провадження № 2/389/47/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2023 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого - судді Українського В.В.

за участю секретаря судового засідання Гой І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у приміщенні суду у місті Знам`янка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просить винести рішення, яким визнати за нею право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона домовилася із ОСОБА_4 про купівлю в неї будинку АДРЕСА_1 . Даний будинок належав продавцеві на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок видане 30.10.1993 виконавчим комітетом Мошоринської сільської ради на підставі рішення цієї ради №51 від 16.07.1993. За умовами домовленості позивач сплатила продавцю обумовлену суму грошей в розмірі 30000 гривень, а продавець, в свою чергу, написала про це розписку та передала належний їй будинок, віддала ключі від нього та господарських будівель, правовстановлюючі документи, при цьому зобов`язалася підготувати документи для нотаріального оформлення договору купівлі-продажу. Однак, через хворобу ОСОБА_4 не мала змоги нотаріально оформити договір купівлі-продажу будинку. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, що виключає будь-яку можливість нотаріально оформити договір та порушує права позивача щодо вільного володіння та розпорядження своїм майном. Ніхто із спадкоємців не пред`являв претензій щодо будинку.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, відповідно до якої просить розглядати справу без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи, вимоги позову підтримала та просить їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причина неявки відповідача ОСОБА_3 не відома, заяви про відкладення розгляду справи не подавав, відзив також не подав. ОСОБА_2 надав заяву, відповідно до яких визнав вимоги позову та не заперечив щодо його задоволення. Вказав, що спірний будинок проданий позивачеві його матір`ю за життя, тому він не входить до спадкової маси та спадкоємці не мають ніяких претензій щодо будинку.

Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін.

Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав.

ОСОБА_1 домовилася з ОСОБА_4 про купівлю будинку АДРЕСА_1 . На досягнення домовленості ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_1 30000 гривень в рахунок продажу будинку, про що написала розписку 20.12.2019. Підтвердила, що вартість будинку оцінює саме в сумі 30000 гривень. При цьому зобов`язалася в подальшому нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що виконавчим комітетом Мошоринської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області 21.02.2020 складено відповідний актовий запис №10.

Відповідно до свідоцтва про право приватної власності на жилий будинок видане 30.10.1993 виконавчим комітетом Мошоринської сільської ради на підставі рішення Мошоринської сільської ради №51 від 16.07.1993, жилий будинок АДРЕСА_1 дійсно належить ОСОБА_4 як голові господарського двору.

Відповідно до довідки №104-М від 09.02.2023 виданої виконавчим комітетом Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, ОСОБА_1 проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 разом із сином ОСОБА_5 .

Відповідно до наданої копії спадкової справи №118/2020, після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , із заявою про прийняття спадщини звернулися її сини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали свідоцтва про право на спадщину, до складу якої увійшла земельна ділянка кадастровий номер :02:000:0326. Інше спадкове майно відсутнє.

Частинами 1, 2 статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом ст. 657 ЦК України договір купівлі продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч.1 ст.629, ч.1 ст.638, ч.4 ст.639 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, але даний вид договору підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню.

За загальним правилом право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 334 ЦК).

Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним (ч. 3 ст. 334 ЦК).

Нотаріальне посвідчення правочинів, що вчиняються у письмовій формі, є обов`язковим лише у випадках, передбачених законом (ч. 1 ст. 209 ЦК).

Згідно з ч. 4 ст. 334 ЦК (в редакції Закону від 11 лютого 2010 р. N 1878-VI «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів України») права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дати такої реєстрації відповідно до закону. Державна ж реєстрація правочинів щодо нерухомості з 1 січня 2013 року зазначеним законом скасована.

У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним (ст. 220 ЦК).

Згідно ст.220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Однією з умов застосування частини другої статті 220 ЦК України та визнання правочину дійсним у судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.

При розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість. При цьому саме по собі небажання сторони нотаріально посвідчувати договір, її ухилення від такого посвідчення з причин відсутності коштів на сплату необхідних платежів та податків під час такого посвідчення не може бути підставою для застосування частини другої статті 220 ЦК України.

Позивачем доведено існування таких обставин, тому що смерть продавця в період строку домовленості нотаріального посвідчення договору виключає будь-яку можливість такого посвідчення.

Пунктом 9 частини першої статті 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Враховуючи вищевикладене, те, що фактично між продавцем та покупцем укладено договір купівлі-продажу квартири де сторони досягли всіх істотних умов і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, шляхом прийняття виконання, а саме продавець отримав грошові кошти за продаж майна, а позивач в свою чергу, повністю розрахувався з відповідачем та прийняв нерухоме майно, але нотаріальне засвідчення договору не відбулось в зв`язку з смертю продавця, спадкоємці якого не надали заперечення та відзив на позов, суд вважає, що позов необхідно задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,

УХ В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями і спорудами за АДРЕСА_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду в тридцятиденний строк з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_3 місце проживання АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя В.В.Український