Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А

іменем України

23 березня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Орєхова О. І.

за участю секретаря - Бараєвої А.В.,

представників позивача - Портяник С.І., Козак П.В.,

відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в залі суду № 2 в м. Біла Церква заяву відповідача по справі ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі № 357/11713/22 за позовною заявою житлово-будівельного кооперативу «Рось» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2022 року позивач житлово-будівельний кооператив «Рось» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення боргу за комунальні послуги ( а. с. 1-7 ).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2022 року головуючим суддею визначено Орєхова О.І. ( а. с. 71 ) та матеріали передані для розгляду.

Ухвалою судді від 26 січня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за позовом житлово-будівельного кооперативу «Рось» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за комунальні послуги. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом ) сторін. Призначено судове засідання у справі на 20.02.2023 року ( а. с. 78-79 ).

20 лютого 2023 року справа була знята зі складу у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги в Київській області та відкладена на 23 березня 2023 року ( а. с. 82 ).

В судовому засіданні 23 березня 2023 року відповідач ОСОБА_1 заявила клопотання про відвід судді у зв`язку з недовірою, оскільки 09 листопада 2022 року суддя Орєхов виніс рішення у подібній справі, яке вона оскаржує в апеляційній інстанції, відкрито провадження. До вирішення справи у суді апеляційної інстанції вважає незаконним вирішувати цю справу так як справа стосується одних і тих же обставин і правові норми поєднані тематично у цих справах. Не допускається повторна участь судді у справі з подібним предметом та підставами позову.

Представники позивача Портяник С.І., Козак П.В., кожний окремо, заперечували проти вказаного клопотання про відвід судді.

Вислухавши пояснення відповідача щодо заяви про відвід, думку представників позивача, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 3 ст. 40 ЦПК України зазначено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

В даному випадку заява про відвід надійшла до суду 23.03.2023 року, тобто в день судового засідання по даній справі ( завлено під час розгляду справи ), в зв`язку з чим дану заяву про відвід вирішує суд, що розглядає справу.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ст. 36 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 4 статті 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відвід повинен бути вмотивованим (ч. 3 ст. 39 ЦПК України).

Як вбачається із заяви про відвід, ОСОБА_1 в обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що суддя Орєхов О.І. приймав участь при розгляді іншої справи ( подібної ) по якій 09.11.2022 року виніс рішення.

Однак, такі підстави для відводу судді, як прийняття участі судді при розгляді іншої справи в подібних правовідносинах, на що посилалася відповідач у своїй заяві, статтями 36 та 37 ЦПК України не визначено.

Стаття 37 ЦПК України зазначає лише про те, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участь в розгляді цієї справи в судах апеляційної і касаційної інстанції, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження.

Отже, підстав для відводу судді Орєхова О.І., передбачених ст. ст. 36 та 37 ЦПК України, під час розгляду заяви відповідача по справі судом не встановлено.

Зі змісту заяви про відвід судді не вбачається жодного обґрунтування у неупередженості судді.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Крім того, неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Відповідно до пункту 2 Монреальської універсальної декларації про незалежність правосуддя (1983 рік) судді, як особи, є вільними та зобов`язані приймати безсторонні рішення згідно з власною оцінкою фактів і знанням права, без будь-яких обмежень, впливів, спонукань, примусів, загроз або втручання, прямих або непрямих, з будь-якого боку і з будь-яких причин.

За роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України в п. 10 Постанови № 8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади" процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що об`єктивні підстави для визнання слушними доводів заявника про відвід судді при розгляді даної заяви відсутні, тому суд вважає, що підстави для відводу відсутні, а заяву про відвід необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36, 40, 76, 81, 258, 260, 353 ЦПК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади", суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі № 357/11713/22 за позовною заявою житлово-будівельного кооперативу «Рось» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за комунальні послуги, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяО. І. Орєхов