Ухвала

09 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 484/5198/21

провадження № 61-1819ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 листопада 2022 року, у складі судді: Панькова Д. В., та постанову Миколаївського апеляційного суду від 11 січня 2023 року у складі колегії суддів: Локтіонової О. В., Колосовського С. Ю., Ямкової О. О., у справі за позовом ОСОБА_1 до Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання підробленим та незаконним акту вводу в експлуатацію гаража, визнання незаконним свідоцтва на право власності та визнання права власності на гараж,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання підробленим та незаконним акту вводу в експлуатацію гаража, визнання незаконним свідоцтва на право власності та визнання права власності на гараж.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 у 1977 році збудував, а потім користувався гаражем АДРЕСА_1 в автогаражному кооперативі «Южний». У 2011 році позивач дізнався, що чоловік його колишньої дружини ОСОБА_2 по підробленому акту введення зазначеного гаражу в експлуатацію від 15 серпня 1996 року, який затверджено рішенням Первомайської міської ради №213 від 14 серпня 1996 року, зареєстрував право власності на гараж за собою. ОСОБА_1 зазначав, що ОСОБА_2 спірний гараж не будував та пайові внески не здійснював, а тому складений 15 серпня 1996 року акт не має юридичного зв`язку з ОСОБА_2 , і як наслідок видане на його підставі свідоцтво про право власності на гараж є незаконним.

Позивач просив: визнати підробленим та незаконним акт введення в експлуатацію гаражу АДРЕСА_1 в автогаражному кооперативі «Южний»; визнати незаконним свідоцтво про право власності на вищезазначений гараж, видане на ім`я ОСОБА_2 ; визнати за позивачем право власності на гараж.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 листопада 2022 року, залишеним без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 11 січня 2023 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

05 лютого 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 листопада 2022 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 11 січня 2023 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди проігнорували надані позивачем докази на підтвердження позовних вимог. Апеляційним судом незадоволено апеляційну скаргу позивача лише тому, що він не зміг довести, що йому була виділена земельна ділянка для будівництва гаража, а також те, що ОСОБА_1 не здійснив дії, які б свідчили б про закінчення будівництва. Однак у дозволі № 167 було зазначено про надання ОСОБА_1 дозволу на будівлю гаража у 1975 році. Також у рішенні суду № 2-1147 від 11 грудня 1979 року указується про те, що гараж є спільною власністю подружжя позивача. Також суду надано інші докази на підтвердження того, що гараж збудовано саме позивачем. Апеляційний суд безвідповідально віднісся до розгляду апеляційної скарги та під тиском відповідача виніс незаконну та несправедливу постанову, яка підлягає скасуванню.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом касаційного оскарження є судове рішення, ухвалене у справі про визнання підробленим та незаконним акту вводу в експлуатацію гаража, визнання незаконним свідоцтва на право власності та визнання права власності на гараж.

Отже, ця справа не є справою з ціною позову, що перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ця справа є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.

З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Таким чином, оскаржені судові рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті ОСОБА_1 касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 листопада 2022 року, та постанову Миколаївського апеляційного суду від 11 січня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання підробленим та незаконним акту вводу в експлуатацію гаража, визнання незаконним свідоцтва на право власності та визнання права власності на гаражу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков