Справа № 214/5826/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Фастовець Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження клопотання ОСОБА_1 про залучення його як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору до участі у цивільній справі №214/5826/21 за позовною заявою ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Саксаганський відділ державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , яка діє у власних інтересах та як законний представник неповнолітньої ОСОБА_5 , про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

21 липня 2021 року позивач ОСОБА_6 звернулася до суду з позовною заявою 20 липня 2021 року, в якій просить суд: зняти обтяження № 36264541 у вигляді арешту нерухомого майна, зареєстрованого на підставі постанови Саксаганського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 04 грудня 2019 року у виконавчому провадженні № 60781909.

13 березня 2023 року від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 надійшло клопотання про залучення його до участі у справі як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, із долученням позовної заяви з вимогами про зняття обтяження №36264541 у вигляді арешту нерухомого майна, зареєстрованого на підставі постанови Саксаганського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 04 грудня 2019 року у виконавчому провадженні № 60781909. Одночасно ОСОБА_1 ставить питання поновлення йому процесуального строку та подання такого клопотання та заявлення самостійних вимог на предмет спору до відповідача ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень». Як на поважність причин пропуску строку посилався на необізнаність з наявністю справи у провадженні суду. Щодо заявлених вимог зазначив, що він є власником 1/5 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в той час як ОСОБА_6 також є співвласником іншої 1/5 частки квартири. Оскільки позови є взаємопов`язаними та поєднані спільним предметом спору, тому його участь у справі як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, є необхідною для правильного вирішення спору та ухвалення законного рішення. Про свою участь в судовому засіданні не заявив, подавши заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Позивач ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, однак подала разом з ОСОБА_1 спільну заяву про проведення судового засідання за її відсутності. Не заперечувала проти задоволення клопотання ОСОБА_1 та залучення його до участі у справі як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки не відомі. З метою процесуальної економії часу суд вважає за можливе клопотання ОСОБА_1 вирішити за їх відсутності, оскільки їх неявка не перешкоджає цьому. Процесуальний строк на подання третьою особою клопотання та позову суд вважає за можливе поновити з метою недопущення порушення права на доступ до правосуддя та з огляду на поважність причин його пропуску ОСОБА_1 .

Суд, врахувавши позицію позивача, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, вимоги клопотання ОСОБА_1 , зміст та вимоги поданої ним позовної заяви, доходить такого висновку.

Приписами положень діючого ЦПК України визначено, що під час розгляду цивільних справ суд зобов`язаний сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст.52 ЦПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Вони користуються усіма правами і несуть усі обов`язки позивача.

Таким чином, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору - це треті особи, які вступають у справу, провадження по якій вже відкрите судом, шляхом пред`явлення позову до однієї чи двох сторін з метою захисту особистих суб`єктивних матеріальних прав, свобод, охоронюваних законом інтересів, тобто маючи особистий характер заінтересованості. Залучити до участі у справі третю особу, яка заявляє самостійні вимоги, з власної ініціативи суду чи за клопотанням іншого учасника справи неможливо зважаючи на дію принципу диспозитивності.

Процесуальною формою втілення самостійної вимоги третьої особи є позовна заява, яка повинна відповідати загальним вимогам ст.ст.175, 177, 193, 194 ЦПК України, із обов`язковим обґрунтуванням правового зв`язку цієї вимоги із вимогою, яка вже є предметом судового розгляду, про що прямо зазначено у ст.195 ЦПК України.

Передбачене ст.52 ЦПК України право особи вступити у справу шляхом подання позову до однієї або декількох сторін не є абсолютним. Таке право можна реалізувати лише за умови дотримання вимог процесуального законодавства. Позовна заява третьої особи має містити самостійні вимоги саме на предмет спору у справі на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов`язаним з первісним. При цьому під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем. Відтак вимога третьої особи, спрямована на будь-що поза предметом спору між позивачем та відповідачем, не може бути визнана вимогою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

Отже, для того, щоб набути статус третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору повинно бути дотримано декілька критеріїв: 1) матеріально-правовий (наявність єдиного предмету спору); 2) суб`єктний (позовні вимоги можуть бути пред`явлені як одній стороні, так і декільком сторонам); 3) часовий (вступ у справу відбувається до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження). Зважаючи на це, саме дотримання цих критеріїв підлягає оцінці при прийнятті рішення щодо вступу у справу третьої особи із самостійними вимогами.

Правовий висновок з цього приводу викладений Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 13 березня 2019 року у справі №916/3245/17 та від 12 червня 2019 року у справі № 916/542/18.

Як слідує з матеріалів справи, предмет спору стосується зняття обтяження у вигляді арешту, накладеного на житлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_6 позивачеві, та ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 третім особам по справі, по 1/5 частці кожному. При цьому обтяження накладене на квартиру як захід забезпечення виконавчого провадження постановою державного виконавця від 04 грудня 2019 року в рамках виконавчого провадження №60781909 з примусового виконання рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 вересня 2019 року у справі №214/3010/19, боржником в якому є ОСОБА_1 . Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_6 вказувала на те, що вона є співвласником квартири, а відтак накладене на квартиру обтяження обмежує її права як власника. Аналогічне обґрунтування вимог з єдністю предмету спору зазначене у позові ОСОБА_1 як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору. Разом з тим, істотною та вагомою відмінністю між ними є те, що ОСОБА_1 є боржником в рамках виконавчого провадження, в якому накладено арешт, а ОСОБА_6 статусу боржника не має. Саме ця відмінність визначає різний процесуальний порядок їх звернення до суду за захистом своїх прав як власників нерухомого майна.

Так, ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» наділяє виключним правом на звернення до суду з позовом про зняття арешту з майна особу, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Водночас, відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження».

Аналогічні правові висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 904/51/19 та Постановах Верховного Суду від 29 липня 2020 року у справі № 161/3171/19 та від 24 травня 2021 року у справі №712/12136/18.

Отже, оскільки встановлено, що ОСОБА_1 є боржником у справі про стягнення заборгованості на користь ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», й арешт накладено державним виконавцем на його майно в порядку виконання рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 вересня 2019 року у справі №214/3010/18 про стягнення з нього заборгованості, тому законом для боржника як сторони виконавчого провадження встановлений інший порядок захисту його майнових прав шляхом оскарження дій, рішень чи бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, шляхом подання скарги.

Оскільки позов ОСОБА_1 як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, хоча й стосується предмету спору за позовом ОСОБА_6 , однак їх спільний розгляд в одному провадженні є виключеним, адже чинним законодавством України передбачено інший порядок захисту прав ОСОБА_1 як боржника, на майно якого накладено арешт, шляхом звернення до суду зі скаргою в порядку, регламентованому розділом 7 ЦПК України. В інакшому випадку провадження у справі за вимогами ОСОБА_1 підлягатиме закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст.194 ЦПК України, яку суд застосовує у взаємозв`язку з приписами ст.195 ЦПК України, позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору у справі, подана з порушенням вимог ч.ч.1, 2 ст.193 ЦПК України, повертається заявнику. Копія позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Таким чином, перевіряючи наявність чи відсутність підстав для спільного розгляду позову ОСОБА_1 з первісним позовом ОСОБА_6 , суд, керуючись ч.3 ст.194, ст.195 ЦПК України вважає за необхідне повернути вказану заяву заявникові із відмовою у задоволенні поданого ним клопотання про залучення його до участі у справі як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

Приймаючи таке рішення суд вважає за необхідне зауважити, що передбачене ст.52 ЦПК України право особи вступити у справу шляхом подання позову до однієї або декількох сторін не є абсолютним. Таке право можна реалізувати лише за умови дотримання вимог процесуального законодавства.

Керуючись ст.ст.52, 193, 194, 195, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про залучення його як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору до участі у цивільній справі №214/5826/21 залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Саксаганський відділ державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє у власних інтересах та як законний представник неповнолітньої ОСОБА_5 , про зняття арешту з майна повернути заявникові.

Роз`яснити ОСОБА_1 його право звернення до суду у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби в порядку, визначеному розділом VІІ Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з моменту її підписання шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвалу складено та підписано 13 березня 2023 року.

Суддя А.В. Ткаченко