Справа № 361/6773/19
Провадження № 2/361/97/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2023 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретарів Бас Я.В., Латчук Д.Р., Лелеки В.А.

представника позивача ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 поділ спільного сумісного майна подружжя, стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

24 вересня 2019 року позивач звернулась до суду із позовом до відповідача, в якому просила суд визнати недійсним договір купівлі-продажу 3243/2019/1644766 транспортного засобу марки ?Нyundаі Ассеnt?, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 ; визнати право особистої приватної власності на транспортний засіб марки ?Нyundаі Ассеnt?, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 за

ОСОБА_2 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 15000,00 грн. в якості компенсації вартості транспортного засобу марки ?Нyundаі Ассеnt?, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 ; визнати право спільною сумісною власністю транспортний засіб марки ВАЗ 21043,

синього кольору, номер кузова НОМЕР_2 , д/н НОМЕР_3 за

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних частинах; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 кошти в

розмірі 768,40 грн., в якості сплати судового збору.

Свій позов обґрунтовувала тим, що 03.08.1996 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міськвиконкому Київської області було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у сторін є малолітній син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На час звернення до суду із позовом сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюбні відносини між ними не склалися, так як з січня 2018 року позивачці стало відомо, що відповідач зраджує їй з іншою жінкою, позашлюбні відносини відповідача тривають досі. Проте, сторони нерозлучаються, з метою уникнення негативного впливу на психічний стан малолітньої дитини. В зв`язку із матеріальними складнощами сторони змушені проживати в одній квартирі. Однак, спільне господарство не ведеться, кожен живе своїм життям. Позивач із сином проживає в окремій кімнаті. Усі обов`язки щодо утримання та виховання дитини виконує позивач.

Позивач зазначає, що у період шлюбу, за спільні кошти сторони придбали транспортні засоби:

1. 25.11.2015 року транспортний засіб марки ВАЗ 21043, синього кольору, номер

кузова НОМЕР_2 , д/н НОМЕР_3 . Вказаний автомобіль було оформлено на

ОСОБА_3 ;

2. 19.03.2016 року транспортний засіб марки ?Нyundаі Ассеnt?, сірого кольору,

кузова НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_4 . Вказаний автомобіль було оформлено на

ОСОБА_3 .

Вказані транспортні засоби є спільною сумісною власністю та використовувалися

спільно подружжям в сімейних цілях. З серпня 2019 року відповідач забрав ключі від

автомобіля ?Нyundаі Ассеnt? та почав використовувати вказаний транспортний засіб

включно на свій розсуд, проти волі позивача та не в інтересах сім`ї, обмеживши доступ

до автомобіля та документів до нього. Транспортний засіб ВАЗ 21043, д/н НОМЕР_3

відповідачем використовується на власний розсуд.

01.09.2019 року ОСОБА_3 приїхав на транспортному засобі марки ?Нyundаі Ассеnt? із зміненими державними номерними знаками на НОМЕР_5 без відома ОСОБА_2 .

Адвокатом Сакун А.О. було зроблено адвокатський запит до Регіонального сервісного центру МВС Київської області територіальний сервісний центр №3243.

У відповідь на адвокатський запит було повідомлено, що 31.08.2019 року, ОСОБА_3 відчужив транспортний засіб ?Нyundаі Ассеnt? сірого кольору, кузова НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_4 на підставі договору купівлі-продажу укладеного ТСЦ №3243/2019/16447.

Відповідно п.3.1. даного договору зазначено, що за домовленістю сторін ціна

транспортного засобу склала 30000,00 грн.

П. 6.1. Договору передбачає, що продавець зобов`язаний в порядку та на умовах,

визначених цим договором, передати транспортний засіб.

Проте, автомобіль ?Нyundаі Ассеnt?, сірого кольору, номер кузова

НОМЕР_1 з д/н НОМЕР_5 фактично не був переданий фіктивному покупцю

ОСОБА_6 , а і в подальшому знаходиться у користуванні відповідача.

Даний договір був укладений не добросовісно виключно з метою умисного

уникнення поділу спільного майна подружжя, що дає підстави вважати його фіктивним

правочином. ОСОБА_6 не мав на меті отримувати транспортний засіб і передавати

гроші, а ОСОБА_3 не мав на меті передавати транспортний засіб і отримувати

кошти за договором.

Враховуючи, що частка на автомобіль не може бути виділена в натурі, автомобіль є не

не подільний, спільне володіння з відповідачем є не можливим, припинення права власності

відповідача на транспортний засіб не завдасть значної шкоди, так як він має у користування

інший транспортний засіб марки ВАЗ 21043, синього кольору, номер кузова

НОМЕР_2 , д/н НОМЕР_3 право часткової власності ОСОБА_3 на автомобіль

?Нyundаі Ассеnt? має бути припинено, а за ОСОБА_2 визнано одноособово за умови сплати останньою на депозитний рахунок суду 1/2 вартості автомобіля.

Позивач є інвалідом III групи довічно, яка потребує систематичних обстежень, на її

утриманні малолітній син - ОСОБА_5 , який з самого дитинства має слабкий

імунітет і дуже часто хворіє, що тягне за собою часті відвідування лікарів. Також, позивач

працює і щодня перед початком робочого дня відвозить дитину до дитячого садочка в інший

район міста. Постійні лікування, обстеження, підтримка фізичного та духовного здоров`я дитини потребують постійного пересування. Транспортний засіб в сім`ї позивачки є життєво

необхідним.

Також, даний автомобіль має величезне значення як пам`ять про минулі часи, коли родина була повноцінною та щасливою. Таким чином, право власності на транспортний засіб марки ?Нyundаі Ассеnt?, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 позивач бажає залишити за собою одноособово.

16.09.2019 року ОСОБА_2 було внесено на депозитний рахунок Броварського міськрайонного суду Київської області 15000,00 грн. від вартості автомобіля визначено у договорі купівлі-продажу.

Транспортний засіб ВАЗ 21043, синього кольору, номер кузова

НОМЕР_2 , д/н НОМЕР_3 належить сторонам на праві спільної сумісної власності, тому вартості даного автомобіля належить позивачці.

Таким чином, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню кошти у розмірі в якості компенсації 1/2 вартості транспортного засобу марки ВАЗ 21043, синього кольору, номер кузова НОМЕР_2 , д/н НОМЕР_3 .

Неодноразові спроби знайти компроміс між сторонами були проігноровані

відповідачем. Було повідоміено, що сплачувати будь-які кошти чи передавати майно у

власність він наміру немає і даний спір буде вирішуватися виключно в судовому порядку.

24 вересня 2019 року позивач звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, яка ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. була повернута позивачу.

11 жовтня 2019 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 19 грудня 2019 року.

05 листопада 2019 року від представника позивача надійшла позовна заява зі зміненим предметом позову, в якій позивач просила:

-стягнути з ОСОБА_3 1/2 ринкової вартості транспортного засобу марки ?Нyundаі Ассеnt?, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , відповідно до консультативного висновку спеціаліста №46/70.10.19 від 09 жовтня 2019 року, що складає 98 438 грн., в якості компенсації за відчужене без згоди позивача та не в інтересах сім`ї авто, яке є спільною сумісною власністю подружжя;

-стягнути з ОСОБА_3 кошти в сумі 26 056 грн., в якості компенсації 1/2 ринкової вартості транспортного засобу марки ВАЗ 21043, синього кольору, номер НОМЕР_6 , д/н НОМЕР_3 , відповідно до консультативного висновку спеціаліста №79/78.10.19 від 09 жовтня 2019 року.

-стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 кошти в розмірі 768, 40 грн., в якості сплати судового збору.

Від позовних вимог в частині скасування договору купівлі-продажу транспортного засобу марки ?Нyundаі Ассеnt?, визнання права особистої приватної власності на транспортний засіб марки ?Нyundаі Ассеnt?, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 за ОСОБА_2 , стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 15 000, 00 грн. в якості компенсації вартості 1/2 транспортного засобу марки ?Нyundаі Ассеnt?, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , визнання права спільної сумісної власності транспортний засіб ВАЗ 21043, синього кольору, номер кузова НОМЕР_2 , д/н НОМЕР_3 за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних частинах відмовляється.

У зв`язку з цими обставинами, адвокатом Сакун А.О. було зроблено адвокатський запит до Регіонального сервісного центру МВС Київської області територіальний сервісний центр №3243. У відповідь на адвокатський запит було повідомлено, що 31.08.2019 року, ОСОБА_3 відчужив транспортний засіб ?Нyundаі Ассеnt? сірого кольору,

кузова НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_4 на підставі договору купівлі-продажу укладеного ТСЦ №3243/2019/16447.

Відповідно п.3.1. даного договору зазначено, що за домовленістю сторін ціна

транспортного засобу ?Нyundаі Ассеnt? 2011 року випуску склала 30000,00 грн.

Позивач про вчинення даного правочину не знала, згоди на його укладення не

надавала, згоди на визначення саме такої ціни за автомобіль, тобто в рази нижчої від

ринкової не давала, вважає визначену ціну безпідставною.

Виходячи з того, що автомобіль ?Нyundаі Ассеnt? НОМЕР_5 , був відчужений за

договором купівлі-продажу укладеним ТСЦ №3243/2019/1644766, його власником є

ОСОБА_6 , презюмується, що вказана особа є добросовісним

набувачем. Так, відповідно до ВС/КЦС у справі №755/20923/14-ц від 03.05.2018 року, відчужене без письмової згоди одного з подружжя спільне майно іншим з подружжя не

витребовується у добросовісного набувача.

В подальшому позивач відмовилась від вимоги про скасування договору купівлі-продажу автомобіля ?Нyundаі Ассеnt? визначеною у позовній заяві, поданій 21.09.2019

року.

Відповідно до консультативного висновку спеціаліста №46/70.10.19 від 09

жовтня 2019 року про оцінку колісного транспортного засобу ?Нyundаі Ассеnt?

НОМЕР_5 , ринкова вартість даного транспортного засобу на дату оцінки складає

196 877, 71 грн.

Відповідно до консультативного висновку спеціаліста №79/78.10.19 від 09

жовтня 2019 року про оцінку колісного транспортного засобу ?ВАЗ? 21043 НОМЕР_3 ,

ринкова вартість даного транспортного засобу на дату оцінки складає 52113, 03 грн.

Відчуження автомобіля було вчинено поза волевиявленням та без відома позивача.

Позивач згоди на продаж автомобіля не давала, домовленості із покупцем -

ОСОБА_6 стосовно ціни, яка є заниженою від ринкової ціни у багато разів, не досягала.

Транспортний засіб марки ВАЗ 21043, синього кольору, номер кузова

НОМЕР_2 , д/н НОМЕР_3 належить сторонам на праві спільної сумісної

власності, 1/2 вартості даного автомобіля належить позивачу.

Позивач вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти в

якості компенсації у розмірі 1/2 ринкової вартості транспортного засобу марки ВАЗ 21043,

синього кольору, номер кузова НОМЕР_2 , д/н НОМЕР_3 , відповідно до

консультативного висновку спеціаліста №79/78.10.19 від 09 жовтня 2019 року, що складає

26 056 грн. А також, підлягають стягненню 1/2 ринкової вартості транспортного засобу марки ?Нyundаі Ассеnt?, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , відповідно до консультативного висновку спеціаліста №46/70.10.19 від 09 жовтня 2019 року, що складає 98 438 грн. в якості компенсації за відчужене без згоди позивача та не в інтересах сім`ї авто, яке є спільною сумісною власністю подружжя.

19 жовтня 2020 року ухвалою судді Броварського району Київської області дана позовна заява була залишена без руху, у зв`язку з неповною сплатою судового збору та надано час для усунення недоліків.

21 жовтня 2020 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

26 лютого 2021 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

24 вересня 2021 року до суду надійшли пояснення від відповідача, в яких він просить в задоволення позову підмовити в повному обсязі.

Посилається на те, що позивачем не надано суду доказів того, що спірне

майно, яке набуто за час шлюбу, було придбано за спільні кошти. Лише зазначення у позовній заяві про віднесення спірного майна до спільного майна подружжя є недостатнім для доведення обґрунтованості своїх позовних вимог.

В той же час, вважає за необхідне вказати на наступне.

Усе майно, що є предметом цього позову, придбавалося у шлюбі, однак, за особисті

кошти ОСОБА_3 , які були отримані останнім шляхом укладення договору позики,

зобов`язання по якому станом на сьогодні є виконаним в повному обсязі, що може бути

підтверджено показами свідків.

Таким чином, з викладеного вбачається, що спірне майно дійсно було придбано за період шлюбу, але за особисті кошти відповідача, а тому не може бути визнано спільним сумісним майном подружжя, а є особистою приватною власністю відповідача.

З урахуванням викладеного, відсутні підстави для визнання спірного майна спільним

майном подружжя, у зв`язку з чим не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача як

такі, що є необгрунтованими та недоведеними.

Позивач вважає, що вказаний консультативний висновок не є доказом, який відповідає Цивільному процесуальному кодексу України.

Як зазначено у Консультативних висновках, підставою для їх проведення є Договір

№79/78.10.19 від 09 жовтня 2019 року та Договір №46/70.10.19 від 09 жовтня 2019 року, замовником яких є ОСОБА_2 .

Таким чином, замовником консультативного висновку була ОСОБА_2 , яка не є ні

власником об`єкта, ні особою, якій належить цей об`єкт на законних підставах, ні особою, у

якої цей об`єкт перебуває на законних підставах.

Про те, що ОСОБА_2 не є власником даних автомобілів свідчить і той факт, що в

консультативному висновку відсутні свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, не

зазначено пробіг і т.і., а отже відсутній доступ до автомобілів.

Із консультативних висновків вбачається, що порівняльний підхід об`єктів взагалі не

проводився, що є обов`язковим для встановлення ринкової ціни об`єкта. Оцінювач повинен

був проаналізувати ціни продажу та пропонування подібного майна з відповідними

коригуванням відмінностей між об`єктами порівняння та об`єктом оцінки та пересвідчитись,

що ринкова вартість відповідає дійсності шляхом огляду об`єктів, обраних для порівняння,

однак, не зробив цього, що робить консультативні висновки таким, що не може бути

використаний як допустимий доказ.

Залишається не зрозумілим, яким чином взагалі було проведено оцінку, адже

автомобілі ніхто не оглядав, їх свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів під час

оцінки не були оглянуті, не було визначено пробіг та стан автомобілів, що є вирішальним фактом під час визначення ціни автомобілів.

Таким чином, зважаючи на те, що договори на проведення консультативних висновків, замовила ОСОБА_2 , яка не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності, то і укладені Договори є недійсними, а тому долучений консультативний висновок не є належними доказами, оскільки, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Вважає, що позивачем не доведено та в матеріалах справи відсутні незалежні та допустимі докази, що відповідач зняв спірні автомобілі з обліку без згоди позивача та відчужив їх на користь третіх осіб, а коштами від продажу розпорядився на власний розсуд не в інтересах сім`ї.

Звертає увагу суду, що оскільки сторони на сьогоднішній день перебувають у зареєстрованому шлюбі, продовжують проживати в одній квартирі, виховувати та утримувати спільну дитину та відсутністю доказів, що відповідач самостійно розпорядився коштами, а не в інтересах сім`ї, відсутні підстави для стягнення коштів від продажу автомобіля.

29 вересня 2021 року позивач ОСОБА_2 подала до суду заперечення на пояснення, в яких посилається на те, що відповідач зазначає, що спірний автомобіль був придбаний під час шлюбу за його особисті кошти, однак під час їх шлюбу вона була працевлаштована, в той час як відповідач або взагалі не мав доходу, або мав тимчасові підробітки, автомобіль був

придбаний за спільні кошти подружжя. Презумпція спільності права власності

подружжя на майно, яке набуте ними під час шлюбу, а саме поширення правового режиму

спільного сумісного майна на автомобілі відповідачем не спростована: доказів

придбання такого майна за особисті кошти ОСОБА_3 не подано, в той час як

автомобіль був придбаний в інтересах сім`ї, а відчужений такий автомобіль був в

інтересах нової сім`ї ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 з новою обраницею у відповідача народився син - ОСОБА_7 . Відповідач відчужив спірний

автомобіль 31.08.2019 року, тобто завагітніла нова дружина відповідача десь у квітні

2019 року, за 7 місяців до цього (піт час позашлюбних стосунків) відповідач і відчужив.

У поясненнях відповідач зазначає, що хоче допитати свідка, який позичав гроші

її колишньому чоловікові для придбання автомобіля, однак жодного документу на

підтвердження такого факту відповідачем не надано. Більш того, прізвище ім`я та по-батькові такого свідка, яке було названо на судовому засіданні 24 вересня 2021 року їй

взагалі невідомо.

Відповідач зазначає, що вона не є власником автомобілів, а доступ до

автомобілів у неї відсутній з огляду на це позивач наголошує на тому, що силоміць забрати

автомобіль вона не може в колишнього чоловіка, а добровільно для огляду експерта

автомобіль він не надає. В той же час відповідач не заявив клопотання про призначення

експертизи щодо вартості автомобіля, а свого висновку, який на його думку є відповідним

дійсності він суду не надав.

Відповідач зазначає, що позивач не подала докази своєї незгоди на відчуження

автомобіля, однак доказом є саме відсутність нотаріальної згоди одного з подружжя на

відчуження автомобіля другим з подружжя, тому питання з приводу доказів

стосується саме відповідача і покладається на нього. Окрім цього, кошти були

витрачені ним не в інтересах сім`ї, оскільки протягом тривалого часу у відповідача

були стосунки з іншою жінкою, яка народила йому дитину - тому кошти цілком

могли бути використані на іншу сім`ю відповідача. Щодня вона є свідком стосунків

відповідача та нової сім`ї, оскільки він привів їх проживати до нашої квартири.

Аморальність вчинку відповідача говорить сама за себе, адже яким чином він міг

витрачати кошти від відчуженого автомобіля на користь їх сім`ї, якщо у їх

квартирі проживає його колишня коханка та їх спільна дитина та усі доходи

відповідача спрямовані на задоволення їх інтересів. ОСОБА_3 навіть належним

чином не виконує обов`язок зі сплати аліментів на утримання їх сина.

Загалом кошти за які було придбано автомобіль за спільні кошти подружжя: відповідач не одержав їх за будь-яке реалізоване (набуте до шлюбу/успадковане/подароване) належне йому на праві особистої приватної власності майно, власне не отримав такі кошти у спадок/дар, а доводи відповідача з приводуотримання ним позики є неправдою - автомобіль був придбаний на заощаджені позивачем кошти.

Представник позивача та позивач у судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити, пояснення надали аналогічно викладеним у позовній заяві, запереченнях на пояснення.

Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували та просили відмовити, пояснення надали аналогічно викладеним у поясненнях на позовну заяву.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, вивчивши письмові докази у справі, встановивши обставини у справі та виниклі правовідносини, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 03.08.1996 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міськвиконкому Київської області було зареєстровано шлюб (а.с. 6).

Від шлюбу у сторін є малолітній син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12).

Сторонами не заперечується, що у період шлюбу сторонами придбали транспортні засоби:

1. 25.11.2015 року транспортний засіб марки ВАЗ 21043, синього кольору, номер

кузова НОМЕР_2 , д/н НОМЕР_3 . Вказаний автомобіль було оформлено на

ОСОБА_3 ;

2. 19.03.2016 року транспортний засіб марки ?Нyundаі Ассеnt?, сірого кольору,

кузова НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_4 . Вказаний автомобіль було оформлено на

ОСОБА_3 .

Відповідно до консультативного висновку спеціаліста № 79/78.10.19 від 09 жовтня 2019 року 1/2 ринкової вартості транспортного засобу марки ВАЗ 21043,

синього кольору, номер кузова НОМЕР_2 , д/н НОМЕР_3 складає

26056 грн.

Відповідно до консультативного висновку спеціаліста №46/70.10.19 від 09 жовтня 2019 року 1/2 ринкової вартості транспортного засобу марки ?Нyundаі Ассеnt?, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , складає 98438 грн.

Відповідно до ч. 1 cт. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо ) самостійного заробітку (доходу).

Положення ч.2 cт. 60 СК України гарантує подружжю, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Така норма закону встановлюється презумпцією права спільної сумісної власності на майно, набуте за час перебування в шлюбі.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Статтею 65 СК України передбачено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Аналогічне положення міститься і в ч. 3 ст. 368 ЦК України, якою передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 70 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 11 від 21 грудня 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами встановленими статтями 69-72 Сімейного Кодексу України та ст. 72 Цивільного кодексу України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суди мають застосовувати положення частини 4,5 ст. 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя ( одного з них ) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України ) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їй спільній частковій власності.

Відповідно ст. ст. 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя зазначено, в разі якщо неподільні речі не можуть бути реально поділені між подружжям відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Відповідно ч .1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно ч. 1, 2, 3 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно ч.1, 2 ст. 80 ЦПК Україн и достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Із вищенаведеного, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно ч.1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача.

Так як суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 76-83, 141, 265, 268, 273 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 ринкової вартості транспортного засобу марки Hyundai Accent, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_7 , д.н.з. НОМЕР_4 відповідно до консультативного висновку спеціаліста № 46/70.10.19 від 09 жовтня 2019 року, що складає 98438 грн. (дев`яносто вісім тисяч чотириста тридцять вісім гривень) в якості компенсації за відчужене майно.

Стягнути з ОСОБА_3 кошти в сумі 26056 грн. (двадцять шість тисяч п`ятдесят шість гривень) в якості компенсації ринкової вартості транспортного засобу марки ВАЗ 21043, синього кольору, номер кузова НОМЕР_2 , д/н НОМЕР_3 , відповідно до консультативного висновку спеціаліста №79/78.10.19 від 09 жовтня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.