КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня2023 року м. Київ

Унікальний номер справи № 939/3138/21; № 939/1790/22

Апеляційне провадження 22-ц/824/2906/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Немировської О.В., Ящук Т.І.

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Бородянського районного суду Київської області 06 грудня 2022 року, постановлену під головуванням судді Міланіч А.М., про повернення зустрічної позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором оренди земельної ділянки,

в с т а н о в и в :

ухвалою Бородянського районного суду Київської області06.12.2022 зустрічну позовну заяву повернуто заявнику.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду. Посилається на те, що зустрічний позов пов`язаний з первісним. У зустрічному позові є докази існуючого порушення договору оренди однією із сторін, та що це позбавило другу сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Суд першої інстанції не встановив обставин, які стали перешкодою для своєчасного звернення із зустрічним позовом, а саме у зв`язку із нанесенням рф ракетних ударів по цивільній інфраструктурі в Україні здійснюються планові та аварійні відключення електроенергії, що призвело до того, що він не зміг одночасно підготувати відзив та зустрічний позов. Вважає, що прийняття зустрічного позову є не правом, а обов`язком суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Дослідивши надані матеріали, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи зустрічну позовну заяву суд першої інстанції виходив з того, що вона подана після спливу строку, встановленого для подачі відзиву.

Колегія суддів погоджуєтьсяз такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

За обставинами справи встановлено, що у грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 ,в якому просила стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0007, площею 6,7586 га, яка розташована на території Бабинецької селищної ради Бучанського району Київської області, посвідченим приватним нотаріусом Королем Р.А. та зареєстрованим в реєстрі за № 2672, у розмірі 68 131,39 грн, пеню у сумі 12 237,99 грн, компенсацію інфляційних збитків у сумі 7 413,94 грн та 3 % річних у сумі 3 327,63 грн.

Ухвалою Бородянського районного суду від 17.02.2022 відкрито провадження, вирішено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу надано строк тривалістю п`ятнадцять днів із дня отримання копії ухвали про відкриття провадження для надання до суду відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), що підтверджують заперечення проти позову.

Копію ухвали суду про відкриття провадження ОСОБА_2 отримав 02.11.2022.

18.11.2022 відповідач подав відзив на позовну заяву.

02.12.2022 відповідач подав зустрічний позов, в якому просив визнати недійсним укладений між сторонами договір оренди земельної ділянки та стягнути з ОСОБА_1 на свою користь компенсацію за втрачену вигоду у розмірі 24 5250 грн, компенсацію за втрачений посадковий матеріал в розмірі 115 500 грн та компенсацію за витрати з підготовки землі у розмірі 75 000 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Відповідно до ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 191 ЦПК України відзив на позовну заяву відповідач має право надіслати суду у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст.194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику.

Суд першої інстанції правильно встановив, що зустрічний позов подано з порушенням вимог ч. 1, 2 ст. 193 ЦПК України, тобто поза межами строку на подання відзиву, та ці обставини відповідач не заперечує. Зустрічний позов відповідач мав право подати до 17.11.2022, а подав такий позов 02.12.2022.

У зустрічному позові відповідач не ставив вимог про поновлення строку на подачу зустрічної позовної заяви та не обґрунтовував причин пропуску такого строку. Будь - якого окремого клопотання про поновлення строку на подачу зустрічної позовної заяви чи клопотання про продовження строку на подачу відзиву відповідач також не подавав.

За вказаних обставин суд не мав підстав для вирішення питання про поновлення пропущеного строку з власної ініціативи.

Доводи відповідача про те, що основний та зустрічний позов взаємопов`язані не є підставою для скасування ухвали суду, оскільки суд повернув зустрічну позовну заяву у зв`язку з порушенням строку на її подачу.

Доводи апелянта про те, що суд не з`ясував причин несвоєчасного подання зустрічного позову не можна визнати обгрунтованими, оскільки відповідач не ставив питання про поновлення пропущеного строку, а вирішення цього питання без відповідної заяви сторони суперечить принципу диспозитивності цивільного судочинства та ч. 1 ст. 127 ЦПК України.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Крім того, за наслідками розгляду основного позову 07.12.2022 судом ухвалено рішення у справі, яке також оскаржується відповідачем в апеляційному порядку.

Суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду, не має повноважень щодо скасування рішення суду з направленням справи для продовження розгляду, а відтак навіть у разі, якщо б були наявні підстави для скасування ухвали суду про повернення зустрічної позовної заяви, спір за зустрічним позовом не міг би розглядатися у одному провадженні з основним позовом.

Повернення зустрічної позовної заяви не перешкоджає відповідачу звернутися з даним позов у загальному порядку.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Бородянського районного суду Київської області 06 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду з підстав, визначених у ст. 389 ЦПК України.

Постанова складена 06.03.2023.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді О. В. Немировська

Т. І. Ящук