Справа № 202/9938/22
Провадження № 2/202/653/2023
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 березня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Кухтіна Г.О.

за участю секретаря - Калантаєнка Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Лівобережна адміністрація Дніпровської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

І. Стислий виклад позиції позивача.

Позивач звернувся до суду з заявою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 , 2005 року народження.

В позовній заяві зазначено те, що позивач є бабусею та опікуном ОСОБА_3 , а відповідач є її донькою. З 10 грудня 2012 року відповідач відбувала покарання у виправній колонії, після відбуття покарання була знов засуджена за вчинення кримінального правопорушення. За вказаний період ОСОБА_3 було влаштовано під опіку позивача. 15 липня 2014 року відповідача було позбавлено батьківських прав по відношенню до молодшого сина, ОСОБА_4 , 2008 року народження, після чого позивач також взяла опіку над молодшим онуком. Після звільнення з місць позбавлення волі відповідач не звернулась до третьої особи з метою повернення сина, пиячить, аліменти не сплачує. Також відповідач надала заяву що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав. Враховуючи, що відповідач повністю самоусунулась від виховання, опіки дитини, повністю нехтує своїми батьківськими обов`язками позивач, в інтересах дитини, була вимушена звернутись до суду з даним позовом.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надано, у зв`язку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

ІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є: ОСОБА_5 , та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданого Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області від 30 травня 2005 року, актовий запис № 474.

Відомості про батька дитини внесено до свідоцтва про народження відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (довідка, видана Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції від 26 січня 2013 року за № 238/10.4-20).

Мати дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відбувала покарання в державній установі «Кам`янська виправна колонія (№ 34)» з 15 лютого 2016 року по 28 жовтня 2019 року згідно з вироком Амур - Нижньодніпровського суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2013 року (8 років позбавлення волі).

Рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради від 22 лютого 2013 року № 44 «Про надання дитині ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» ОСОБА_3 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради від 22 березня 2013 року № 70 «Про призначення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 опікуном над дитиною ОСОБА_3 » дитину, позбавлену батьківського піклування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , влаштовано під опіку до баби, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно з довідкою про близьких родичів неповнолітнього ОСОБА_3 , у дитини є брат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , якого рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради від 07 серпня 2014 року № 186 «Про призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , опікуном над дитиною ОСОБА_4 » влаштовано під опіку до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Мати дитини, ОСОБА_2 , рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від15.07.2014 (справа № 202/3798/14-ц) позбавлена батьківських прав по відношенню до ОСОБА_4 .

19 листопада 2020 року ОСОБА_2 повторно була засуджена та відбувала покарання в державній установі «Надержинщинська виправна колонія (№65)» з 23 березня 2020 року по 22 квітень 2022 року згідно з вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 листопада 2020 року у справі № 202/1862/20 (ч.1. ст. 309, ч.2. ст.15, ч.2 ст. 185, ч.1 ст.70, ч.1 ст. 71 КК України, довідка про звільнення серії ПОЛ № 02169, видана державною установою «Надержинщинська виправна колонія (№65)»).

Після звільнення від покарання мати, ОСОБА_2 , до органу опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради не звернулась щодо повернення неповнолітнього ОСОБА_3 , для подальшого виховання матері.

За наявною інформацією мати, ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів, яка станом на 31 жовтня 2022 року складала понад 164 тис грн., що підтверджується довідкою-розрахунком відділу Державної виконавчої служби.

З 2013 року й по теперішній час неповнолітній ОСОБА_3 проживає з рідною бабою, опікуном ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , де і зареєстрований з 12 жовтня 2006 року відповідно до довідки Комунального підприємства «Жилсервіс - 5» Дніпропетровської міської ради від 03 листопада 2022 № 1688.

Спеціалістами управління - служби у справах дітей Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради 11 листопада 2022 року обстежені умови проживання неповнолітнього ОСОБА_3 за вищевказаною адресою та з`ясовано, що опікуном створені належні умови для виховання, проживання, навчання та всебічного розвитку дитини. Всі комунікації підключені, кімната в гуртожитку обладнана необхідними меблями, в наявності побутова техніка. У ОСОБА_3 є окреме спальне місце та місце для навчання. ОСОБА_3 забезпечений одягом та взуттям за сезоном.

Згідно з характеристикою, виданою адміністрацією Комунального закладу освіти «Середня загальноосвітня школа № 121» Дніпровської міської ради від 11 листопада 2022 року №243, неповнолітній ОСОБА_3 , закінчив 9-Б клас в 2022 році. Впродовж навчання опікун, ОСОБА_1 , приділяла належну увагу вихованню та навчанню онука, завжди реагувала на зауваження вчителів, намагалася контролювати навчання підопічного. Стосунки в сім`ї доброзичливі. Мати дитини, ОСОБА_2 , не цікавилася навчанням та вихованням сина, його досягненнями, не спілкувалася з вчителями, батьківські збори не відвідувала. З отриманої інформації за період навчання ОСОБА_3 проявив себе як здібний, старанний, комунікабельний учень; пропусків уроків без поважних причин не було; вихований, стриманий, чемно поводить себе зі старшими.

За інформацією Комунального некомерційного підприємства «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 9» Дніпровської міської ради від 14 листопада 2022 року № 2/9-709 ОСОБА_3 , навчається в Комунальному закладі освіти «Середня загальноосвітня школа № 139» Дніпровської міської ради, в 10-А класі; знаходиться під наглядом сімейного лікаря амбулаторії ЗПСМ № 4 ОСОБА_7 з 2019 року, декларація на медичне обслуговування укладена з 20 вересня 2018 року. ОСОБА_3 перебуває на «Д» обліку у сімейного лікаря, невролога з діагнозом: вегетативна дисфункція. За медичною допомогою при необхідності, під час захворювання та з приводу профілактичних оглядів звертається сам ОСОБА_3 або з опікуном ОСОБА_1 . Рекомендації лікаря опікун, ОСОБА_1 виконує.

ОСОБА_1 , є пенсіонеркою, в реєстрі осіб з наркологічними захворюваннями Комунального підприємства «Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром» Дніпропетровської обласної ради» не знаходиться (довідка вказаного закладу від 10.02.2022 № 0699).

Відповідно до наданої медичної довідки про проходження обов`язкового попереднього та періодичного психіатричних оглядів серія 12ЯЯТ № 570257 від 10 лютого 2023 року у ОСОБА_1 , психіатричних та наркологічних протипоказань щодо оформлення документів опіки та опікунства не виявлено.

ОСОБА_2 надано нотаріально засвідчену заяву від 25 листопада 2022 року згідно змісту якої, вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно ОСОБА_3 .

Органом опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської надано висновок згідно якого визнано доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІІІ. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44 - ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 і ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом принципів 2, 4, 6, 7 Декларації прав дитини від 20.11.1959 дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом. Дитина повинна мати право на належні харчування, житло, відпочинок і медичне обслуговування. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за її освіту і навчання; насамперед таку відповідальність несуть її батьки. Суспільство та органи публічної влади повинні докладати зусиль для сприяння реалізації зазначеного права.

У той же час, ст. 164 СК України обумовлює підстави позбавлення батьківських прав. Так, мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У п. 54 рішення ЕСПЛ «Хант проти України» (від 07.12.2006), суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden, від 27.11.1992 і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (див. рішення у справі Johansen v. Norway від 07.08.1996, п. 78.

Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років, що відповідає положенням ст. 165 СК України.

З огляду на викладене, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини, суд враховуючи особу відповідача, яка життям та здоров`ям дитини не цікавиться, проявляє повну байдужість до своєї дитини, приходить до висновку, що наразі, існують достатні підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини.

Обставин, які перешкоджали б відповідачу виконувати свої батьківські обов`язки судом не встановлено.

Крім того, такий захід має вплинути на відповідача, який в силу вимог ст.169 Сімейного кодексу України не позбавлений права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, довівши, що змінив свою поведінку та усунув обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Виходячи із змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частини 1, 2 ст. 77 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Стаття 80 ЦПК України презюмує, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 150, 157, 164, СК України, ст. 11, 12 Законом України «Про охорону дитинства», ст.ст. 1-4, 10, 12, 13, 76-89, 95, 141, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити повністю позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Лівобережна адміністрація Дніпровської міської ради (вул. 20-річчя Перемоги, 51, м.Дніпро) про позбавлення батьківських прав.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992,40 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 21.03.2023 року.

Суддя Г.О. Кухтін