Справа № 629/1102/23
Провадження № 2/629/303/23
08.05.2023 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Цендри Н.В., за участю секретаря Андрієнко С.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Лозова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави, суд, -
13 березня 2023 року позовна заява була залишена без руху.
На виконання ухвали суду про усунення недоліків позивачем подана заява про усунення недоліків від 15 березня 2023 року.
Ухвалою судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28 березня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечували.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, причини неявки не повідомив, з заявою до суду про неможливість розгляду справи у його відсутність не звертався, відзив на позов не подав.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідив матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
06 серпня 2019 року АТ «Кредобанк» (заставодержатель) та ОСОБА_2 (заставодавець) уклали Договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округ Харитоновою Яною Михайлівною за реєстровим №2903.
03 серпня 2021 року АТ «Кредобанк» направило ОСОБА_2 досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, згідно якої позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 03.08.2021 року заборгованість за Кредитним договором разом з пенею становить 1 455 681,01 грн.(а.с.31)
09 грудня 2022 року ТОВ «АЛЕКС ІНВЕСТМЕНТ ЕНД МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП» та ОСОБА_1 уклали Договір відступлення права вимоги №09/12/22 від 09 грудня 2022 року.(а.с.19)
09 грудня 2022 року ТОВ «АЛЕКС ІНВЕСТМЕНТ ЕНД МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП» та ОСОБА_1 уклали також Договір відступлення прав за Договором застави, посвідчений 06 серпня 2019 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округ Харитоновою Яною Михайлівною за реєстровим №2903.(а.с.22)
ОСОБА_1 направив запит про надання інформації до Головного сервісного центру МВС та Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС Харківській області, на що відповідь не надано.(а.с.39-40)
21 лютого 2023 року ОСОБА_1 направив уточнений запит про надання інформації до Головного сервісного центру МВС та Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС Харківській області.(а.с.41)
Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС Харківській області та Головним сервісним центром МВС надано відповіді на уточнений запит, згідно яких перереєстрація кредитором (заставодержателем) самостійно, без участі боржника, який є власником транспортного засобу, без рішення суду виключно на підставі Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», Закону України «Про заставу» та доказів звернення з вимогою про сплату боргу до боржника і вчинення інших підготовчих дій (що передбачені законодавством) транспортного засобу на ім`я кредитора Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепі напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобі та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388 не передбачено.(а.с.42-43)
Згідно Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін) №74123641 від 03 серпня 2021 року було зареєстровано звернення стягнення відносно предмету застави (Договір застави від 06 серпня 2019 року).(а.с.15)
Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
П. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 р. у справі №910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.
Відповідно до ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
За загальним правилом, встановленим у ст. 514 ЦКУ, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з висновком Верховного Суду від 11 вересня 2018 р. у справі №910/7320/17 відступлення права вимоги є правочином (договором), на підставі якого старий кредитор передає свої права новому кредитору, а новий кредитор приймає ці права і зобов`язується або не зобов`язується їх оплатити. Договір відступлення права вимоги (цесії) може бути оплатним, якщо в ньому передбачений обов`язок нового кредитора надати старому кредитору якесь майнове надання замість отриманого права вимоги.
Частинами 3, 4 ст. 656 ЦКУ передбачено, що предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.
У частині першій статті 574 ЦК України вказано, що застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.
Згідно із ч.1 ст. 576 ЦК України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема, річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.
Відповідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
відповідності до ч. 1 ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч.1 ст. 16 ЗУ «Про заставу», право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Якщо предмет застави відповідно до закону чи договору повинен знаходитись у заставодержателя, право застави виникає в момент передачі йому предмета застави. Якщо таку передачу було здійснено до укладення договору, - то з моменту його укладення.
Згідно ст. 19 ЗУ «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.
Статтею 20 ЗУ «Про заставу» встановлено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.
Згідно ч.1 ст. 17 ЗУ «Про заставу», заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено законом.
У відповідності до вимог ст. 27 ЗУ «Про заставу», застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.
Частиною 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.
Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави, в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів, або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.
У відповідності до ч. 1, 3 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.
Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. На виконання вищевказаних норм, позивач зареєстрував відомості про звернення стягнення на предмет обтяження у Державному реєстрі обтяжень майна.
Таким чином, оцінюючи здобуті по справі докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності зв`язку у сукупності, суд прийшов до висновку, що в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором необхідно звернути стягнення на предмет застави, належний відповідачу ОСОБА_2 .
Відповідно до ст. 141 ЦПК України та абз. 1 п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1073 грн. 60 коп.
Керуючись ст.ст. 11, 14, 16, 526, 530, 611, 615, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 141, 258, 259, 264-265, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави- задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , судовий збір у сумі 1073,60 грн.
Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 .

Суддя Наталія ЦЕНДРА