РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року місто Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі

головуючого судді - Галінської В.В.

секретар судового засідання - Калетинець Т.В.

справа №569/10421/17

учасники справи: позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки із майна та встановлення порядку користування земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В :

05 липня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить провести розподіл житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , що є у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , виділити ОСОБА_1 в натурі 1/2 частину зазначеного житлового будинку відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи щодо можливих варіантів його поділу між двома співвласниками; припинити право спільної часткової власності; визнати право власності на частину земельної ділянки, яка зайнята 1/2 частиною житлового будинку, яку виділено ОСОБА_1 , та на частину земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування цієї частини житлового будинку, шляхом встановлення межі поділу загальної площі земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 між сторонами відповідно до варіантів, які будуть визначені Висновком судової будівельно-технічної експертизи.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що з ОСОБА_2 він перебував у зареєстрованому шлюбі з 06 травня 1995 року, який рішенням Рівненського міського суду від 31 жовтня 2012 року розірвано. Відповідно до договору дарування від 17 травня 2007 року серії ВЕО № 330318 ОСОБА_2 є власницею земельної ділянки площею 0,1000 га за адресою АДРЕСА_1 . У період шлюбу на зазначеній земельній ділянці вони збудували житловий будинок з господарськими будівлями. Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 22 січня 2014 року зазначений житловий будинок визнано об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а також визнано за ним право на 1/2 ідеальну частку цього житлового будинку без виділу цієї частки в натурі. Право власності на зазначену 1/2 ідеальну частку ним зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29 грудня 2016 року за № 18474654. Оскільки, на даний час добровільно здійснити поділ будинковолодіння відповідач не бажає, він позбавлений можливості користуватись своєю власністю, змушений винаймати житло, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 26 березня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки із майна та встановлення порядку користування земельною ділянкою, задоволено повністю.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 15 серпня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 березня 2019 року без змін.

Постановою Верховного Суду від 18 березня 2020 року касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , задоволено частково. Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 березня 2019 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 15 серпня 2019 року скасовано та передано справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Рівненського міського суду Рівненської області від 21 квітня 2020 року справу розподілено судді Галінській В.В.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 23 квітня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 26 травня 2020 року в приміщенні Рівненського міського суду з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 20 січня 2021 року клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Гладкої О.В. про виклик експерта та залучення спеціалістів задоволено. Залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки із майна та встановлення порядку користування земельною ділянкою, спеціалістів Управління містобудування та архітектури, РОВКП ВКГ "РІВНЕОБЛВОДОКАНАЛ", ПАТ "Рівнеобленерго", для надання консультацій і роз"яснень. Викликано експерта Сапунову А.І. для надання усних пояснення щодо висновку експерта за результатами проведення судової інженерно-технічної експертизи від 19.11.2020 № 1409. Витребувано у експерта Сапунової А.І. документи, які були подані позивачем ОСОБА_1 для проведення експертизи та на підставі яких було складено висновок експерта 19.11.2020 № 1409.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовільнити. Стосовно заяви відповідача ОСОБА_2 про застосування строку позовної давності до вимог позивача про поділ земельної ділянки зазначили, що заява позивачки суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки до зазначених земельних правовідносин строк давності не застосовується. Свою позицію, з посиланням на ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України, обґрунтовують тим, що Велика Палата Верховного Суду у пунктах 61, 62, 64 постанови від 05 грудня 2018 року у справі № 713/1817/16-ц (провадження № 14-458цс18) зазначила, що згідно з принципом єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди (зміст якого розкривається, зокрема, як у статті 30 ЗК України, який був чинний до 01 січня 2002 року, так і у чинній редакції статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України) особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття. Отже, право власності на земельну ділянку виникло одночасно з набуттям права власності на нерухоме майно - житловий будинок, а тому звернення до суду з окремим позовом про визнання права власності на земельну ділянку закон не вимагає. В даному випадку позов зводиться до визначення конкретного місця розташування земельної ділянки та усунення перешкод у її користуванні. Днем виникнення у позивача права власності на 1/2 частку житлового будинку є день ухвалення апеляційним судом Рівненської області рішення , тобто 22.01.2014 року. Однак, відповідно до п.3 ч.2 ст.331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації право власності виникає з моменту державної реєстрації. Право власності на 1/2 ідеальну частку житлового будинку позивачем було зареєстровано 29.12.2016 року , оскільки відповідач чинила перешкоди у такій реєстрації. В подальшому відповідачка категорично відмовлялася вирішити питання щодо поділу будинку у натурі та поділу відповідно до ст.120 ЗК України та ст.377 ЦК України земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, і при цьому категорично не допускала позивача до його власності навіть за умови оформлення ним права власності на 1/2 частину будинку, тому він змушений був звертатися до суду з даним позовом. Вирішити питання щодо земельної ділянки без виділу в натурі частки у нерухомому майні неможливо, оскільки вони взаємопов`язані. Виходячи з наведеного, право звернення до суду з позовом про поділ будинку та земельної ділянки виникло щонайменше з 13.01.2016 року, що свідчить про те, що строк позовної давності, як зазначає позивач, ним не пропущений.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали, просили відмовити в їх задоволенні, мотивуючи це тим, що будинковолодіння на даний час не здане в експлуатацію, відповідач своє право власності на частку у будинковолодінні не зареєструвала, а тому воно не може бути поділене в натурі, позивач не довів належними доказами технічну можливість поділу спірного майна з облаштуванням ізольованих квартир, які б відповідали вимогам ДБН для квартир, окрім того, позивачем не надано доказів щодо отримання погоджувальних документів на переобладнання та перепланування жилого будинку, яке пов`язано із втручанням у несучі конструкції та інженерні системи загального користування. Зазначає, що земельна ділянка, на якій розташований спірний будинок є її особистою власністю, оскільки набута нею за договором дарування, і не підлягає поділу. Висновком судової інженерно-технічної експертизи від 28.09.2018 року, який передбачає варіанти поділу земельної ділянки не враховано, що на даній земельній ділянці наявні нежитлові споруди, які не є об`єктом спільної сумісної власності її та позивача. Поділ земельної ділянки за варіантами, що запропоновані експертизою порушує її право власності на зазначені об`єкти та зумовлює їх демонтаж. Відповідач ОСОБА_2 подала до суду заяву про застосування строку позовної давності до вимог ОСОБА_1 про поділ земельної ділянки, на якій розташований спірний будинок. Свою заяву ОСОБА_2 мотивує тим, що із вищевказаним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду 05 липня 2017 року, на підставі рішення апеляційного суду Рівненської області від 22 січня 2014 року у справі № 1715/20530/12 житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 визнано об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а також визнано за позивачем право на 1/2 ідеальну частку цього житлового будинку без виділу цієї частки в натурі, відповідно до положень ст. 60 СК України. Позивач стверджує, що згідно рішення апеляційного суду Рівненської області від 22 січня 2014 року, він має у власності 1/2 частку будинку, тому вважає, що він вправі користуватися земельною ділянкою та звернутися з позовною вимогою про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування. Оскільки, рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з дня його прийняття, відповідач вважає, що з 23 січня 2014 року почався строк позовної давності щодо вимоги ОСОБА_1 стосовно визнання права власності на 1/2 частку земельної ділянки для обслуговування 1/2 частки будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та закінчився 23 січня 2017 року. Просить застосувати строк позовної давності до вимог ОСОБА_1 та відмовити в позові в частині поділу земельної ділянки з цих підстав.

Заслухавши виступи сторін та їх представників, допитавши експертів та спеціалістів, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 06 травня 1995 року, що був зареєстрований Рівненським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 475.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 31 жовтня 2012 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішення суду набрало законної сили 03 грудня 2012 року.

Відповідно до договору дарування від 17 травня 2007 року, що посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Киселюк О.В. та зареєстровано в реєстрі за №1433 серії ВЕО № 330318 ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,1000 га за адресою АДРЕСА_1 .

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 22 січня 2014 року справа № 1715/20530/12 визнано індивідуальний житловий будинок в АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а також визнано за останнім право на 1/2 ідеальну частку цього житлового будинку.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 77707619 від 04 січня 2017 року за реєстраційним № 101, на підставі рішення апеляційного суду Рівненської області № 1715/20530/12 від 22.01.2014 року та технічного паспорта від 01.08.2016 року, зареєстровано право спільної часткової власності на 1/2 частку на житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 . З даного витягу слідує, що право власності зареєстровано лише на 1/2 частку ОСОБА_1 на житловий будинок, а за ОСОБА_2 право власності не зареєстровано взагалі. Крім того, судом встановлено, що будинок не введено в експлуатацію та ОСОБА_1 набув право власності на нього на підставі рішення суду, а залишення за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частку судом не вирішено під час розгляду справи. Господарські будівлі, огорожі та замощення не були об`єктом поділу майна подружжя і на них також не оформлено право власності, однак вони входять в домоволодіння. З пояснень ОСОБА_2 вбачається, що до складу домоволодіння, крім житлового будинку, входить такі об`єкти: гараж, погріб, дві теплиці.

Згідно технічного паспорта садибного (індивідуального) житлового будинку в АДРЕСА_1 від 01.08.2016 вбачається, що інженер при складанні технічного паспорта вніс примітку: Під час проведення обмірів згідно рішення Рівненського міського суду Рівненської області справа № 569/4681/15-ц, співвласником ОСОБА_2 не було надано доступу до обміру господарської будівлі, огорожі та замощення, у зв`язку з чим технічні характеристики зазначених об`єктів у технічному паспорті не відображені. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області спрва № 569/4681/15-ц від 15 вересня 2015 року зобов`язано ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у реалізації його прав та обов`язків щодо права власності на нерухоме майно, а саме 1/2 ідеальну частки житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 , шляхом забезпечення доступу спеціалістів КП"Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації", ПП ОСОБА_5 проведення огляду зазначеного житлового будинку, здійснення первинної інвентаризації, виготовлення технічної документації на будинок. Таким чином, ПП ОСОБА_5 мав провести огляд зазначеного житлового будинку, здійснити первинну інвентаризацію, виготовити технічну документацію на будинок, а ОСОБА_2 надати відповідно доступ до огляду саме будинку, тому внесення примітки про ненадання ОСОБА_2 доступу до обміру господарської будівлі, огорожі та замощення, у зв`язку з чим технічні характеристики зазначених об`єктів у технічному паспорті не відображені, не ґрунтується на вищевказаному рішенні суду, адже судом не вирішувався спір щодо наявних господарських будівель у будинковолодінні.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 21 листопада 2017 року призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (43001, м. Луцьк, вул. Червоного Хреста, 16).

На вирiшення експертів поставлено питання:

1.Чи можливий поділ житлового будинку, розташованого у АДРЕСА_1 , в натурі між двома співвласниками по 1/2 кожному ?

2.Якщо можливий, то вказати усі варіанти поділу вказаного житлового будинку між двома співвласниками по 1/2 кожному ?

3.Вказати можливі варіанти поділу земельної ділянки, розташованої в АДРЕСА_1 між двома співвласниками з виділенням позивачу ОСОБА_1 частини земельної ділянки під частиною житлового будинку, яка йому буде виділена згідно з Висновком експерта, та частини земельної ділянки, необхідної для обслуговування тієї частини житлового будинку, яка йому буде виділена згідно з Висновком експерта, з указанням площі кожного об"єкта, що на ній знаходиться, з врахуванням поділу житлового будинку згідно Висновку експерта про його поділ, з встановленням згідно Плану розподілу земельної ділянки меж по периметру, починаючи з фасадної.

У висновку експерта №8463-8464 судової інженерно-технічної експертизи від 28 вересня 2018 року, що виконаний на виконання ухвали суду зазначено, що враховуючи, що площа 1/2 частки житлового будинку становить 99,7 кв.м. і відповідає вимогам будівельних норм, а саме п. 2.22 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» існує технічна можливість виділу в натурі часток співвласників житлового будинку по АДРЕСА_1 . Висновком запропоновано 2 варіанти поділу спірного житлового будинку та земельної ділянки.

Допитана в судовому засіданні 28.07.2021 року старший судовий експерт Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Посікан Л.І. зазначила, що площа гаража включається у поділ, оскільки при поділі будинку включаються всі будинки і споруди, які зазначені в експлікації технічного паспорту одноквартирного садибного житлового будинку, що передбачено Інструкцією з технічного поділу та Методичних рекомендаціях, якими вони керуються. У Висновку не можливо вказати, що площа гаража може бути переобладнана у житлову, оскільки експерт не може міняти цільове призначення приміщень, які зазначені у технічному паспорті. При поділі даного житлового будинку неможливо виділити ідеальні частки кожному співвласникові, оскільки він проектувався та будувався на одну сім"ю, тому експертом здійснений поділ з відхиленням від ідеальних часток. Експерт вказала, що згідно Методичних рекомендацій поділ неможливий, якщо неможливо кожному співвласникові виділити частку, що за нормативами відповідає однокімнатній квартирі. Розподіл в натурі даного будинку потребуватиме значних капіталовкладень. На приєднання до інженерних мереж відповідними службами виготовляються проекти на влаштування мереж відповідно до затвердженого варіанту розподілу житлового будинку. Стосовно земельної ділянки, про розподіл якої просить позивач експерт зазначила, що при виїзді за місцезнаходженням житлового будинку сторін вона виявила на земельній ділянці споруди, на які не було документів, тому вони не враховувались при поділі, якби документи на дані будівлі були надані, вони б були враховані при поділі земельної ділянки.

Після перегляду рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 березня 2019 року та постанови Рівненського апеляційного суду від 15 серпня 2019 року у даній справі вони скасовані постановою Верховного Суду від 18 березня 2020 року. Верховий суд мотивував свою постанову тим, що ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_1 про виділ йому частки спірного будинку в натурі, взявши за основу такого виділу варіант перший судової інженерно-технічної експертизи від 28 вересня 2018 року, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, не взяв до уваги, що при такому варіанті виділу будинку в натурі необхідно здійснення ряду робіт з перепланування будинку, а також кожному із співвласників будинку необхідно влаштувати автономні інженерні мережі та опалення. Судами попередніх інстанцій не було перевірено, чи потребує вказане перепланування втручання в несучі конструкції будинку та/або інженерні системи загального користування, а, відповідно, чи потребують вони отримання відповідних документів, що дають право на їх виконання, які мають бути отримані до ухвалення судом рішення. Також, за наявності необхідності перепланування будинку, у резолютивній частині оскаржуваного рішення місцевого суду не вказано про таке та не зобов"язано жодну із сторін вчиняти відповідні дії. З оскаржуваних судових рішень взагалі не вбачається, які саме переобладнання та перепланування необхідно провести для виділення позивачу відокремленої частини будинку. З оскаржуваних судових рішень взагалі не вбачається, які саме переобладнання та перепланування необхідно провести для виділення позивачу відокремленої частини будинку. Без встановлення вказаних обставин неможливо правильно вирішити спір, що виник, у тому числі й щодо інших позовних вимог, які стосуються земельної ділянки, на якій розташований спірний житловий будинок, а висновки судів першої та апеляційної інстанцій є передчасними.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової інженерно-технічної експертизи від 19.11.2020 року №1409, що виконана на замовлення позивача ОСОБА_1 судовим експертом Сапуновою А.І. на вирішення судової інженерно-технічної експертизи поставлено наступне питання: яким чином, з технічної точки зору, провести поділ житлового будинку садибного типу за адресою АДРЕСА_1 , між двома співвласниками в рівних частках, або наближених до них, без втручання в несучі конструкції, по 1-му варіанту поділу житлового будинку Висновку експерта №8463-8464 судової інженерно-технічної експертизи від 28 вересня 2018 року та які будівельні роботи необхідно провести по переобладнанню та переплануванню.

Відповідно до висновку експерта:

По першому питанню

Враховуючи наведене у першому питанні дослідницької частини висновку, відповідно до 1-го варіанту поділу житлового будинку Висновку експерта №8463-8464 судової інженерно-технічної експертизи від 28 вересня 2018 року, виконаного Волинським відділенням Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (питання 2) при поділі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , пропонується:

першому співвласнику виділити приміщення: на першому поверсі:

1-4 - столову, площею 8,7кв.м.;

1-5 - житлову, площею 20,7кв.м.;

разом: 29,4кв.м.;

на другому поверсі:

1-13 - житлову, площею 19,5кв.м.;

1-14 - гардеробну, площею 13,7кв.м.;

1-15 - житлову, площею 17,2 кв.м.;

1-16 - санвузол, площею 5,8 кв.м.;

1-10* - частину коридору, площею 3,3кв.м.; разом:59,5кв.м.;

всього: 88,9кв.м.;

другому співвласнику виділити приміщення: на першому поверсі:

1-1-коридор, площею 5,2кв.м.;

1 -2 - коридор, площею 11,0кв.м.;

1 -3 - кухню, площею 9,9 кв.м.;

1-6 - санвузол, площею 4,9 кв.м.;

1 -7 - кладову, площею 1,6 кв.м.;

1-8 - котельню, площею 8,8 кв.м.;

1 -9 - гараж, площею 20,2кв.м.;

разом: 61,6кв.м.;

на другому поверсі:

1-10 - частину коридору, площею 12,3кв.в.;

1-11- житлову, площею 15,1 кв.м.;

1-12 - житлову, площею 15,3кв.м.;

разом: 41,6кв.м.;

всього: 104,3кв.м.

В даному варіанті поділу Висновку експерта №8463-8464 судової інженерно-технічної експертизи від 28 вересня 2018 року, пропонується виконати такі будівельні роботи по переобладнанню будинку на дві ізольовані частини (квартири), без втручання в огороджувальні та несучі конструкції:

першому співвласнику -

- влаштувати перегородку між приміщеннями 1-3 та 1-4 на першому поверсі;

- влаштувати перегородку у приміщенні 1-10, розділивши його на дві частини 1-10* та 1-10 на другому поверсі;

- влаштувати у перегородці дверний проріз між приміщеннями 1-10* та 1-13 на другому поверсі;

- влаштувати вхід на другий поверх у приміщення 1-15, через балкон (без втручання в огороджувальні та несучі конструкції):

- влаштувавши вхідні сходи на другий поверх на балкон, таким чином потрапляючи у приміщення 1-15 другого поверху; існуючі двері замінити на подвійні, а балкон облаштувати (засклити, обшити теплоізолюючими матеріалами) для запобігання проникнення холодного повітря у приміщення та поєднати ці сходи з існуючим ганком «а1», якого слід облаштувати для запобігання проникнення холодного повітря;

- перед входом у житлове приміщення 1-5, необхідне влаштування не менше як 3-х дверей, тобто ганок «а1» для запобігання проникнення холодного повітря у приміщення засклити, обшити теплоізолюючими матеріалами, влаштувати вхід з подвійними дверима;

- влаштувати автономну систему опалення, отримавши технічні умови, і провівши відповідні роботи, навіть можливе влаштування електроопалення за допомогою електронагрівальних приладів;

- влаштувати автономну систему електропостачання з оснащенням приладу для ведення відокремленого обліку з використанням електроплити для приготування їжі;

- влаштувати автономну систему водопостачання з оснащенням приладу для ведення відокремленого обліку (лічильника);

другому співвласнику -

- закласти дверний проріз (із цегли) між приміщеннями 1-2 та 1-5 на першому поверсі;

- закласти дверний проріз між приміщеннями 1-10 та 1-13 на другому поверсі,

- влаштувати автономні системи опалення, водопостачання, електропостачання та газопостачання, каналізації з оснащенням приладів для ведення відокремленого обліку.

При переплануванні житлового будинку на ізольовані квартири, кожному із співвласників у індивідуальному порядку необхідно ще здійснити ремонт внутрішнього опорядження приміщень, в зв`язку з тим, що кожен із співвласників вирішує питання цих робіт індивідуальним чином (сам виконує будівельні роботи, або замовляє у відповідних фірмах, використовує матеріали імпортні чи вітчизняні).

Виконання вище перелічених будівельних робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку, не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції і відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 07.06.2017року за №406 (зі змінами та доповненнями) не потребують документів, що надають право на їх виконання, та після закінчення не підлягають прийняттю в експлуатацію.

Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_6 , що підтримала свій висновок, пояснила, що нею було проведено додаткову експертизу, дослідження було проведено без виходу на місцезнаходження об`єкта, оскільки питання, що було поставлено перед експертом їй необхідно було дати відповідь про те, яким чином з технічної точки зору, провести поділ житлового будинку садибного типу за адресою АДРЕСА_1 , між двома співвласниками в рівних частках, або наближених до них, без втручання в несучі конструкції, саме по 1-му варіанту поділу житлового будинку Висновку експерта №8463-8464 судової інженерно-технічної експертизи від 28 вересня 2018 року та які будівельні роботи необхідно провести по переобладнанню та переплануванню. Вказала, що при наданні відповіді на поставлене питання розглядала 1-ий варіант поділу житлового будинку в якому був план земельної ділянки. Вхід на другий поверх пропонується облаштувати з вулиці в існуючі балконні двері, влаштування сходів це не є капітальною будівлею, а є приставна добудова, це має бути окремо стояча конструкція. Будинок є новим і навіть втручання в несучі конструкції не є проблемою. Технічні умови видаються за заявою власника відповідними організаціями. Висновок надавався на підставі експертиз, технічного паспорту на будинок і листів організацій, які не заперечували проти підключення і які були надані позивачем. В разі поділу будинку інженерні мережі потребують реконструкції, яка потребує дозволу. Перший співвласник може влаштувати кухню-нішу і це не потребує дозволу. Вказала, що нею розглядався висновок експерта від 25.06.2013 року та був взятий до уваги. Надвірні будівлі були на час проведення експертизи не обміряні.

Як вбачається із відповіді Управління містобудування та архітектури від 22.10.2020 №01-20/384 на заяву ОСОБА_7 від 09.10.2020 управління з посиланням на ст. 152 ЖК Української РСР інформує, що при реконструкції житлового будинку існує можливість переобладнання та перепланування житлового будинку у дві відокремлені частини для двох співвласників відповідно до варіантів поділу будинку, визначених експертом у відповідності до норм чинного законодавства.

Допитана в судовому засіданні 14.04.2021 року головний спеціаліст відділу архітектурно-інженерного контролю управління містобудування та архітектури ВК Рівненської міської ради Мельничук К.А. пояснила, що переобладнання та перепланування житлового будинку не потребує погодження управління містобудування та архітектури. Відділ архітектурно-інженерного контролю управління містобудування та архітектури ВК Рівненської міської ради надає дозвіл на початок будівництва, після подання повідомлення про закінчення будівництва будинок приймається в експлуатацію. Слідкувати за тим, як ведеться будівництво не входить до компетенції відділу. Пояснила, що на даний час управління містобудування та архітектури ВК Рівненської міської ради не надає дозволів на перепланування та переобладнання житлових будинків, немає такого закону, який би зобов`язував управління вирішити питання надання дозволу на переобладнання чи перепланування до ухвалення рішення судом. Якщо ж при переплануванні здійснюється втручання в несучі конструкції власники звертаються до інспекції і отримують дозвіл на підставі будівельного паспорта, який можна отримати у відділі архітектури, пред`явивши документи, що підтверджують право власності на земельну ділянку та житловий будинок.

Із відповіді РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" №3229/01-11 від 21.09.2020 на звернення ОСОБА_1 щодо можливості приєднання частини житлового будинку (після його поділу) до централізованих мереж водопостачання вбачається, що технічна можливість приєднання до існуючого водопроводу діаметром 50мм по АДРЕСА_1 існує. Для цього після поділу майна необхідно звернутись в "єдине вікно" РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" для замовлення технічних умов для виготовлення робочого проекту на приєднання.

Допитана в судовому засіданні 28.07.2021 року провідний спеціаліст РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" ОСОБА_8 суду пояснила, що якщо житловий будинок поділиться в натурі з визначенням кожному співвласнику його часток у будинку та земельній ділянці, за зверненням власника, який надасть пакет документів, зокрема документ, що підтверджує його право власності, буде виготовлено технічні умови на підключення до мереж водопостачання. За даною адресою є технічна можливість здійснення підключення, але на даний час, до рішення суду про поділ будь яких технічних вказівок РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" не має права надавати. Для влаштування водопостачання необхідно здійснити поділ таким чином, щоб був прямий вихід до існуючої нитки водопроводу.

Відповідно до листа ПАТ "Рівнеобленерго" вих. №56-20/54 від 12.10.2020 ОРС не має права відмовити в приєднанні електроустановок Замовника до системи розподілу за умови дотримання Замовником вимог розділу 4 Кодексу систем розподілу, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року №310 та Постанов зі змінами.

Допитаний в судовому засіданні 14.04.2021 року спеціаліст ПАТ "Рівнеобленерго" Остапенко Д.І. пояснив, що послуга з приєднання до мереж електропостачання надається на підставі договору про приєднання, який можна отримати на підставі пакету документів. Відповідь від 12.10.2020 року ПАТ "Рівнеобленерго" не можна вважати погодженням на приєднання. Для того, щоб приєднати до мереж електропостачання одного із співвласників спільної часткової власності, необхідно виділити в натурі його частку, зареєструвати її як приватну власність цієї особи та надати підтверджуючі документи.

Під час розгляду справи позивач вказував, що оплату за всі переобладнання він готовий оплатити і йому не має значення який з варіантів поділу будинку буде судом взято до уваги і йому виділено в натурі. Однак, такі його твердження не підтверджені жодними доказами. Також, позивачем при замовленні повторної експертизи обрано перший варіант поділу житлового будинку запропонований експертом у висновку № 8463-8464 судової інженерно-технічної експертизи від 28 вересня 2018 року і не ставилося питання по другому варіанту, позовні вимоги не змінював. В судовому засіданні відповідач та її представник заперечували щодо поділу будинку взагалі, адже він призначений для проживання однією сім`єю і його перепланування є неможливим.

Відповідно до ч.1ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1ст.319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідност.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ст.ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

У силу положень статей21,24,41 Конституції України, статей319,358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Відповідно до ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Згідно ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

За приписами ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.6, 7постанови від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», виділ у натурі часток жилого будинку можливий, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом. При вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що виходячи зі змісту ст.115ЦК України, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Оскільки, після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при цьому власнику, що виділяється, та власнику, що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого співвласника, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року №1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них».

Відповідно до Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18.06.2007 року №55 поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна.

Відповідно до Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 № 55, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.07.2007 за № 774/14041 пункт 2.6 яка передбачає, що висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна (додаток 1), який містить такі дані: а) кому належить об`єкт нерухомого майна; б) на підставі яких правовстановлювальних документів; в) повну технічну характеристику об`єкта нерухомого майна; г) фактичне користування будинками (приміщеннями), будівлями та спорудами між співвласниками; ґ) який документ підтверджує право власності (користування) земельною ділянкою; д) склад новоутворених об`єктів нерухомого майна і їх адреси; е) пропозиції щодо можливих розмірів земельних ділянок, що закріплюються за новими (виділеними) об`єктами з урахуванням обмежень (обтяжень) на використання земельних ділянок відповідно до затвердженої містобудівної документації та земельного законодавства (варіанти поділу додаються).

Виходячи з аналізу змісту норм ст.ст.183, 358, 364, 379, 380,382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.

Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).

У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою в постанові від 03 квітня 2013 року, справа № 6-12цс13.

Частиною другою статті 183 ЦК України визначено, що неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Тлумачення указаних норм матеріального права дає підставу для висновку, що виділ частки в спільному майні є неможливим у разі, якщо спільне майно є неподільною річчю або є заборона, установлена законом.

У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання або перепланування будинку він провадиться за наявності на це дозволу виконавчого комітету місцевої ради (стаття 152 ЖК Української РСР).

При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику.

У чинній редакції статті 152 ЖК Української РСР встановлено, що виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується.

Позивач, з метою підтвердження власних доводів щодо можливості фактичного поділу спірного будинку, просив суд призначити у справі судову інженерно-технічну експертизу, яка була проведена і надано відповідний висновок № 8463-8464 судової інженерно-технічної експертизи від 28 вересня 2018 року. На основі даної експертизи було проведено інженерно-технічну експертизу від 19.11.2020 № 1409.

Суд критично оцінює висновки експертів, оскільки вони були складені без надання правовстановлюючих документів обох співвласників житлового будинку, так як право власності за ОСОБА_2 не оформлено.

Щодо висновку експерта № 8463-8464 судової інженерно-технічної експертизи від 28 вересня 2018 року суд зауважує, що експертом запропоновано два варіанти поділу житлового будинку з відхиленням від часток співвласників із сплатою відповідної компенсації. При запропонованих варіантах виділу будинку в натурі необхідно здійснення ряду робіт з перепланування будинку, а також кожному із співвласників будинку необхідно влаштувати автономні інженерні мережі та опалення. Експерт ОСОБА_9 в судовому засіданні вказала, що житловий будинок призначено для проживання однією сім`єю і його поділ можливий лише в разі проведення будівельних робіт по переплануванню та переобладнанню наявних приміщень. В разі реального поділу будинку, ряд приміщення, що входять до складу будинку мають змінити цільове використання на що необхідні відповідні дозволи. Щодо необхідності дозвільних документів на переобладнання вказала, що дані питання нею не досліджувалися.

Судом встановлено, що експертизу від 19.11.2020 № 1409 здійснено за замовленням позивача виключно щодо одного варіанту поділу. Проведення експертизи здійснено згідно технічного паспорту, а не безпосередньо оглянуто експертом об`єкт дослідження. Експертом вказано, що нею пропонуються виконання будівельних робіт по переобладнання будинку без втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування. Однак, з наведеного переліку робіт і опису в дослідницькій частині висновку неможливо встановити, що дані роботи не передбачають втручання в огороджувальні та несучі конструкції. Для влаштування автономних систем опалення, електропостачання та водопостачання і водовідведення необхідні відповідні документи, що надають право на їх виконання із подальшим прийняттям в експлуатації, так як згідно п. 3 Постанови КМ № 236 від 20 березня 2019 року не підлягають прийняттю в експлуатацію лише реконструкція, капітальний ремонт та технічне переоснащення внутрішніх інженерних систем, а не влаштування нових.

Із запропонованих будівельних робіт вбачається, що в першого співвласника має бути два входи, окремо один на перший поверх і інший на другий поверх, що є недопустимим в квартирі та суперечить Державним будівельним нормам України ДБН В.2.2-15:2019"Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення". Із запропонованих експертом робіт вбачається, що необхідно буде отримання відповідних документів, що дають право на їх виконання та які мають бути отримані до ухвалення судом рішення.

Також суд зауважує, що надані позивачем для експерта листи Рівнеоблводоканалу, Рівнеобленерго та Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради не є дозвільними документами, що дають право на виконання будівельних робіт при поділі. З даних листів вбачається, що приєднання нового об`єкту нерухомого майна, який може виникнути у майбутньому в результаті поділу до інженерних систем загального користування можливе, однак необхідно виготовити документи, що дають право на відповідні приєднання до мереж. Дані обставини також бути підтверджені в судовому засіданні спеціалістами.

Як вбачається із змісту вказаних висновку запропонований варіант судової будівельно-технічної експертизи вимагає великого обсягу перепланувань та переобладнань, добудов при яких зачіпаються інтереси обох сторін.

Таким чином, враховуючи наведені обґрунтування, сторонами не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів, які б надавали можливість суду здійснити виділ в натурі частки із майна, а аналіз наведеного вказує на те, що провести реальний поділ будинку із виділенням сторонам їх часток за наведених вище обставин неможливо.

Окрім цього, як встановлено в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 є особою на утриманні якої перебуває троє неповнолітніх дітей, доказів, що вона є матеріально забезпеченою і спроможною до проведення будь-яких добудов, перепланувань та переобладнань до житлового будинку та сплати грошової компенсації суду не надано.

Оскільки, позивач не довів можливість поділу житлового будинку в натурі, суд вважає, що у задоволенні такого позову слід відмовити.

Щодо поділу земельної ділянки суд зазначає, що частиною першою статті 120 ЗК України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Під час проведення судової інженерно-технічної експертизи № 8463-8464 від 28 вересня 2018 року експертом ОСОБА_9 не перевірено наявності надвірних будівель і лише вказано про їх наявність на план-схемі земельної ділянки та запропоновано варіант поділу земельної ділянки без врахування їх наявності на ній. Сторони не заперечують їх наявності.

Згідно п. 2 ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Відповідно до п.24 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте під час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов`язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, які були особистою власністю кожного з них.

Таким чином, земельна ділянка, яку просить виділити позивач, була набута ОСОБА_2 у власність під час шлюбу, однак на підставі договору дарування земельної ділянки від 17.05.2007 року, тому суд, виходячи із положень ч.2 ст.57 СК України, та врахувавши правові висновки Верховного Суду України, дійшов висновку про те, що спірна земельна ділянка не є спільною сумісною власністю сторін та не підлягає поділу між ними в рівних частках.

Експерт у висновку на дані обставини не звернула увагу і запропонувала поділ змеленої ділянки між сторонами у рівних частках, а не визначалася залежно від варіантів можливих поділів житлового будинку, яку площу займає відповідна частина житлового будинку і яка площа є необхідною для обслуговування відповідної частки.

Також суд зауважує, що запропоновані експертом варіант поділу земельної ділянки, порушує право власності ОСОБА_2 на нежитлові споруди, розміщені на спірній земельній ділянці, та які не є об`єктом поділу, оскільки такі варіанти поділу обмежують її доступ до цих споруд та створюють умови для їх демонтажу.

Проаналізувавши вказані обставини, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позову про виділ в натурі земельної ділянки ОСОБА_1 слід відмовити.

Щодо заяви відповідача ОСОБА_2 про застосування строку позовної давності до вимог ОСОБА_1 про поділ земельної ділянки в АДРЕСА_1 , то суд не здійснює її розгляд адже судом відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 за їх безпідставністю.

У зв`язку з відмовою у задоволенні суд не здійснює розподіл судових витрат понесених позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 258-259, 263-265, 280, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки із майна та встановлення порядку користування земельною ділянкою - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони по справі:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_2

Відповідач ОСОБА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , проживає АДРЕСА_1 , зареєстрована АДРЕСА_3 .

Повний текст судового рішення складено 30 січня 2023 року.

Суддя -