Провадження №2/521/867/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючий суддя Плавич І.В.,

секретар судового засідання Петренко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом та виділ майна,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом та виділ майна.

Обґрунтовуючи пред`явлений позов та підстави звернення до суду, позивач посилалась на ті обставини, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про смерть, видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 26.06.2019 року серія НОМЕР_1 , актовий запис 6903.

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді прав на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , що належали померлому на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 , виданого 05.08.2016 року Департаментом міського господарства Одеської міської ради.

Відповідно до заповіту від 27 липня 2018 року ОСОБА_3 заповів усе своє майно ОСОБА_1 .

У встановлений законом строк позивач звернулась до державного нотаріуса Малиновської Державної нотаріальної контори Дудінової І.Д. з приводу видачі свідоцтва на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

06.08.2019 року державним нотаріусом було заведено спадкову справу №64564845, номер у нотаріуса 792/2019, про що свідчить витяг №57116082.

Проте, державний нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , вказавши наступне:

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень було виявлено, що співвласниця по квартирі ОСОБА_3 ОСОБА_4 (власниця 1/3 частки квартири на підставі договору дарування, посвідченого 14.09.2017 року Шостою одеською ДНК за реєстровим №4-1425) звернулась до ТОВ «Бюро Консалт Сервіс», отримала 02.04.2018 року висновок щодо технічної можливості виділу в натурі належної їй 1/3 частки квартири та після проведеного перепланування та виділу отримала документи про реєстрацію права власності на окрему, належну їй квартиру під АДРЕСА_2 , яка, згідно відомостей реєстру складає одиницю (право власності №25650353, новостворений об`єкт нерухомого майна №101). Після вказаного квартира під АДРЕСА_1 втратила цілісність, не відповідає правовстановлюючим документам і не складає одиницю. До проведення виділу ОСОБА_3 , згідно технічного паспорту від 02.08.2016 року, належала 1/3 частка однокімнатної квартири загальною площею 81,9 кв. м. та житловою площею 13,5 кв. м. Після проведеного виділу частка померлого в спільній частковій власності суттєво змінилась та підлягає перерахунку. Житлова та загальна площі квартири АДРЕСА_2 після виділу зменшились і також підлягають перерахунку. Реєстрація права власності померлого на частку квартири АДРЕСА_2 на цей час не відповідає фактичним обставинам і не дорівнює 1/3, як зазначено в свідоцтві про право власності на житло, виданому ОСОБА_3 . Департаментом міського господарства Одеської міської ради 05 серпня 2016 року за №3-30882. У випадку невідповідності даних, вказаних в документах, фактичним обставинам нотаріус не має права самостійно оцінювати докази, робити висновки, проводити розрахунки.

Такі обставини, а саме той факт, що частка у праві власності на частку у вказаному домоволодінні на час відкриття спадщини не визначена, стало підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Саме дії іншої співвласниці вказаного домоволодіння викликали зміну розміру частки ОСОБА_3 та необхідність здійснення перерахунку змінених часток, аби позивач мав можливість оформити свої спадкові права. Здійснити такий перерахунок в іншому, ніж судовий порядок, неможливо.

Відповідно до висновку будівельно технічного експертного дослідження ED-2502-1-609.16 встановлено, що архітектурно планувальне рішення досліджуваних груп приміщень №№23-1, 23-2, 23-3, 23-4, 23-5, 23-6, 23-8 загальною площею 43,90 кв. м. та приміщень: №№ 23-9, 23-10, 23-11, 23-12, 23-13 загальною площею 38,70 кв. м. дозволяє переобладнати їх в однокімнатні ізольовані квартири мінімальними нормативними площами не менше 30,0 кв. м., а також приймаючи до уваги технічний стан вказаних приміщень, експерт прийшов до висновку про те, що поділ в натурі з технічної точки зору квартири АДРЕСА_1 на дві відокремлені квартири, одна з яких складатиметься з приміщень №№23-1, 23-2, 23-3, 23-4, 23-5, 23-6, 23-8, інша з приміщень №№ 23-9, 23-10, 23-11, 23-12, 23-13 можливий.

Позивач, з урахуванням, заяви про зменшення позовних вимог, просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на частку квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом, що дорівнює 17 кв. м.

Виділити в натурі приміщення квартири АДРЕСА_1 №№21-1, 23-2, 23-3, 23-4, 23-5, 23-6, 23-8 ОСОБА_1 .

Виділити в натурі приміщення квартири АДРЕСА_1 №№ 23-9, 23-10, АДРЕСА_3 , 23-12, 23-13, що дорівнює 23 кв. м. ОСОБА_2 .

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про слухання справи сповіщені належним чином і своєчасно. Надали заяву про слухання справи у їх відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про слухання справи сповіщена належним чином. Надала заяву про визнання позову та слухання справи у її відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Департаментом міського господарства Одеської міської ради від 05.08.2016 року Квартира АДРЕСА_2 загальною площею 81,9 кв.м. була передана ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 у спільну часткову власність в рівних частках.

31 жовтня 2016 року ОСОБА_1 відчужила свою 1/3 частину нерухомого майна на користь ОСОБА_2 , шляхом укладення сторонами договору дарування. Право власності за ОСОБА_2 було зареєстровано на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 32205249 від 03 листопада 2016 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу О.Б. Калінюк.

27.07.2018 року ОСОБА_3 складено заповіт на ім`я ОСОБА_1 , який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лутченко А.А. та зареєстровано в реєстрі за №1672.

Відповідно до заповіту від 27 липня 2018 року ОСОБА_3 заповів усе своє майно ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про смерть, видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 26.06.2019 року серія НОМЕР_1 , актовий запис 6903.

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді прав на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , що належали померлому на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 , виданого 05.08.2016 року Департаментом міського господарства Одеської міської ради.

У встановлений законом строк позивач звернулась до державного нотаріуса Малиновської Державної нотаріальної контори Дудінової І.Д. з приводу видачі свідоцтва на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

06.08.2019 року державним нотаріусом було заведено спадкову справу №64564845, номер у нотаріуса 792/2019, про що свідчить витяг №57116082.

Проте, державний нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 .

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 316 317 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

З врахуванням того, що дії вчиненні позивачем щодо свого майна є правомірними, не порушує прав інших осіб, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності.

Як визначено вимогами статті 356 ЦК України, власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Визначення часток у праві власності на спільне майно за вимогами статті 357 ЦК України здійснюється за законом, якщо інше не було вирішено співвласниками.

За таких умов, передбачається, що перерозподіл часток у праві спільної часткової власності є по суті визначенням такої частки у математичній дробі та не змінює підстав набуття власності на нерухоме майно, адже право спільної часткової власності на певну річ не змінюється.

Відповідно до вимог статті 1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцю з часу її прийняття.

Згідно до положень ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Згідно до висновку будівельно технічного експертного дослідження ED-2502-1-609.16 встановлено, що архітектурно планувальне рішення досліджуваних груп приміщень №№23-1, 23-2, 23-3, 23-4, 23-5, 23-6, 23-8 загальною площею 43,90 кв. м. та приміщень: №№ 23-9, 23-10, 23-11, 23-12, 23-13 загальною площею 38,70 кв. м. дозволяє переобладнати їх в однокімнатні ізольовані квартири мінімальними нормативними площами не менше 30,0 кв. м., а також приймаючи до уваги технічний стан вказаних приміщень, експерт прийшов до висновку про те, що поділ в натурі з технічної точки зору квартири АДРЕСА_1 на дві відокремлені квартири, одна з яких складатиметься з приміщень №№23-1, 23-2, 23-3, 23-4, 23-5, 23-6, 23-8, інша з приміщень №№ 23-9, 23-10, 23-11, 23-12, 23-13 можливий.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись Главою 9 Розділу ІІІ ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом та виділ майна задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на частку квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом, що дорівнює 17 кв. м.

Виділити в натурі приміщення квартири АДРЕСА_1 №№21-1, 23-2, 23-3, 23-4, 23-5, 23-6, 23-8 ОСОБА_1 .

Виділити в натурі приміщення квартири АДРЕСА_4 , 23-10, 23-11, 23-12, 23-13, що дорівнює 23 кв. м. ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повні відомості про учасників справи згідно ст. 265 ч.5 п.4 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_5 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_5 ).

Суддя: І.В. Плавич