо споживач не включений до Реєстру споживачів будь-якого постачальника) у відповідному розрахунковому періоді споживач не має права здійснювати відбір/споживання природного газу з газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

40. За нормами статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, комунальні послуги, зокрема послуги з постачання та розподілу природного газу.

41. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, зокрема споживачі (індивідуальні та колективні); виконавці комунальних послуг.

42. Згідно з п. 1 ч. 2 цієї статті виконавцями комунальних послуг, зокрема, послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача.

43. За змістом пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

44. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Договір розподілу природного газу є публічним.

45. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

46. За нормами ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

47. Відповідно до пункту 1.3. Типового договору розподілу природного газу - фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

48. Отже, у даному випадку для приєднання до умов договору розподілу та фактичного укладення договору, споживачу не обов`язкова наявність підписаної заяви-приєднання, оскільки фактом згоди споживача про приєднання до умов цього договору та його укладення можуть бути як сплата рахунку Оператора ГРМ, так і будь-які інші докази на підтвердження споживання природного газу відповідачем по справі.

49. Відповідно до ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається у процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначені послугу, якщо інше не встановлено договором.

50. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу у розмірі, у строки та в порядку, що встановлено договором.

51. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. При цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону України обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

52. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

53.Виходячи із вимог статті 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК), зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Стаття 525 ЦК забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов.

54. Статтею 610 ЦК передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

55. У зв`язку із чим з відповідача підлягає стягненню розмір заборгованості, оскільки він належним чином зобов`язання не виконав.

56. В такому випадку, як на правову підставу для стягнення заборгованості у визначеному позивачем розмірі Суд спирається на статтю 14 ЦК України, згідно із якою цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства та статтю 629 ЦК України, яка вказує, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

57. Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

58. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом

59. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

60. Одним із принципів цивільного судочинства є змагальність сторін, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та відповідно, несе ризик настання наслідків, пов`язаний із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

61. Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року).

VІ. Висновок Суду

62. Враховуючи наведені норми, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, Суд приходить до переконання, що відповідачка є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_2 , номер особового рахунку НОМЕР_1 . За вказаною адресою відповідачка ОСОБА_1 зареєстрована та фактично проживає. Дану обставину визнала сама відповідачка в судовому засіданні.

63. Фактом приєднання побутового споживача ОСОБА_1 до умов даного договору є щомісячне споживання певних об`ємів природного газу та зміною показань газового лічильника за адресою споживача по особовому рахунку НОМЕР_1 , що вбачається з довідок про фактичний обсяг споживання природного газу по о/р № НОМЕР_1 .

64. Посилання відповідачки на те, що договору із відповідачкою про постачання природного газу вона не укладала Суд не приймає, оскільки, факт її приєднання споживача до умов договору підтверджується зміною показників газового лічильника та здійснення нею оплат вартості за споживання природного газу, в судовому засіданні відповідачка сама підтвердила факт споживання газу.

65. Споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

66. Зазначене узгоджується з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.

67. Як вбачається з виписки з фінансового стану по особовому рахунку НОМЕР_1 ОСОБА_1 періодично сплачувала за послуги з споживання природного газу.

68. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт приєднання відповідачки ОСОБА_1 до умов Типового договору з розподілу природного газу. Умови договору сторін справи, яким врегульовано їхні відносини не оскаржені та є чинними, тому між сторонами існують фактичні договірні відносини.

69. Договором визначено, що споживач являється побутовим споживачем послуг з газопостачання по вказаному об`єкту, тому на нього як фактичного споживача, покладено обов`язок зі сплати вказаних послуг.

70. Відповідачка, в порушення своїх обов`язків, належним чином не виконує взятих на себе обов`язків в повному обсязі, відповідачка отримувала послуги з постачання природного газу, здійснювала оплату за споживання природного газу та відповідно отримувала і послуги з розподілу природного газу до об`єкту газопостачання, однак, систематично не сплачувала вартість отриманих нею послуг в повному обсязі, внаслідок чого в неї утворилася перед позивачем заборгованість у спірному розмірі та за спірний період, яка підтверджена позивачем належними та допустимими доказами.

71. Суд приходить що переконання, що наданими доказами позивач довів факт порушення відповідачем умов договору, тому, враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, з огляду на наведені положення закону, виходячи із меж заявлених позовних вимог та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі.

VІІ. Розподіл судових витрат між сторонами

72. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

73. Так, згідно платіжного доручення № 12845 від 04 серпня 2022 позивачем було сплачено 2481 грн. 00 коп. судового збору. По справі позивачем заявлено вимогу з ціною позову в розмірі 3664,74 грн., котра була задоволена в повному обсязі, а тому у зв`язку із задоволенням позову на користь позивача підлягає стягненню з відповідачки судовий збір у розмірі 2481 грн. 00 грн.

З цих підстав, керуючись стаття 5-7, 9, 10, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», статтями 11, 14, 509, 525, 526, 610, 612, 615, 629, 633, 634, 901, 903 Цивільного кодексу України, статтями 2, 5, 10-13, 76-78, 81, 141, 258-259, 263 265, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В :

1. Позов Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за розподіл природного газу задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» заборгованість у розмірі 3664 (три тисячі шістсот шістдесят чотири) грн. 74 коп. за надані послуги з розподілу природного газу.

3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» судовий збір у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. 00 коп.

4. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

5. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», місцезнаходження: вул. Золота, 42, м. Львів, 79039, Код ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст судового рішення складено 07.03.2023.

Суддя С.І.Гіряк