Ухвала

Іменем України

21 березня 2023 року

м. Київ

справа № 207/1211/22

провадження № 61-3712ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського апеляційного суду від 13 березня 2023 року у складі колегії суддів: Макарова М. О., Демченко Е. Л., Куценко Т. Р., у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання недійсним умов кредитного договору, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 жовтня 2022 року задоволено апеляційну скаргу акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - АТ «Перший Український Міжнародний Банк»), рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 червня 2022 року - скасовано, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання недійсним умов кредитного договору - відмовлено.

30 січня 2023 року на адресу Дніпровського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Дніпровського апеляційного суду від

12 жовтня 2022 року, яка мотивована тим, що банк проігнорував обставини та висновки, які були викладені в мотивувальній частині постанови Дніпровського апеляційного суду від 12 жовтня 2022 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 13 березня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Дніпровського апеляційного суду від 12 жовтня 2022 року відмовлено.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 жовтня 2022 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . Резолютивна частина постанови, яку просив роз`яснити заявник, є чіткою і зрозумілою та не передбачає подвійного тлумачення, а доводи заявника не є підставою для роз`яснення рішення суду у відповідності до вимог статті 271 ЦПК України.

15 березня 2020 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Дніпропетровського апеляційного суду від 13 березня 2023 року.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

У статті 271 ЦПК України передбачено, що за заявою учасників справи, суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року в справі

№ 904/2526/18 (провадження № 12-272гс18) зазначено, що «роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового документа. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення. Частиною другою статті 245 ГПК України встановлено, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Із зазначеної норми вбачається, що роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, порядок здійснення якого визначено Законом України від

2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06 жовтня 2020 року в справі

№ 233/3676/19 (провадження № 14-65цс20) вказано, що «необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю в резолютивній частині, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або які будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення. Разом із цим Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що відповідно до частини другої статті 271 ЦПК України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Зі змісту цієї норми убачається, що роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, зокрема, у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Встановивши, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 жовтня

2022 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , а роз`ясненню підлягають лише ті судові рішення, які підлягають виконанню, апеляційний суд зробив обґрунтований висновок про залишення без задоволення заяви про роз`яснення ухвали апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими, ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від

19 грудня 1997 року).

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвал (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженого судового рішення свідчить, що правильне застосовування апеляційним судом норми права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського апеляційного суду від

13 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання недійсним умов кредитного договору, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

І. О. Дундар

В. І. Крат