УХВАЛА

іменем України

31 січня 2023 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя Овдієнко В. В.

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач 1 - ОСОБА_3 ,

представник відповідача 1 - Халабурдін С. В.

відповідач 2 - ОСОБА_5 ,

відповідач 3 - ОСОБА_6 ,

третя особа - приватний нотаріус Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Лещенко Л. В.,

розглянувши заяву відповідача 1 ОСОБА_3 про компенсацію здійснених нею витрат, пов`язаних з розглядом справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності, витребування майна з незаконного володіння, визнання переважного права на придбання, переведення прав та обов`язків покупця за договорами купівлі-продажу та заяву про поновлення пропущеного процесуального строку на подання доказів про витрати на правову допомогу у цивільній справі № 205/2959/22,

в с т а н о в и в:

До суду звернулася відповідач 1ОСОБА_3 із заявою про компенсацію здійснених нею витрат, пов`язаних з розглядом справи, в якій просила суд поновити їй строк на подання зазначеної заяви та стягнути з позивача понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 грн 00 коп.

Заяву мотивовано тим, що рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 19.01.2023 в справі № 621/737/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус Зміївського нотаріального округу Харківської області Лещенко Л. В., про визнання права власності, витребування майна з незаконного володіння, визнання переважного права на придбання, переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу, у задоволенні позову відмовлено.

Рішення отримано на електронну пошту 20.01.2023.

У відзиві на позовну заяву відповідачем 1 було зазначено, що за попереднім (орієнтованим) розрахунком сума судових витрат відповідача 1 складає 20 000 грн 00 коп.

Оскільки, ОСОБА_3 уклала з Адвокатським бюро "Святослава Халабурдіна" Договір про надання професійної правничої допомоги від 03.04.2021 (далі - Договір) у зв`язку з захистом прав та законних інтересів клієнта під час розгляду Зміївським районним судом Харківської області справи № 621/737/21. Відповідно до пунктів 3.1 та 3.2 Договору, оплата професійної правничої допомоги здійснювалася таким чином: за надання усної консультації з вивченням обставин та документів з метою формування правової позиції у справі № 621/737/21 - 1 000 грн 00 коп.; за складання процесуальних та інших документів від імені клієнта в рамках розгляду справи № 621/737/21 - 2 000 грн 00 коп.; за участь адвоката від імені клієнта у судових засіданнях з розгляду справи № 621/737/21 Зміївським районним судом Харківської області - 17 000 грн 00 коп.; "гонорар успіху": у разі прийняття Зміївським районним судом Харківської області рішення у справі № 621/737/21 повністю або частково на користь клієнта (тобто в разі повної або часткової відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до клієнта) клієнт додатково сплачує Бюро грошові кошти у розмірі 10 000 грн 00 коп. Сторони можуть змінювати розмір винагороди (гонорару) шляхом підписання додаткової угоди. Оплата проводиться протягом строку дії Договору у безготівковій формі на банківський рахунок Бюро.

З Акта наданих послуг від 20.01.2023 вбачається, що ОСОБА_3 отримала такі послуги: надання усної консультації з вивченням обставин та документів з метою формування правової позиції у справі № 621/737/21 - 1 000 грн 00 коп.; складання процесуальних та інших документів (зокрема: відзиву на позовну заяву, заперечень, клопотання про долучення доказів до матеріалів справи тощо) в рамках розгляду справи № 621/737/21 - 2 000 грн 00 коп.; участь адвоката в судових засіданнях з розгляду справи № 621/737/21 Зміївським районним судом Харківської області - 17 000 грн 00 коп.

Крім того, у зв`язку з ухваленням рішення на користь ОСОБА_3 , сплаті підлягає "гонорар успіху" у розмірі 10 000 грн 00 коп.

Вважала визначений Договором гонорар таким, що у відповідності до ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" є розумним, враховує складність справи, кваліфікацію та досвід адвоката, витрачений ним час.

Щодо поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України для подання доказів понесених судових витрат.

Через постійні обстріли та ракетні удари по Харківській області, ОСОБА_3 проживає, як внутрішньо переміщена особа, в с. Колочава у Хустському районі Закарпатської області, про що було повідомлено суд. Через вказані обставини ОСОБА_3 не мала змогу взяти участь в останніх судових засіданнях, в тому числі в судових дебатах, у зв`язку з чим подавала клопотання про відкладення судового засідання. Крім того, представник Халабурдін С. В. , який брав участь в справі, не міг з`явитися в судове засідання через завантаженість в волонтерській діяльності, а залучити іншого представника, враховуючи ситуацію в країні та знаходження її в Закарпатській області, не видавалося можливим. Враховуючи зазначене, відповідач 1 не мала можливості подати докази до закінчення судових дебатів у справі або зробити про це відповідну заяву.

Вирішуючи питання про поновлення строку на подання відповідачем заяви про компенсацію здійснених нею витрат, пов`язаних з розглядом справи, суд виходить з наступного.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 19.01.2023 відмовлено у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності, витребування майна з незаконного володіння, визнання переважного права на придбання, переведення прав та обов`язків покупця за договорами купівлі-продажу.

Оскільки сторони не вимагали відшкодування судових витрат, з урахуванням характеру спірних правовідносин та дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України.

Рішення відповідачем 1 ОСОБА_3 отримано на електронну пошту 20.01.2023.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: п. 1) на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 1-3 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

За змістом ч. 1, 3-6 ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За ч. 8 ст. 141 ЦПК розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до статті 121 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

У статті 122 ЦПК України передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно з частиною першою статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Оцінивши зазначені причини пропуску строку для подання орієнтовного розрахунку та подання доказів надання правничої допомоги, суд дійшов висновку що такі є неповажними.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважував, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, тому сторони мають право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, № 19164/04, рішення від 21.10.2010).

У рішенні від 03.04.2008 ЄСПЛ зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається мотивувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03).

Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій і підтверджені належними доказами.

У пункті 1 частини другої статті 129 Конституції України зазначено, що однією із засад судочинства також проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

У статті 127 ЦПК України не визначено конкретного переліку причин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку. Однак, суд, керуючись верховенством права та основними засадами судочинства, повинен надати оцінку наведеним особою, яка подає заяву про поновлення строку, обставинам на предмет поважності причин пропуску строку, встановити, чи є такий строк значним, та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з урахуванням балансу сторін у справі.

Суд вважає, що відповідачем не повідомлені поважні причини, що унеможливили до закінчення судових дебатів у справі подати докази судових витрат на правову допомогу або зробити відповідну заяву про те, що такі докази будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. А обґрунтування поважності пропуску строків, передбачених ч. 8 ст. 141 ЦПК України носить узагальнений характер та не підтверджене будь-якими доказами.

Так, до заяви про відшкодування витрат на правову допомогу додана копія платіжного документа № @2PL853247 від 09.06.2021, яким підтверджується сплата ОСОБА_3 за надання правової допомоги суми в 20 000 грн. (т. 3 а. с. 50).

Доказів інших витрат відповідачем не надано.

Після вказаної дати, тобто 09.06.2021 неодноразово проводилися підготовчі засідання та судові засідання, в тому числі за участі представника відповідача.

24.06.2021 за клопотанням представника відповідача 1 - адвоката Халабурдіна С. В. відкладено підготовче засідання.

19.07.2021 від відповідача 1 ОСОБА_3 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 10.08.2021 закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.09.2021.

05.10.2021 за клопотанням представника відповідача 1 - Халабурдіна С. В. відкладено судовий розгляд.

Під час судового розгляду представник відповідача 1 Халабурдін С. В. заперечував проти позову з підстав, викладених у заявах по суті спору та просив у позові відмовити.

25.11.2021 представником позивача були подані додаткові докази, після прийняття яких, за клопотанням представника відповідача 1 - Халабурдіна С. В., відкладено судовий розгляд.

В подальшому учасники справи на судові засідання не з`являлися.

05.10.2021, 15.09.2022, 30.09.2022 представник позивача ОСОБА_2 подав заяви, в яких просив розглянути справу за його та позивача відсутності, на задоволені позовних вимог ОСОБА_1 наполягав.

22.02.2022 за клопотанням представника відповідача 1 - Халабурдіна С. В. відкладено судовий розгляд.

15.09.2022, 04.10.2022 за клопотанням відповідача 1 ОСОБА_3 відкладено судовий розгляд.

19.01.2023 учасники справи на судовий розгляд повторно не прибули, тому судовий розгляд було завершено за відсутності сторін та їх представників.

Під час прийняття рішення про продовження судового розгляду за відсутності учасників процесу суд керувався сталою практикою Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18.)

Суд вважає, що зобов`язання учасника процесу добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки повною мірою стосується і питання щодо реалізації права на відшкодування судових витрат на правову допомогу.

Отже, відповідач ОСОБА_3 та її представник Халабурдін С. В. мали достатньо можливостей і часу для подання до суду доказів понесених судових витрат, або для подання заяви про те, що такі докази будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Та обставина, що відповідачем і її представником подавалися заяви про відкладення судового розгляду, не звільняє їх від обов`язку дотримуватися вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України щодо строків подання доказів судових витрат.

За таких обставин, у поновленні строку на подання доказів щодо розміру витрат на правову допомогу належить відмовити.

У зв`язку із відмовою у поновленні пропущеного процесуального строку, а також у зв`язку із відсутністю права на подання доказів судових витрат після ухвалення рішення суду - заяву про відшкодування витрат на правову допомогу належить залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 126, 127, 133, 134, 141, 243, 259-261 ЦПК України,

у х в а л и в:

У задоволенні заяви відповідача 1 ОСОБА_3 про поновлення пропущеного процесуального строку на подання доказів про витрати на правову допомогу у цивільній справі № 205/2959/22 - відмовити.

Заяву відповідача 1 ОСОБА_3 про компенсацію здійснених нею витрат, пов`язаних з розглядом справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності, витребування майна з незаконного володіння, визнання переважного права на придбання, переведення прав та обов`язків покупця за договорами купівлі-продажу,- залишити без розгляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвалу повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повної ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 31.01.2023.

Суддя: В. В. Овдієнко