Справа № 516/303/22
Провадження № 2/516/29/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 рокум.Теплодар

Теплодарський міський суд Одеської області у складі:

головуючої судді Ширінської О.Х.

за участю секретаря Комашко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Теплодарського міського суду Одеської області цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Біляївський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), про зняття арешту з майна, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вище вказаним позовом, в якому зазначив, що він є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується дублікатом договору купівлі-продажу від 27.06.2001 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 09.07.2021.

З Інформації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 13.07.2022 року йому стало відомо про наявний запис про обтяження 42869153 на нерухоме майно, вчинений відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження, серія та номер б/н, від 21.04.2009 року, видавник ВДВСМ Теплодарського МУЮ Одеської області, ОСОБА_3

15.07.2022 року звернувся до Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області ПМУМЮ (м. Одеси) із заявою про зняття вищезазначеного арешту з майна.

У відповіді Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області ПМУМЮ (м. Одеси) від 08.08.2022 року за № 15071/21.12 вбачається, що у 2009 році на виконанні у відділі Державної виконавчої служби Теплодарського міського управління юстиції Одеської області перебувало виконавче провадження про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 . В межах вищевказаного виконавчого провадження було накладено арешт на майно боржника. Оскільки термін зберігання проваджень становить три роки, надати копію постанови про відкриття виконавчого провадження б/н від 21.04.2009 року (номер запису про обтяження 42869153) та надати більш детальну інформацію про виконавче провадження (дані про стягувача та реквізити виконавчого документу) не представляється за можливе.

З відповіді Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області від 06.10.2022 року № 14201/03.02-07 на адвокатський запит від 04.10.2022 року вбачається, що відповідно до автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що 21.04.2009 року начальником відділу державної виконавчої служби Теплодарського міського управління юстиції (на теперішній час Біляївський відділ державної виконавчої служби в Одеському району Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Богдановим О.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 12474091 на підставі ухвали № 2-3265, виданої 14.04.2009 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про накладення арешту на однокімнатну квартиру під АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_1 на праві власності. Зазначене виконавче провадження закінчено 05.05.2009 року на підстав п. 8 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Вказане виконавче провадження знищено у зв`язку із закінченням трирічного терміну його зберігання.

У відповіді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.10.2022 року на адвокатський запит зазначено, що ухвалу про накладення арешту видати не можливо, у зв`язку із знищенням матеріалів справи за закінченням п`ятирічного терміну зберігання. Матеріали справи № 2-3265 не містили ухвалу про скасування арешту, ОСОБА_1 із заявою про скасування арешту до суду не звертався.

Рішенням Білгород-Дністровського районного суду Одеської області по цивільній справ № 2-3265/2009 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про повернення суми позики стягнуто з відповідача на користь позивача позику у сумі 255 000 грн, проценти за користування позикою у сумі 15 895, 90 грн, три проценти річних з прострочення виконання грошового зобов`язання у сумі 6890, 28 грн, суму встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 48 050 грн.

На адвокатський запит Біляївський МР ВДВС ПМУМЮ (м. Одеса) надав відповідь за номером 26285/21.12. від 25.11.2022, з якої вбачається, що виконавчий документ, який було видано на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.04.2009 року по цивільній справі № 2-3265/2009 на виконання відділу не надходив та на теперішній час на примусовому виконання не перебуває.

Згідно з АСВП з 2016 року по теперішній час відсутні будь-які виконавчі провадження, за якими ОСОБА_2 є стягувачем по справі, яка розглядалась Білгород-Дністровським районним судом Одеської області № 2-3265/2009 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про повернення суми позики, що підтверджується випискою з АСВП, станом на 07.12.2022.

28.11.2022 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області по справі № 495/8693/22 винесено ухвалу, якою у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі № 2-3265/09 за позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про повернення суми позики відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд виходив з того, що згідно відповіді архіваріуса Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08.11.2022 цивільна справа № 203265/09 була знищена за спливом строку зберігання справи відповідно до Інструкції про порядок відбору, знищення та зберігання справ та документів, які утворилися в діяльності суду, тому надати справу не можливо. Вказану ухвалу вважає законною, тому не оскаржував.

Враховуючи відповідь Біляївського МР ВДВС ПМУМЮ від 25.11.2022 та інформацію з бази АСВП, рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.04.2009 року, до примусового виконання з дня набрання рішенням законної сили, тобто з 03.05.2009 року по теперішній час не пред`являлось.

З наведених вище підстав, вважає, що наявність арешту на майно порушує йог право на розпорядження своєю власністю.

Просив зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 , накладений постановою про відкриття виконавчого провадження, серія та номер б/н від 21.04.2009 року, видавник ВДВСМ Теплодасрького МУЮ Одеської області, ОСОБА_3 , зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про обтяження 42869153.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача адвокат Тонкошкура В.Л. подала заяву, в якій підтримала заявлені позовні вимоги, просила задовольнити позов, справу розглянути у її відсутність через зайнятість у розгляді іншого довготривалого процесу.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив, в якому повністю визнав заявлені позовні вимоги та просив задовольнити позов. Всі зобов`язання, які виникли у ОСОБА_1 перед ним на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.04.2009 року по цивільній справі № 2-3265/2009 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про повернення суми позики між ними врегульовано та боргові зобов`язання у ОСОБА_1 перед ним відсутні.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Біляївський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час і місце розглдяу справи повідомлявся належним чином.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі представника тертьої особи.

Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

За змістом ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зазначене кореспондується зі ст.321 ЦК України.

Згідно зі ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Арешт застосовується: 1) для забезпечення збереження майна боржника, що підлягає наступній передачі стягувачеві або реалізації; 2) для виконання рішення про конфіскацію майна боржника; 3) при виконанні ухвали суду про накладення арешту на майно, що належить відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 03.06.2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна", при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно дотримуватись при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів.

Згідно з ч.ч.4, 5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Згідно з п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

З матеріалів справи вбачається, що позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується дублікатом договору купівлі-продажу від 27.06.2001 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 09.07.2021.

З Інформації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 13.07.2022 року позивачу стало відомо про наявний запис про обтяження 42869153 на нерухоме майно, вчинений відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження, серія та номер б/н, від 21.04.2009 року, видавник ВДВСМ Теплодарського МУЮ Одеської області, ОСОБА_3

Біляївський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області ПМУМЮ (м. Одеси) від 08.08.2022 року за № 15071/21.12 повідомив, що у 2009 році на виконанні у відділі Державної виконавчої служби Теплодарського міського управління юстиції Одеської області перебувало виконавче провадження про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 . В межах вищевказаного виконавчого провадження було накладено арешт на майно боржника. На даний час провадження не існує, оскільки знищено за закінченням терміну зберігання.

З відповіді на адвокатський запит Біляївського МР ВДВС ПМУМЮ (м. Одеса) слідує, що виконавчий документ, який було видано на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.04.2009 року по цивільній справі № 2-3265/2009 на виконання відділу не надходив та на теперішній час на примусовому виконання не перебуває.

Згідно з АСВП з 2016 року по теперішній час відсутні будь-які виконавчі провадження, за якими ОСОБА_2 є стягувачем по справі, яка розглядалась Білгород-Дністровським районним судом Одеської області № 2-3265/2009 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про повернення суми позики, що підтверджується випискою з АСВП, станом на 07.12.2022.

З огляду на вище наведене, з урахуванням того, що відповідач-стягувач ОСОБА_2 підтвердив відсутність боргових зобов`язань ОСОБА_1 перед ним, визнав заявлені позовні вимоги та погодився на скасування арешту з майна позивача, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 , оскільки знаходження майна позивача під арештом, позбавляє власника можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12,13,81, 89,141, 259, 263, 267 ЦПК України, ст. 16, 316-317, 319, 321, 391 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Біляївський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), про зняття арешту з майна задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 , накладений постановою про відкриття виконавчого провадження, серія та номер б/н від 21.04.2009 року, видавник ВДВСМ Теплодасрького МУЮ Одеської області, ОСОБА_3 , зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про обтяження 42869153.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення, шляхом подачі апеляційного скарги через Теплодарський міський суд Одеської області

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.Х. Ширінська