Справа № 308/1905/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2023 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої на підставі Доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги діє адвокат Жупан Артур Юрійович, про видачу обмежувального припису, заінтересована особа: ОСОБА_2 -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якої на підставі Доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги діє адвокат Жупан Артур Юрійович, звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про видачу обмежувального припису, заінтересована особа: ОСОБА_2 .

Відповідно до Глави 13 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про видачу і продовження обмежувального припису.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені ст. 175 ЦПК України. Загальні правила цієї статті застосовуються і до заяв, поданих в порядку окремого провадження, зокрема, заяв про видачу і продовження обмежувального припису.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановлено, що заява подана без додержання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України, внаслідок чого підлягає залишенню без руху на підставі ч. 1 ст. 185 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Вказані вимоги корелюють з приписами п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України, відповідно до яких у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено: обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Частиною 2 вказаної норми визначено, що у разі неможливості надати докази, визначені пунктом 3 частини першої цієї статті, до заяви може бути додано клопотання про їх витребування.

Так, заявник обґрунтовуючи заяву зокрема зазначає, що відносно ОСОБА_1 , та її дітей кривдником ОСОБА_2 , вчиняються насильницькі дії фізичного, економічного та психологічного характеру з метою змусити її та дітей, в супереч їх волі та бажання, знову проживати разом з ним, про що останнім відкрито та постійно заявляється Заявниці.

При цьому у заяві вказано на те, що за останні три місяці такі дії по відношенню до Заявниці набули систематичного характеру. Зокрема, протягом цього періоду ОСОБА_3 , з метою залякування, неодноразово пошкоджував вхідні двері (ламав дверні ручки), а 14.01.2023 р. - взагалі розбив вікно в квартирі, в якій Заявниця проживає разом з дітьми на правах оренди.

За твердженням ОСОБА_1 , за фактом домашнього насильства з боку ОСОБА_2 , Заявниця неодноразово зверталася до органів Національної поліції (біля 14 разів) та за наслідками одного з них, постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.01.2023 р. №308/314/23, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

У заяві вказано на те, що оскільки Заявниці не відомо про прийняті правоохоронними органами рішення за всіма фактами таких звернень, то на Головне управління Національної поліції в Закарпатській області скеровано адвокатський запит від 27 січня 2023 р. №2/01 стосовно надання інформації щодо кількості звернень ОСОБА_1 , 02.02.1996 року до Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області по факту насильницьких дій фізичного та психологічного характеру з боку колишнього чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із зазначенням дати, номера, часу реєстрацій та стану розгляду таких звернень за період з листопада 2022 року по дату звернення із даним адвокатським запитом із одночасним наданням копій матеріалів, зібраних за наслідками розгляду таких звернень.

Однак заявниця зазначає, що станом на дату звернення до суду із даною заявою, запитувана інформація та матеріали у запропонований адвокатом спосіб Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області надана не була.

В додатку до заяви додано копію заочного рішення про розлучення від 18.11.2022 року; копію висновку органу опіки та піклування ВК Ужгородської міської ради; постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.01.2023 року; копію договору оренди квартири у приватної особи; копію постанови про відкриття виконавчого провадження №69480082 від 22.07.2022; копію адвокатського запиту від 27.01.2023 № 2/01.

Суд констатує, що на підтвердження доводам ОСОБА_1 інших доказів не додано.

Щодо посилань представника заявниці про те, що він звернувся із адвокатським запитом до ГУНП в Закарпатській області, та що на час подання заяви, відповіді ним не отримано, слід вказати на те,що ч.2 ст. 350-4 ЦПК України, передбачає, що в разі у разі неможливості надати докази, визначені пунктом 3 частини першої цієї статті, до заяви може бути додано клопотання про їх витребування. Однак такого до матеріалів заяви ОСОБА_1 , не подано.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Процесуальним законодавством, чітко зазначено, що звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису заявник повинен надати суду докази, що підтверджують необхідність видачі судом обмежувального припису. Виняток із вищенаведеного поширюється лише на випадки не можливості надання доказів, у разі чого заявником може бути подане клопотання про їх витребування.

Слід вказати на те, що в разі задоволення заяви в даній категорії справ, суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців (ч. 2ст. 350-6 ЦПК України).

ВС у постанові від 26 лютого 2020 року справа № 154/1692/19 вказав на те, що суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Слід вказати на те, що згідно прохальної частини заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань меншу ніж 100 метрів до місця проживання ОСОБА_1 та її дітей ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Проте заявником не вказано конкретної адреси проживання. При цьому слід зазначити, що ОСОБА_1 ,вказує у заяві про видачу обмежувального припису місце реєстрації АДРЕСА_1 , місцем проживання АДРЕСА_2 . Однак згідно договору оренди квартири (за вказаною адресою) від 15.02.2022 строк дії договору 12 місяців. Таким чином строк дії договору оренди закінчується 15.02.2023 року.

Таким чином, заявнику, слід уточнити п.1 прохальної частини, щодо адреси місця її проживання.

Окрім того, згідно вимог ч.1 ст. 177 ЦПК України, у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Разом із тим в додатку до заяви про видачу обмежувального припису не надано її копію разом із додатками для заінтересованої особи.

Відповідно до статті 185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

При цьому суддя зауважує, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права заявника на доступ до правосуддя.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Таким чином, заявнику/ представнику необхідно надати суду докази, на підтвердження обставин, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, так як відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

На підставі ст. 185 ч. 1 ЦПК України заява підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення вищевказаних недоліків з роз`ясненням того, що в разі їх не усунення у встановлений судом термін заява буде визнана неподаною та повернута особі, яка її подала.

Керуючись ст. ст. 175, 185, 311 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої на підставі Доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги діє адвокат Жупан Артур Юрійович, про видачу обмежувального припису, заінтересована особа: ОСОБА_2 - залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність виправити зазначені недоліки заяви протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити, що інакше заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош