Справа № 214/225/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

11 травня 2023 року суддя Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Сіденко С.І., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» про визнання недійсним кредитного договору,

встановив :

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «Мілоан» та просить суд визнати наявність/відсутність права позивача бути учасником у кредитному договорі про споживчий кредит № 4448554 від 21 липня 2021 року, укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , визнавши недійсним указаний кредитний договір, посилаючись на заволодіння незаконним шляхом його даними сторонніми особами шляхом злому додатку на його мобільному телефоні «Дія» та оформлення на його ім`я кредиту ту невідомих йому фінансових установах.

Ухвалою суду від 16 січня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 , подану представником позивача ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» про визнання недійсним кредитного договору, передано на розгляд за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва з безпідставності посилання представника позивача на Закон України «Про захист прав споживачів», оскільки у позовній заяві зазначено про те, що позивач ніколи не звертався до зазначеної фінансової установи та ніколи не укладав кредитного договору з відповідачем для отримання коштів у борг, не отримував від відповідача коштів, а відтак позивач не є споживачем, тобто спір виник не на захист його прав як споживача, а тому позивачеві слід звертатися до суду за загальними правилами підсудності.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 26 квітня 2023 року ухвалу суду від 16 січня 2023 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, оскільки у даному випадку позивач має право на альтернативну підсудність, бо правовідносини, що виникли між сторонами, є наданням послуг, що підпадає під дію норм Закону України «Про захист прав споживачів».

Однак позовна заява не відповідає вимогам ЦПК України.

Згідно частини п`ятої статті 28 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про захист прав споживачів у січні 2023 року, указуючи у тексті позовної заяви про зареєстроване своє місце проживання по АДРЕСА_1 .

Натомість за відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру від 11.05.2023, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно був зареєстрований з 27.09.2013 за указаною адресою, однак знятий з реєстрації 19 січня 2021 року.

Оспорюваний договір оформлено 21 липня 2021 року (після дати зняття з реєстраційого обліку позивача).

Відомості про зареєстроване місце проживання позивача ОСОБА_1 станом на дату звернення позивача до суду ні матеріали справи, ні Реєстр не містять, як і відсутні докази фактичного проживання (перебування) позивача на території Саксаганського району міста, що позбавляє суд вирішити питання про дотримання позивачем правил підсудності.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 № 1382-IV, місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання» від 16.01.2003 р. місцем проживання фізичної особи є місце, де вона постійно або переважно проживає як власник житлового будинку (приміщення), за договором його найму, піднаймання, тимчасового проживання, оренди або на інших підставах, передбачених законодавством України.

Тому позивачу слід надати до суду відповідні докази.

Згідно частини першої статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (частина друга статті 185 ЦПК України)..

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» про визнання недійсним кредитного договору слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків повідомивши, що відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 177, 185 ЦПК України, суд

постановив:

залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» про визнання недійсним кредитного договору, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.І. Сіденко