№ 317/995/22
№ 2-о/317/8/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізькийрайонний суд Запорізькоїобластіускладі:

головуючого судді Ачкасова О.М.,

при секретарі Дмитрієвій І.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Запорізький відділ державної реєстації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про встановлення факту батьківства,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства, посилаючись на те, що вона з 2009 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Від шлюбних відносин ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_4 , у свідоцтві про народження на вимогу заявниці було вказано прізвище батька « ОСОБА_5 ». ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 який загинув на фронті, є батьком ОСОБА_6 . За життя ОСОБА_3 доньку визнавав, утримував її та разом з нею проживав. На даний час заявниця, як законний представник неповнолітньої доньки ОСОБА_6 має намір подати заяву на оформлення спадщини, яка відкрлася після смерті ОСОБА_3 оскільки у зв`язку з відсутністю актового запису про батьківство ОСОБА_3 стосовно дитини ОСОБА_4 , оформлення спадкових прав неможливо, у зв`язку із чим, заявниця була вимушена звернутися до суду з заявою.

В судовому засіданні заявниця та її представник не з`явилися, від заявниці надійшла заява, у якій вона повністю підтримала свою заяву про встановлення факту батьківства, просила суд її задовольнити та розглянути справу за їхньої відсутності.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, раніше надавав суду заяву, у якій зазначив, що визнає, що малолітня ОСОБА_4 є рідною донькою його покійного батька, просив суд розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти її задоволення.

Представник заінтересованої особи - Запорізького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), у судове засідання не з`явилася, раніше надавала суду заяву, у якій заперечень по справі не має, просила суд розглянути справу без її участі.

Розглянувши матеріали справи, заяви заявника та заінтересованих осіб, вважає заяву обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України.

Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою.

Згідно повідомлення від 26.05.2022 р. про смерть ОСОБА_3 , яке надійшло на адресу заявниці ОСОБА_1 , зазначено,що її чоловік солдат ОСОБА_3 під час виконання бойового завдання 16.05.2022 р. отримав поранення, внаслідок яких помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 30 травня 2022 року, виданого Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), вбачається, що ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 17.10.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького районного управління юстиції Запорізької області, вбачається, що, ОСОБА_4 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Новослобідка, Запорізького району, Запорізької області. В графі мати зазначено « ОСОБА_1 », а у графі батька - ім`я « ОСОБА_7 ».

Згідно спадкової справи №161/2022 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , наданої Запорізькою районною державною нотаріальною конторою, за оформленням своїх спадкових прав 29.07.2022 р. звернувся син померлого ОСОБА_2 , який надав суду заяву про те, що визнає, ОСОБА_8 донькою свого батька ОСОБА_3 . Інші спадкоємці після смерті ОСОБА_3 відсутні.

Як вбачається з довідки виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, померлий ОСОБА_3 за життя був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , з 20.05.2021 р. по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із ним були зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідно до змісту ч.1, ч.2 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.128 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 - у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року, №3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили.

Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).

Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст.76 ЦПК України).

П.15 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

Постановою Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що оскільки підстави визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст.128 СК України істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст.53 КпШС, суди повинні виходити з дати народження дитини.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказанабатьком дитини, коли відповідно до ч.2 ст.55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Згідно норм вказаної статті, в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків, батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою як одного з батьків так і самої дитини після досягнення нею повноліття.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини та відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

В третьому абзаці п.13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК Україникожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Факт батьківства також підтверджується наданими заявницею фотографіями та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , що весь час ОСОБА_13 та ОСОБА_7 проживали разом, були родиною, ОСОБА_7 опікувався донькою, визнавав її своєю рідною дитиною.

Крім того, рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 18.09.2012 року, у справі за позовом ОСОБА_14 до ОСОБА_1 , третя особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції про оспорювання батьківства, було встановлено, що ОСОБА_14 не є батьком ОСОБА_15 , ОСОБА_1 повністю визнала позов, зазначила, що батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_3 , з яким вона проживає без реєстрації шлюбу більше двох років.

Встановлення факту батьківства має для заявниці юридичне значення, оскільки заявниці, як законному представнику малолітньої доньки ОСОБА_6 необхідно прийняти спадщину після смерті її батька ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 певний час (з 2009 р.) проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, від спільного життя в них ІНФОРМАЦІЯ_5 ародилася донька ОСОБА_4 . ОСОБА_3 за життя визнавав дитину своєю донькою, піклувався про неї, брав участь у вихованні. Враховуючи викладене, а також те, що запис про батька щодо ОСОБА_6 вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, те, що встановлення факту батьківства ОСОБА_3 до ОСОБА_6 породжує юридичні наслідки, не повязані з наступним вирішенням спору про право, надає заявниці можливість реалізувати право ОСОБА_6 на оформлення спадщини тощо, та те що, чиним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства, відповідно до ст.315 ч.1 п.1, ст.319 ЦПК України .

Керуючись ст.ст. 12, 23, 76, 81, 258, 259, 265, 273, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, ст.ст.121, 125,128, 130 Сімейного Кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 є батьком малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 31.01.2023 року.

Суддя: О.М. Ачкасов