Справа № 446/1416/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2023 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Самсін М. Л.

секретаря Груба Л.М.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Кам`янка-Бузька цивільну справу №446/1416 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , інтереси якої представляє опікун ОСОБА_3 до Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування і просять визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на частину житлового будинку АДРЕСА_1 ; ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування на частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявленого позову посилаються на те, що дворогосподарство за адресою АДРЕСА_1 відносилось до суспільної групи "колгоспний двір", членами якого станом на 24 лютого 1990 року були: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 . Право власності на будинок було оформлено на ім`я голови двору ОСОБА_7 відповідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого Прибужанівською сільською радою Кам`янка-Бузького району 24.02.1990 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів ОСОБА_7 , після смерті якого відкрилась спадщина на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_7 заповіт не складав. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилась спадщина на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 . 29.05.2015 року ОСОБА_4 склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла своєму синові ОСОБА_1 . ОСОБА_8 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_5 , ОСОБА_6 своїми заявами відмовились від прийняття спадщини в майні колгоспного двору. За таких обставин, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються єдиними спадкоємцями після смерті ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 . Коли ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса, нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки домогосподарство відносилось до суспільної групи "колгоспний двір", на яке мали право всі члени колгоспного двору.

В судове засідання представник позивачів адвокат Білик Р.О. подала заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задовольнити.

Відповідач Кам`янка-Бузька міська рада подала заяву до суду, в яких просить справу розглянути без участі в судовому засіданні представника, проти позову не заперечує.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів ОСОБА_7 . Після його смерті залишилась спадщина на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилась спадщина на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Право власності було оформлено на ім`я голови двору ОСОБА_7 , згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок виданого Прибужанівською сільською радою Кам`янка-Бузького району Львівської області 24.02.1990 року.

Зазначене домоволодіння належало до суспільної групи «колгоспний двір».

Згідно ст. 120 ЦК УРСР колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР № 885-XII був введений в дію Закон України «Про власність».

Згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок виданого 24.02.1990 Прибужанівською сільською радою, житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 відноситься до суспільної групи - колгоспний двір. Станом на 15 квітня 1991 року (до набрання чинності Законом України "Про власність") членами цього колгоспного двору являлись ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою, виданою старостою Зубівмостівського старостинського округу Кам`янка-Бузької міської ради 30.10.2020 за № 558.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до роз`яснень, даних в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України "Про власність ", застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема:

-право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні;

-розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Оскільки житловий будинок по АДРЕСА_1 належить до суспільної групи - колгоспний двір і станом на 15 квітня 1991 року членами цього колгоспного двору були ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , тому спірний будинок є спільною сумісною власністю усіх його членів, кожен з яких мав рівну частку у цьому будинку (по 1/6 частці).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів ОСОБА_7 . Після його смерті залишилась спадщина на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилась спадщина на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

29.05.2015 року ОСОБА_4 склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла своєму синові ОСОБА_1 .

ОСОБА_8 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 своїми заявами відмовились від прийняття спадщини в майні колгоспного двору.

Приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Робак Л.А. позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки домоволодіння відноситься до суспільної групи "колгоспний двір", а право власності оформлено ОСОБА_7 ..

Зазначенні обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід права та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом

Відповідно ст. 1223 ЦК України : ч. 1 Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. ч. 2 У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця,у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

З цього слідує, що ОСОБА_1 належить право власності в порядку спадкування на частину житлового будинку АДРЕСА_1 ; ОСОБА_2 належить право власності в порядку спадкування на частину житлового будинку АДРЕСА_1

Відповідно до роз`яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження

Відповідно ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності.

Вимог про стягнення судових витрат позивачі не заявляли.

Керуючись ст. 12, 13, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , інтереси якої представляє опікун ОСОБА_3 до Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП НОМЕР_1 право власності в порядку спадкування на частину житлового будинку АДРЕСА_1 ;

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; РНОКПП НОМЕР_2 право власності в порядку спадкування на частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя М.Л.Самсін