Ухвала

6 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 939/411/21

провадження № 61-12857ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Здоровець Сергій Вікторович, на рішення Бородянського районного суду Київської області від 14 грудня 2021 року, додаткове рішення Бородянського районного суду Київської області

від 29 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Державна казначейська служба України, про відшкодування шкоди, заподіяної незаконними діями органу, що здійснює досудове розслідування,

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2022 року подана касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Здоровець С. В., на рішення Бородянського районного суду Київської області від 14 грудня 2021 року, додаткове рішення Бородянського районного суду Київської області від 29 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду від 9 січня 2023 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Бородянського районного суду Київської області від 14 грудня 2021 року, додаткового рішення Бородянського районного суду Київської області від 29 грудня 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року; касаційну скаргу залишено без руху і надано заявнику десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

Вказані в ухвалі недоліки у встановлений судом строк усунено.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження рішення Бородянського районного суду Київської області від 14 грудня 2021 року, додаткового рішення Бородянського районного суду Київської області від 29 грудня 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року заявник вказує неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 910/6355/20 (провадження № 12-41гс21), від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17 (провадження № 14-317цс19), у постанові Верховного Суду від 24 листопада 2021 року у справі № 359/1325/18-ц (провадження № 61-11715св20) (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

У випадку визначення підставою касаційного оскарження судових рішень пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, касаційна скарга має містити посилання на постанови саме Верховного Суду, в яких зроблено висновок щодо застосування норми права, із зазначенням, у чому саме полягає невідповідність оскаржених судових рішень сформованій практиці у подібних правовідносинах.

Тому посилання заявника на незастосування судами першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях ухвал Верховного Суду від 17 липня 2020 року у справі № 937/3925/20, від 14 січня 2020 року

у справі № 263/16804/19, від 2 вересня 2019 року у справі № 359/5910/19,

від 4 березня 2021 року у справі № 589/3698/20, від 24 липня 2019 року

у справі № 213/980/19, від 20 серпня 2021 року у справі № 308/7525/21,

від 13 серпня 2020 року у справі № 161/11504/20, від 14 лютого 2020 року у справі № 295/17116/19, від 15 травня 2019 року у справі № 127/7042/19-к касаційним судом не приймаються.

Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник також визначає відсутність у подібних правовідносинах висновків Верховного Суду щодо питання застосування пункту 11 частини другої статті 26 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», частини третьої статті 25 Закону України «Про інформацію» та

пункту 1 частини першої статті 161 Кримінального процесуального кодексу України (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

У випадку визначення підставою касаційного оскарження судового рішення

пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, касаційна скарга має містити вказівку на норму права, щодо якої відсутній висновок, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.

Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12 листопада 2020 року у справі № 904/3807/19.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

До повноважень Верховного Суду, зокрема, належить вирішення питань щодо правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, їх тлумачення під час розгляду справ.

Касаційний суд має забезпечувати формування єдиної судової практики шляхом надання відповідного тлумачення (правозастосування) норм права.

Про необхідність формування єдиної правозастосовчої практики свідчить, зокрема, відсутність єдиного правового висновку Великої Палати Верховного Суду, наявність правових висновків суду касаційної інстанції, які прямо суперечать один одному, велика кількість справ щодо вирішення подібних правовідносин, які перебувають на розгляді судів.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що заявником у касаційній скарзі належним чином не обґрунтовано необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо відповідної норми права.

Крім того, слід зазначити, що зміст касаційної скарги в частині визначення підставою касаційного оскарження пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України, поданої на виконання вимог ухвали від 9 січня 2023 року, є аналогічним змісту касаційної скарги, поданої 20 грудня 2022 року.

Касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Здоровець С. В., у цій частині вимогам законодавства не відповідає, тому касаційний суд не враховує підставою касаційного оскарження судових рішень

пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підставу касаційного оскарження, передбачену

пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Здоровець Сергій Вікторович, на рішення Бородянського районного суду Київської області від 14 грудня 2021 року, додаткове рішення Бородянського районного суду Київської області

від 29 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року.

Витребувати з Бородянського районного суду Київської області матеріали цивільної справи № 939/411/21 за позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Державна казначейська служба України, про відшкодування шкоди, заподіяної незаконними діями органу, що здійснює досудове розслідування.

Роз`яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття касаційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко

В. М. Ігнатенко

В. А. Стрільчук