г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3299/22
Номер провадження 2-о/213/18/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2023 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Попова В.В., секретар судового засідання Демченко А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні /у залі судових засідань № 14/ цивільну справу № 213/3299/22 за заявою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Мірошниченко Марина Володимирівна, заінтересована особа Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

за участі заявника - ОСОБА_1 ,

представник заявника - адвоката Мірошниченко Марини Володимирівни,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеною заявою, та просить встановити факт її перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування заяви посилається на те, що з 1974 року знаходилася ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі до дня його смерті. Чоловік отримував пенсію у розмірі 8784,00 грн. а її пенсія становить 3604,00 грн., тому пенсія чоловіка була основним постійним джерелом існування. Після смерті чоловіка заявниця звернулася до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника, але отримала відмову в зв`язку з відсутністю доказів постійного проживання з померлим годувальником, оскільки на момент смерті чоловіка вони були зареєстровані за різними адресами. Тому вона змушена звернутись до суду із цією заявою, оскільки не має іншої можливості отримати документ на підтвердження того, що знаходилася на утриманні померлого годувальника.

Заява надійшла до суду 19.12.2022 року.

22.12.2022 відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку окремого провадження, задоволено клопотання заявника про витребування доказів.

Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, в установленому законом порядку, надав докази про доходи померлого чоловіка заявника, будь яких пояснень по суті заявлених вимог не надав.

В судовому засіданні заявниця та її представник заяву підтримали, просили задовольнити. Заявниця зазначила, що з 1989 року і до приватизації житла вони з чоловіком були зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_1 , а потім ці квартири були надані їхній сім`ї з метою поліпшення житлових умов, і після приватизації вона стала власником квартири АДРЕСА_2 , а чоловік - № 6, де і зареєструвалися.

Представник заявника зазначила, що у разі задоволення заяви ОСОБА_1 отримує право на призначення їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника, розмір якої буде перевищувати її пенсію на незначну суму (600-700 грн.), але ця сума для заявника є суттєвою, оскільки її пенсія мала і не забезпечує їй гідне проживання.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що мешкає в одному під`їзді із заявницею вже понад 30 років, разом отримували ордери на житло, дружили сім`ями. Тому вона знає, що у заявниці з чоловіком був спільний бюджет, вони разом робили покупки. ОСОБА_4 отримував значно більшу заробітну плату, оскільки працював на тепловозі, і це їй відомо, тому що вона неодноразово брала у них гроші в борг, і знає, що гроші вони витрачали разом, бюджет був спільним.

Вислухавши учасників справи, показання свідка, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Судом встановлено, заявниця та ОСОБА_2 знаходилися у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом НОМЕР_1 від 05.10.1974 року, актовий запис № 292 /а.с.5/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік заявниці ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 50.10.2022 року, актовий запис № 49 /а.с.6/.

Свідоцтвом про право власності № 1622 від 06.03.2001, виданим Інгулецьким ГЗК підтверджено право спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_3 . Квартира АДРЕСА_2 в цьому будинку належить заявниці на підставі договору дарування від 13.11.2004 року /а.с.12, 13/.

Згідно з Актом від 15.12.2022 року, підписаним мешканцями будинку АДРЕСА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 постійно проживали за адресою: АДРЕСА_5 , 6 з 1989 року по день смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому з 2001 року ОСОБА_1 мала зареєстроване місце проживання в квартирі АДРЕСА_2 , а ОСОБА_2 в кв. № 6 /а.с.11/.

Факт проживання заявниці із померлим чоловіком ОСОБА_2 за однією адресою підтверджується також довідкою голови ОСББ «ПРОСПЕКТ ПЕРЕМОГИ 44» № 24 від 04.12.2022 року /а.с.14/.

Відповідно до наданої заявницею довідки про доходи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Криворізькому південному об`єднаному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області і отримує пенсію за віком у розмірі 3604,90 грн. /а.с.9/.

Згідно з наданою Відповідачем інформацією, розмір пенсії ОСОБА_2 становить 8784,15 грн. /а.с.40/.

Рішенням від 23.11.2022 № 31 відділу перерахунків пенсій № 3 Управління пенсійного забезпечення ГУПФУ в Дніпропетровськійобласті, яким розглядалася заява ОСОБА_1 , їй було відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника, оскільки нею не було надано довідку про реєстрацію з годувальником за однією адресою /а.с.8/.

Суд встановив, що ненадання заявницею органу УПФУ доказів її проживання із померлим за однією адресою став перешкодою в оформленні пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

При цьому суд приймає до уваги положення п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», яким передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.

Відповідно до п.2.3 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, в редакції, прийнятої Постановою правління ПФУ від 07.07.2014 № 13-1, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу

Згідно з п.2.11 цього Порядку, за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки житлово - експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), видані згідно з вимогами ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника передбачені ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно з якою пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу.

Відповідно до ч.2 цієї статті, непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого годувальника;

2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника (ч.3 ст.36 Закону).

Отже, за змістом наведених норм, факт визнання членів сім`ї померлого такими, що перебували на його утриманні, залежить від факту отримання ними допомоги, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї.

Аналіз наданих заявницею документів та пояснень свідка дає суду підстави вважати встановленими такі обставини: заявниця у справі ОСОБА_1 знаходилась з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, постійно проживала з нимза однією адресою, вела спільне господарство, на час смерті чоловіка була пенсіонером за віком, розмір її пенсії становив 3604,90 грн., що у 2,4 рази був менше, ніж доходи чоловіка.

Оскільки розмір пенсії заявниці станом на день смерті чоловіка був значно меншим за пенсію чоловіка, суд вважає, що заявницею доведено, що дохід її чоловіка до його смерті був постійним і основним джерелом засобів до її існування, що являється необхідною умовою для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Таким чином, суд вважає, що факт перебування ОСОБА_1 на утриманні чоловіка ОСОБА_2 та одержання нею від померлого годувальника допомоги, що була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим заяву про факт перебування заявниці на утриманні померлого чоловіка слід задовольнити.

Встановлення вказаного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки надасть їй змогу реалізувати право на призначення пенсії по втраті годувальника, а тому суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.4, 10-13, 81, 228-229, 293, 315, 319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду, в зв`язку з оголошенням його вступної та резолютивної частини, подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація щодо учасників справи:

Заявник - ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Представник заявника - адвокат Мірошниченко Марина Володимирівна, адреса: АДРЕСА_6 .

Заінтересована особа - Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області, адреса: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, .

Вступну та резолютивну частини рішення проголошено в судовому засіданні 20.03.2023 року.

Повне судове рішення складено 22.03.2023 року.

Суддя В.В. Попов