Справа № 274/2953/22 Провадження № 2/0274/260/23 РІШЕННЯ
26.01.2023 м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б., за участю секретаря судового засідання Лободи В.Л.,
розглянувши цивільну справу за позовом АТ КБ "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 , яка діє від імені ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,
І. Короткий зміст заявлених вимог
АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулось до суду з позовом про стягнення боргу кредитором спадкодавця, у якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 , яка діє від імені ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь банку заборгованість у розмірі 7 863,54 грн за кредитним договором № б/н від 24.03.2016, а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат.
Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 з метою отримання банківських послуг звернувся до позивача та підписав заяву б/н від 24.03.2016, у зв`язку з чим було відкрито кредитний рахунок. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_4 помер, спадкоємцями є відповідачі ОСОБА_2 від імені якого діє ОСОБА_1 (законний представник), ОСОБА_3 , які прийняли спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника.
28.09.2021 до спадкоємців позичальника позивачем було направлено лист-претензію, згідно якого позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій відповідачами не було вчинено. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 24.03.2016 становить 7 863,54 грн.
Вказані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом.
ІІ. Процедура та позиції учасників розгляду справи
Ухвалою суду від 08.08.2022 залишено без руху та надано строк десять днів для усунення недоліків позовної заяви.
25.08.2022 позивачем недоліки позовної заяви усунуто.
Ухвалою суду від 30.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.
29.09.2022 на адресу суду надійшли матеріали спадкової справи, заведеної 18.09.2020 за № 31/2020 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .
Ухвалою суду від 02.11.2022 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті.
Учасники провадження в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Від представника позивача 25.01.2023 надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.
Відповідач ОСОБА_3 у заяві від 24.01.2023 просила розгляд справи проводити за її відсутності. Проти задоволення позовних вимог заперечила.
Заяв по суті справи до суду не надійшло, відповідачі не скористалися своїм процесуальним правом та не направили до суду відзив на позовну заяву, в судові засідання не з`являлися, про розгляд справи повідомлені належним чином.
У ході розгляду справи, суд у відповідності до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України, було створено сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню
За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України).
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282ЦК України.
Згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.
У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України.
При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:
- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1281 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;
- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;
- при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);
- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку АТ КБ "ПРИВАТБАНК").
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.
Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду
Судом встановлено, що 24.03.2016 між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_4 укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приват Банку, отримавши платіжну картку для користування кредитним рахунком.
У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.
Внаслідок невиконання взятих на себе зобов`язань у ОСОБА_4 виникла заборгованість у розмірі 7 863,54 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується актовим записом про смерть НОМЕР_1 від 17.07.2020. Після його смерті відкрилася спадщина.
АТ КБ "ПРИВАТБАНК" направило до Бердичівської державної нотаріальної контори претензію кредитора від 05.07.2021, в якій просило включити кредиторські вимоги АТ КБ "ПРИВАТБАНК" в спадкову масу, повідомити Банк чи звертались спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, повідомити Банку відомості осіб, які подали заяву про прийняття спадщини та повідомити Банку відомості про видані свідоцтва про право на спадщину та про осіб, які такі свідоцтва отримали.
Як вбачається з листа Бердичівської державної нотаріальної контори від 28.07.2021 позивачу було повідомлено, що його претензію перенаправлено до ОСОБА_5 , приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу, в зв`язку з тим, що ним була заведена спадкова справа щодо майна померлого ОСОБА_4 за № 31/2020 від 18.09.2020.
Приватний нотаріус Бердичівського районного нотаріального округу Литвин О.С. листом від 26.08.2021 повідомив АТ КБ "ПРИВАТБАНК" про те, що ним заведено спадкову справу № 31/2020 від 18.09.2020 щодо майна ОСОБА_4 . На день смерті спадкодавця спадщину прийняли: мати ОСОБА_3 та його малолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , представником якого є ОСОБА_1 .
28.09.2021 АТ КБ "ПРИВАТБАНК" направило відповідачам претензію від 23.09.2021 про добровільне погашення кредитної заборгованості відповідно до вимог статті 1282 ЦК України.
Із матеріалів спадкової справи, заведеної щодо майна померлого ОСОБА_4 , вбачається, що із заявою про прийняття спадщини звернулась його мати ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в інтересах малолітнього сина померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Свідоцтва про право на спадщину не видавалось.
Звертаючись до суду із позовом, Банк, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 24.03.2016, посилався на витяг з "Тарифів" витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на сайті: www.privatbank.ua, як невід`ємні частини спірного договору.
Разом з тим, наданий позивачем Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", "Універсальна CONTRACT", "Універсальна GOLD" є неналежними доказами, оскільки не містять жодної інформації щодо предмета доказування у даній справі, зокрема, щодо типу кредитної картки, наданої позичальнику у межах підписаної ним Анкети-заяви від 24.03.2016, а містить лише виклад умов використання всіх кредитних карт, які випускаються та обслуговуються АТ КБ "Приват Банк", що не має правового значення для вирішення даного спору.
Надані ж позивачем Умови та Правила надання банківських послуг у Приват Банку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в Анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та Правил надання банківських послуг, розміщених на сайті: www.privatbank.ua розумів ОСОБА_4 та ознайомився і погодився з ними підписуючи Заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Приват Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків та неустойки (пені, штрафів), та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.
Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, банку, яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.
Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131 цс 19.
Суд приходить до висновку, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ "Приват Банк" в період - з часу виникнення спірних правовідносин (2016 рік) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (2022 рік), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
За таких обставин, та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у Анкеті-заяві домовленості сторін про порядок та умови користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
На підставі наведеного вище, суд приходить до висновку, що Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в Приват Банку, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача або ж застереження про те, що саме ці Умови було надано останньому для ознайомлення, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання Заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови договору про користування кредитними коштами.
До того ж, у даному випадку, необхідно зауважити, що міжнародними актами, зокрема, Резолюцією Генеральної асамблеї ООН від 09 квітня 1985 року № 39/248 "Керівні принципи для захисту інтересів споживачів" констатовано, що споживачі здебільшого знаходяться в нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти, купівельної спроможності та виходячи з важливості сприяння справедливому, рівноправному та усталеному економічному і соціальному розвитку, у зв`язку з чим сформульовано керівні принципи для захисту інтересів споживачів.
З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, суд зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права, бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та Правил надання банківських послуг, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих Правил тим більше, співвідносно з конкретним видом кредитного договору.
На підставі наведеного вище, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав вважати, що, при укладенні договору з позичальником ОСОБА_4 , ПАТ КБ "Приват Банк", правонаступником якого є АТ КБ "Приват Банк", дотримався вимог, передбачених чинним законодавством України про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк.
Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.
На підставі наведеного вище, з огляду на відсутність правових підстав для стягнення боргу кредитором спадкодавця з ОСОБА_1 , яка діє від імені ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог АТ КБ "Приват Банк" слід відмовити, у зв`язку з їх недоведеністю та необґрунтованістю.
V. Розподіл судових витрат
За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, підстави для стягнення судового збору з відповідачів відсутні.
Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 272, 273, 352, 354 ЦПК України, суд
У задоволенні позову АТ КБ "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 , яка діє від імені ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: АТ КБ "ПРИВАТБАНК" юридична адреса: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001, адреса для листування: вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, 49094, .

Відповідачі: ОСОБА_1 (діє від імені ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , інформація про зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Повний текст рішення виготовлено 31.01.2023

Суддя Тетяна БОЛЬШАКОВА