Справа № 496/975/22
Провадження № 2-п/496/4/23
УХВАЛА

03 жовтня 2023 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пендюри Л.О.

за участю секретаря Дягилева В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення,

УСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 21.11.2022 року задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «ПАСТУЛАТО КАПІТАЛ» стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «ПАСТУЛАТО КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором №ПГНП-00003 від 12.08.2020 року у розмірі 83407 грн 03 к., яка складається з наступного: 30366 грн 39 к. заборгованість за кредитом; 53040 грн 64 к. заборгованість за відсотками, а також в рівних частках судовий збір у розмірі 2481 грн, тобто по 1240 грн 50 к. з кожного.

09.03.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що він жодних листів, судових повісток, копій позовної заяви з доданими матеріалами від суду не отримував та не знав про сам факт наявності справ та судових засідань, а про існування такого рішення дізнався лише 28.02.2023 року від родичів, які передали йому лист з суду, оскільки за місцем реєстрації він не проживає. В судовому рішенні не вказано про факти надсилання на його адресу судом рекомендованих листів, отримання їх ним або членом сім`ї, відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування. Вважає, що суд мав би пересвідчитись та переконатися у дотриманні порядку повідомлення його про місце, дату та час судового розгляду справи, чого зроблено не було, що є порушенням його прав. Крім того зазначає, що позивачем не надано пояснення щодо суми заборгованості за кредитним договором №ПГНП-00003 від 12.08.2020 року, а саме щодо нарахування заборгованості по внескам та по оплаті послуг. Тому, на його думку, заявлені позивачем суми процентів до стягнення не ґрунтуються на умовах кредитного договору і наданому самим же позивачем розрахунку, а тому і не підлягають задоволенню. Іншого належного розрахунку, який би узгоджувався з матеріалами справи та умовами кредитного договору позивач не представив. Надані позивачем виписка та розрахунок заборгованості за кредитом, підготовлені робітниками банку, є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог. Сама позовна заява не містить таких даних, а лише констатує наявність недоказаного розміру всієї суми непогашеного кредиту. Документами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно нормам ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», проте позивачем таких документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки та ін.) суду не надано, а тому немає підстав вважати, що розмір заборгованості, а також сума відсотків, зазначені в розрахунку та довідці, є правильними. Відповідач вважає, що матеріали справи також не містять відомостей, що підтверджують факт наявності заборгованості у нього та ОСОБА_3 заборгованості за кредитним. Доведеність наявності суми заборгованості за кредитним договором є обов`язком позивача, який він не виконав, оскільки не довів належними та допустимим доказами її розмір. Також відповідач ОСОБА_1 вказує на те, що позовна заява не відповідає вимогам п.п. 6, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України та матеріали справи не містять доказів, які підтверджують факт звернення кредитора до нього та до поручителів про дострокове погашення суми заборгованості за кредитом. Крім того, заборгованість за пенею у розмірі 83407 грн 03 коп., що нарахована позивачем, є порушенням п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, оскільки доказів збільшення строку позовної даності суду не представлено.

Заявник в судове засідання не з`явився, але направив до суду заяву про розгляд заяви про перегляд заочного рішення без його участі.

Представник ТОВ «ФК «ПАСТУЛАТО КАПІТАЛ» в судове засідання не з`явився, але направив до суду заяву про розгляд заяви про перегляд заочного рішення без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду невідомі.

Приймаючи до уваги заяви заявника та представника ТОВ «ФК «ПАСТУЛАТО КАПІТАЛ», дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про перегляд заочного рішення підлягає не задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно з ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Водночас, ч. 1 ст. 288 ЦПК України встановлено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, вирішуючи питання про скасування заочного рішення суд повинен встановити поважність причини неявки відповідача в судові засідання, наявність доказів, на які посилається відповідач, та які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд зазначає, що у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно положень ч. 6 ст. 187 ЦПК України, в редакції, яка діяла на час прийняття заочного рішення, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Відповідно до ч. 7 ст. 128 ЦПК України, в редакції, яка діяла на час прийняття заочного рішення, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

З довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 19.07.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований з 28.10.2010 року за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.42).

В матеріалах справи міститься повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою листоноші про отримання ОСОБА_1 такого 09.08.2022 року (а.с.52). При цьому заявник ОСОБА_1 не надав суду будь-яких належних та допустимих доказів того, що не отримував копію ухвали про відкриття провадження у справі і позовну заяву з додатками 09.08.2022 року, а про існування рішення дізнався лише 28.02.2023 року.

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_1 був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Крім цього, заявник ОСОБА_1 не надав суду жодного доказу на підтвердження того, що на час розгляду справи не проживав за місцем реєстрації.

Також звертає на себе увагу те, що в матеріалах справи відсутня заява ОСОБА_1 про ознайомлення з матеріалами справи, проте обізнаність останнього з наявними в ній документами.

Також вирішальне значення має те, що заявник ОСОБА_1 не надав суду доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та могли б вплинути на прийняте судом рішення.

Так, у більшій частині заяви про перегляд заочного рішення заявник висловлює свою незгоду з розрахунком заборгованості за кредитним договором, ставить під сумнів його правильність та взагалі наявність такої заборгованості.

Разом з тим, заявник ОСОБА_1 не надав суду жодних доказів, які б давали підстави вважати, що розрахунок заборгованості за кредитним договором, наданий позивачем, є неправильним, не зазначив, чи звертався він до КС «ПРОСТО ГРОШІ» або ТОВ «ФК «ПАСТУЛАТО КАПІТАЛ» з вимогою про надання йому, зокрема, виписки з його рахунку, де містяться відомості про наявність або відсутність заборгованості, та, у разі наявності такої, здійснення перерахунку заборгованості за кредитним договором із зазначенням відповідних підстав для цього.

Доводи заявника про пропуск позивачем строку позовної давності, встановленої п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, суд до уваги не приймає, оскільки заборгованість за пенею судовим рішенням з ОСОБА_2 взагалі не стягувалась.

Таким чином, заявником до заяви про перегляд заочного рішення не надано жодного письмового доказу, що спростовував би висновки, викладені в заочному рішенні суду від 21.11.2022 року, або підтверджував обставини, викладені ним в заяві про перегляд заочного рішення, що, на його думку, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного суд вважає, що відповідач ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання і не повідомив про причини неявки без поважних причин, докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи ним не надані, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Керуючись ст. ст. 259, 260, 287, 288 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Біляївського районного суду Одеської області від 21.11.2022 року у справі №496/975/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «ПАСТУЛАТО КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що заочне рішення суду може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали складено 09.10.2023 року

Суддя Л.О. Пендюра