№335/4612/22
пр.№2/336/500/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запорожжя у складі головуючої судді Галущенко Ю.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До суду, в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернулась адвокат Дерев`янко І.О. з позовом про відшкодування завданої моральної шкоди в наслідок неправомірних дій відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуг з газопостачання, позивачу за адресою АДРЕСА_1 17.10.2013 встановлений лічильник газу, заводський номер 0508388 та опломбований пломбою R122792S1 6192010.

06.09.2020 року уповноваженими особами відповідача було встановлено порушення за адресою АДРЕСА_1 , про що складено акт №251 та відбулось демонтаж газового лічильника заводський номер 0508388 для направлення на експертизу, за цим фактом складений відповідний протокол № 813.

28.09.2020 за результатами проведення експертизи ДП «Запоріжжястандартметрологія», складені висновки комісії про несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Про що, складено акт експертизи лічильника газу № 0708 від 28.09.2020 року. Позивачу на особовий рахунок № НОМЕР_1 нараховано вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу у розмірі 5542, 01 грн.

З висновками за результатами проведеної експертизи, позивач останній не погодився. У зв`язку з цим позивач звернувся до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя з позовом про визнання неправомірною нарахування вартості не облікованого об`єму природного газу.

01.12.2021 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя у справі 335/170/21 прийнято рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Оператор газорозподільної систем «Запоріжгаз» про захист прав споживача шляхом визнання неправомірними нарахування вартості необлікованої (донарахованого) об`єму природного газу було відмовлено.

17.05.2022 року постановою Запорізького апеляційного суду рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01 грудня 2021 року у справі 335/170/21 скасовано та прийнято постанову якою позовну заяву ОСОБА_1 до АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про захист прав споживача шляхом визнання неправомірним нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу задовольнити. Визнати неправомірним нарахування АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу ОСОБА_1 за особовим рахунком: НОМЕР_1 у розмірі 5 542,01 грн.

Зазначена постанова набрала законної сили.

Отже, суд дійшов висновку про порушення відповідачем прав позивача як споживача природного газу. Відтак, позивач вважає, що дії відповідача в цілому слід вважати грубим втручанням в приватне життя особи, зазначений досудовий та судовий процес однозначно призвів до змін у побуті, укладі життя позивача, цей процес зайняв емоційний та моральний стрес позивачу, який є похилого віку, та тривав майже 2 роки, на підставі чого позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь відшкодування за вчинення моральної шкоду у розмірі 10000 грн.

Ухвалою суду від 25.10.2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотань будь-якої зі сторін про інше.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого відповідач заперечує проти позов та просить відмовити в задоволені позову, мотивуючи це тим, що зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається відсутність доказів на підтвердження завданої позивачу моральної шкоди, що суперечить ст. 81 ЦПК України, отже твердження, що саме дії представників АТ «Запоріжгаз» щодо проведення донарахування вартості об`ємів необлікованого (донарахованого) природного газу, спричинили моральну шкоду, глибокі душевні страждання є безпідставними.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Судом встановлено, що 01.12.2021 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя по справі 335/170/21 прийнято рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Оператор газорозподільної систем «Запоріжгаз» про захист прав споживача шляхом визнання неправомірними нарахування вартості необлікованої (донарахованого) об`єму природного газу було відмовлено.

17.05.2022 року постановою Запорізького апеляційного суду рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01 грудня 2021 року у справі 335/170/21 скасовано та прийнято постанову якою позовну заяву ОСОБА_1 до АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про захист прав споживача шляхом визнання неправомірним нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу задовольнити. Визнати неправомірним нарахування АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу ОСОБА_1 за особовим рахунком: НОМЕР_1 у розмірі 5 542,01 грн. (даний факт не потребує доказування відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України).

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Позивач зазначає, що безпідставним нарахуванням заборгованості за послуги, яких він фактично не отримував, йому завдано моральних страждань, які полягали в суттєвих емоційних стражданнях, постійному психологічному навантаженні, що виникли внаслідок порушення його прав відповідачем, прикладанням додаткових зусиль для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

При вирішенні даної справи і визначенні моральної шкоди судом враховуються положення п. п. 3, 5, 13 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 року № 4.

Право на відшкодування моральної шкоди виникає за наявності передбачених законом умов або підстав відповідальності за заподіяну шкоду.

З огляду на положення вказаної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, зобов`язання відшкодувати моральну шкоду виникає за наявності: а) моральної шкоди як наслідку порушення особистих немайнових прав або посягання на інші нематеріальні блага; б) неправомірних рішень, дій чи бездіяльності заподіювача шкоди; в) причинного зв`язку між неправомірною поведінкою і моральною шкодою; г) вини заподіювача шкоди.

У контексті визнання ЄСПЛ існування спростовної презумпції завдання моральної шкоди прикладом може слугувати, зокрема, рішення від 15 жовтня 2009 року у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України», де суд послався на своє рішення у справі Бурдова №2, у якому зазначив таке: «Існує обґрунтована й водночас спростовна презумпція, що надмірно тривале провадження даватиме підстави для відшкодування моральної шкоди». Зазначає, що у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово визнавав репутацію (рішення від 19.09.2006 р по справі «White v. Sweden», рішення від 15 листопада 2007 року у справі «Pfeifer v Austria»), а також честь особи (рішення від 4 жовтня 2007 року в справі «Sanchez Cardenas v. Norway»), як складову права на повагу до приватного життя. Зокрема, в пункті 35 рішення у справі «Pfeifer v Austria», Європейський суд з прав людини констатував, що репутація особи є частиною його особистої ідентичності та психологічної цілісності, а тому відноситься до сфери її приватного життя і підлягає охороні.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

З висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 01.09.2020 року у справі №216/3521/16-ц, випливає, що виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.

В постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з порушенні прав, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

При оцінці обґрунтованості вимог позивачів у справах про відшкодування моральної шкоди необхідно керуватися принципом розумності, тобто виходити з об`єктивно передбачуваних за обставин конкретної справи втілень моральної шкоди. Відповідно, як основний доказ заподіяння моральної шкоди слід розглядати достатньо переконливі з погляду розумності пояснення потерпілої сторони щодо характеру завданих їй немайнових втрат.

Разом з тим, з огляду на моральну зумовленість виникнення інституту відшкодування моральної шкоди, цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності.

Тому, враховуючи вид та обставини вчинення неправомірних дій, характер та обсяг страждань (душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, та їх доведеність, виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, завданої відповідачем позивачеві ОСОБА_1 ..

При цьому суд враховує, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим,ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення (ВП/ВС у справі № 752/17832/14-ц від 15.12.2020).

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та достатнім розміром для компенсації моральної шкоди буде сума 2 000,00 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.264ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Згідно з вимогами ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки задоволено 20 % позову (2000 грн. : 10000 грн. х 100%), а сплачено 992,40 грн. судового збору, то з відповідача на користь позивача слід стягнути 198,40 грн. судових витрат (20 % х 992,40 грн. : 100%).

Керуючись статтями 4, 12, 13, 19, 76-81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 274 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на користь ОСОБА_1 2000 гривень на відшкодування спричиненої моральної шкоди.

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору у розмірі 198,40 грн.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України,зазначаються наступні відомості:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», 69035, м. Запоріжжя, вул. Заводська, 7, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ю.А. Галущенко