Справа №519/305/23
Провадження № 2/519/181/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К РА Ї Н И
Южний міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді Лемця С.П.,
при секретарі судового засідання Коршак Ю.М.,
розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Южненського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) про скасування арешту
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування арешту з майна, який обґрунтовано тим, що позивач звернувся до приватного нотаріуса для переоформлення квартири, але під час оформлення документів нотаріусом було виявлено арешт, який накладений державним виконавцем ВДВС Южненського міського управління юстиції на підставі постанови від 10.12.2012 за №35569988 про арешт майна боржника та оголошення його відчуження.
ОСОБА_1 направив заяву, про надання інформації відносно виконавчого провадження №35569988, надання копії постанови про накладання арешту. В подальшому була отримана відповідь, що відповідно Наказу Міністерства Юстиції України №1829/5 від 07.06.2017 «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями», розділу X п. 2 строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу Державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладання адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Враховуючи викладене у ДВС немає можливості надати вищевказану постанову.
Також позивач вказує, що відповідно до рішення Южного міського суду Одеської області було винесено виконавчий лист від 31.10.2012 по справі №2-95/2011, згідно якого солідарно з боржників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 стягнуто заборгованість за кредитним договором №20к-1321. Станом на сьогоднішній день заборгованість відповідно вище зазначеного рішення погашена в повному обсязі.
Накладення арешту та внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень речових прав на нерухоме майно обмежує законні права позивача як власника майна, щодо вільного розпорядження ним: унеможливлює укладення договорів відчуження, здачі в оренду, тощо.
Позивач подав до суду письмову заяву в якій просить справу розглянути за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.
За таких обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи.
Суд дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.
Відповідно до інформації АСВП ВП-спецрозділ в провадженні органу ДВС перебувало ВП №35569988 щодо примусового виконання виконавчого листа №2- 95/2011 від 31.10.2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" заборгованості у розмірі 336419,97 грн. Зазначене виконавче провадження було завершено та виконавчий документ повернуто стягувану 27.06.2014 на підставі п.2 ч.1 ст.47 (відсутність у боржника майна) Закону України «Про виконавче провадження».
Виконавче провадження №35569988 було знищено відповідно до наказу Міністерства Юстиції України від 07.06.2017 № 1829/5 про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями (а.с.5).
Крім того, відповідно до постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 31.08.2021, з примусового виконання виконавчого листа від 31.10.2012 по справі №2-95/2011, вимоги виконавчого документа виконано боржником у повному обсязі (а.с.4).
Під час вчинення дій в межах виконавчого провадження №35569988 державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10.12.2012, на підставі якої було накладено арешт на все нерухоме майно позивача (а.с.10).
Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені наслідки завершення виконавчого провадження, серед яких, у разі завершення виконавчого провадження, обов`язковим є вирішення питання про зняття арешту з майна, накладеного під час здійснення цього виконавчого провадження.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п.1,2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
Статтею 56 Закону «Про виконавче провадження» №1404-VIII (далі - Закон) встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення, та накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Разом з тим, частина 5 статті 59 Закону № 1404-VIII передбачає, що арешт може бути знятий за рішенням суду.
Відповідно до ст. 59 Закону, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
Відповідно до ст.13 розділу І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до ст. 41 Конституції України: кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Враховуючи те, що у державній виконавчій службі відсутні відкриті виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 , тому є всі правові підстави для звільнення майна з-під арешту.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до Южненського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) про скасування арештузадовольнити у повному обсязі.
Зняти арешт накладений згідно Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 10.12.2012 ВДВС Южненського МУЮ, ВП 35569988.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .
Суддя Южного міського суду Сергій ЛЕМЕЦЬ