Провадження № 2/537/121/2023
Справа № 537/2498/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.01.2023 в м. Кременчуці Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Фадєєвої С.О., за участю секретаря судових засідань Супруненко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь 104461 грн. 50 коп. пені за прострочення повернення суми боргу та вирішити питання про розподіл судових витрат.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Шевченко С.М у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розгляд справи проводити у його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 повторно у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений. Відзиву на позовну заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч.8 ст. 178 ЦПК України, вирішує справу за наявними матеріалами.
У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, проводити заочно.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків.
Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Судом встановлено, що 13.03.2021 між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики (грошової). Відповідно до умов договору відповідач ОСОБА_2 отримав від позивача ОСОБА_1 грошові кошти у позику у розмірі 122765 грн., які зобов`язувався повернути до 17.03.2021, що підтверджується розпискою ОСОБА_2 .
За умовами договору (п.5.2) при порушенні позичальником строку повернення позики він повинен сплатити позикодавцю пеню у розмірі 1 % від розміру позики за кожний день прострочення повернення боргу.
17.03.2021 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 була укладена додаткового угода до договору грошової позики від 13.03.2021, відповідно до якої п.5.2. викладений у наступній редакції: «При порушенні позичальником строку повернення позики, вказаного в п.3.2. цього договору, він повинен сплатити позикодавцю пеню в розмірі 1 % від суми залишку неповернутої позики за кожен день прострочення позики.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконав умови договору з повернення грошових коштів, заперечень щодо цього не подав.
Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03.06.2022 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у розмірі 94965 грн., пеню за прострочення повернення суми боргу в розмірі 90000 грн. та 4500 грн. витрат на правничу допомогу. Вищевказане рішення суду набрало законної сили.

Отже, судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини з договору позики, умови якого ОСОБА_2 у встановлені строки в повному обсязі не виконав, що підтверджується наявністю у позивача оригіналу розписки (даний факт підтверджено представником, який посвідчив відповідність копії оригіналу розписки) та відсутністю заперечень відповідача. Дійсність договору презумується.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що час прострочення виконання зобов`яання становить 110 днів з моменту ухвалення рішення 03.06.2022 по день подачі позову до суду 22.09.2022. За умовами договору при порушенні позичальником строку повернення позики, вказаного в п.3.2. цього договору, він повинен сплатити позикодавцю пеню в розмірі 1 % від суми залишку не повернутої позики за кожен день прострочення позики. Суду не доведено, що рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03.06.2022 є виконаним, а відтак суд погоджується з розрахунком пені, наданим позивачем. Згідно договору, укладеного сторонами, пеня за прострочення повернення суми боргу становить 104461 грн. 50 коп. (94965/100=х/1 %, х = 949 грн.65 коп., 949 грн. 65 коп. х 110 днів (кількість днів прострочення за період з 03.06.2022 по 22.09.2022) = 104461 грн. 50 коп. Правильність розрахунків відповідачем не оспорена.

В ході розгляду справи представником позивача була подана заява про зменшення позовних вимог, згідно якої останній просив стягнути з відповідача 20849 грн. пені за прострочення повернення суми боргу, що вважає достатнім розміром відшкодування завданих збитків.

Відповідно до п.2 ч.2ст.49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що у зв`язку з неналежним виконанням умов договору з відповідача на користь позивача слід стягнути пеню за прострочення повернення суми боргу в сумі 20849 грн.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що позивач ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, що підтверджується копією посвідчення. Відповідно до п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп. Оскільки позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.Ні, ОСОБА_4 . Треба стягнути з задоволеної суми, бо він же зменшив суму вимог.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат, встановлення їхньої дійсності та необхідності, а також критерію розумності їхнього розміру, конкретних обставин справи, відсутності клопотань представника позивача щодо зменшення витрат на професійну правничу допомогу, не доведення їх неспівмірності. З цих підстав суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані з наданням правової допомоги у розмірі 4000 грн.

Керуючись ст.ст.12, 49, 81, 89, 133,137, 138 141, 263, 265, 280-282 ЦПК України, ст.ст.526, 549, 551, 625, 1046 ЦК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 20849 грн. пені за договором позики.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя С.О. Фадєєва

Повний текст рішення складено 06.02.2023