Справа № 206/1577/22
Провадження № 2/191/588/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прижигалінської Т.В.

за участю секретаря Силкіної О.Г.

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № DNL0GK, згідно якого АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 58473,88 доларів США на термін до 01.08.2018 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку : щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати Банку грошові кошти ( щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору, у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Позивач зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунках заборгованості за договором № DNL0GK. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509, 526,1054 ЦК України, відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконав.

10.09.2013 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Синельниківського міськрайонного суду з уточненою позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідача. 07.11.2013 року судом було винесено рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст.ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, винесення рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.11.2023 року не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 року у справі №127/15672/16-ц. оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку із чим таке зобов`язання є триваючим.

Сума заборгованості за тілом кредиту станом на 21.09.2013 року становила у розмірі 53229,12 [Долар США], та яка у подальшому змінюється по періодам, які зазначені у розрахунку заборгованості та станом на 25.03.2022 року становить у розмірі - 53478,42 [Долар США]. Оскільки, з Відповідача в рахунок погашення заборгованості було звернуто стягнення за кредитним договором за період з дати укладання кредитного договору до дати поточної заборгованості, яка була вказана в рішенні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.11.2013 року, тобто за період з 01.08.2008 року по 20.08.2013 року, то за період після подання уточненої позовної заяви від 10.09.2013 року, з 21.09.2013 року по 25.03.2022 року Відповідач має заборгованість у розмірі - 13641.59 [Долар США], яка складається з наступного: - 13641,59 [Долар США] 3% річних від простроченої суми.

У зв`язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 13641,59 [Долар США], що за курсом 29,25 відповідно до службового розпорядження НБУ від 25.03.2022 року складає 399016,51 грн. за кредитним договором № DNL0GK від 01.08.2008 року, яка складається з наступного : 13641,59 [Долар США] 3% річних від простроченої суми.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак до його початку надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, хоча про день та час судового розгляду був належним чином повідомлений, що підтверджується довідкою про доставку SMS. Але в матеріалах цивільної справи містяться письмові пояснення останнього, згідно яких просив в задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приват Банк» відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що в своїй позовній заяві позивач стверджує, що він у 2008 році отримав кредит, однак належних доказів надання коштів позивач не надав суду, як і не надав доказів наявності заборгованості за тілом кредиту. Згідно правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду № 161/16891/15 ц від 31.01.2018 року, виконаний банком розрахунок заборгованості не є належним доказом, який доводить обґрунтованість вимог банку. Доказом наявності заборгованості клієнта перед банком є виписка по рахунках. Таким чином поданий до позовної заяви розрахунок заборгованості не є доказом та не може сприйматися судом як такий. З приводу розрахунку заборгованості поданого банком, зауважив, що даний розрахунок заборгованості не є первинним доказом. В той же час він підписаний особою, повноваження якої не підтверджені жодним належним чином. Представник позивача не має повноваження на складання та підписання розрахунку заборгованості, адже право підпису на фінансових документа мають перші та другі працівники юридичної особи, а це керівник та головний бухгалтер. Головний бухгалтер не видавав доручення на право підпису та воно відсутнє в матеріалах справи. В той же час, виписки по рахункам не містять підпису керівництва банку або уповноважених осіб у відповідності до виписки з ЄДРПОУ. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Окрім вище викладеного про безпідставність позовних вимог свідчить і той факт, що банк

у 2020 році звертався до Синельниківського міськрайонного суду у Дніпропетровській області з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором. В ході розгляду справи № 206/2360/20 банку було відмовлено у задоволені позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитом у тому числі і заборгованості за тілом кредиту рішення Синельниківського міськрайонного суду від 08.02.2022 року по справі № 260/2360/20 суддя Твердохліб А.В.. За даним рішенням суд зазначив «...Але суд не вбачає підстави для застосування строку позовної давності, оскільки в задоволенні позову необхідно відмовити у зв`язку з необґрунтованістю....», тобто відмова у задоволені позовних вимог відбулася не через пропуск строків давності, а через безпідставність позовних вимог. Дане рішення набрало законної сили 11.03.2022 року та на сьогоднішній день є чинним. Таким чином судом встановлено про відсутність заборгованості ОСОБА_1 перед банком за кредитним договором. Так як відсутня заборгованість за тілом кредиту, то банк безпідставно та неправомірно нарахував відсотки на підставі ст.625 ЦК України. Обставини які мали місце та були встановлені Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області по справі № 206/2360/20 випливають із дії одного правочину, а від так тісно пов`язанні, а тому тане рішення засвідчує про відсутність заборгованості за кредитним договором та безпідставністю позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки та відшкодування збитків.

З матеріалів справи вбачається, що 01.08.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № DNL0GK, згідно з п.2.1 якого Банк зобов`язався надати кредит шляхом й у межах сум, зазначених у п.8.1 Договору, а також за умови виконання Позичальником умов, передбачених п.2.2.7 даного Договору.

Пунктом 8.1 договору передбачено, що Банк зобов`язується надати Позичальникові кредитні кошти на строк з 01.08.2008 року по 01.08.2018 року включно, у розмірі 58473,89 дол.США на придбання нерухомості.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.11.2013 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення задоволені частково. Також, даним рішенням було встановлено, що «.. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України, наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 20.08.2013 року має заборгованість 177397,55 доларів США, що складає за курсом 7.99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 20.08.2013 року складає 1417 406.44 грн., яка складається з наступного:

53 229.12 доларів США - заборгованість за кредитом;

33 376.35 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом;

8 942.04 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом;

73 372.74 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також штрафи відповідно до Договору;

31.29 доларів США - штраф (фіксована частина),

8 446.01 доларів США - штраф (процентна складова). Рішення набрало законної сили 19.11.2013 року.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 року в справі № 14-318цс18, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.05.2021 року в справі № 755/15853/15-ц (провадження № 61-17963св19) та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14 154цс18) зроблені висновки, що звернення банку про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом (заявою) вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Якщо за рішенням суду про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої ст. 625 ЦК України.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, згідно копії уточнення позовної заяви (а. с. 15-17) Приватбанк 11.12.2012 року звертався до суду до відповідача ОСОБА_1 з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 07.11.2013 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DNL0GK, укладеного 01.08.2008 року у розмірі 177397.55 доларів США , що за курсом 7.99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 20.08.2013 року складає 1 417 406,44 грн., звернуто стягнення на житловий будинок загальною площею 141.80 кв.м. (сто сорок одна ціла вісім десятих) кв.м., житловою площею 69,8 кв.м. (шістдесят дев`ять цілих, вісім десятих) кв.м. з господарчими будівлями та спорудами, що розташований на земельній ділянці розміром 591 кв.м. (п`ятсот дев`яносто один кв.м.) за адресою : АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 19451101 в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно, який належить ОСОБА_1 на праві власності згідно договору купівлі-продажу, укладеного 01 серпня 2008 року, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки Публічним Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також з наданням можливості здійснення ПАТ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Даним рішенням встановлений факт невиконання відповідачем ОСОБА_1 умов кредитного договору протягом тривалого часу, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором, згідно якого станом на 20.08.2013 року відповідач має заборгованість за кредитом в сумі 53229, 12 доларів США. За таких обставин звернення АТ КБ «Приватбанк» у грудні 2012 року з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки змінило порядок, умови і строк дії кредитного договору, внаслідок чого у позивача виникло право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої ст. 625 ЦК України за вказаний ним період прострочення грошового зобов`язання (довідка про розрахунок 3 % річних а. с. 12).

Оскільки рішенням Синельниківського міськрайоного суду від 08.02.2022 року відмовлено в задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом (тілом кредиту) в сумі 53478, 42 доларів США у зв`язку з необґрунтованістю, то 3 % річних за період прострочення грошового зобов`язання, а саме, з 21.09.2013 року по 29.07.2014 року та з 31.07.2014 року по 25.03.2022 року, необхідно розраховувати, виходячи з розміру заборгованості в сумі 53229, 12 доларів США, яка встановлена судовим рішенням від 07.11.2013 року.

Отже, розрахунок 3 % річних наступний:

- з 21.09.2013 року до 29.07.2014 року (53229,12 х 3% х 312 : 365 : 100 = 1365 доларів США);

- з 31.07.2014 року до 31.12.2015 року (53229,12 х 3% х 519 : 365 : 100 = 2270, 62 доларів США);

- з 01.01.2016 року до 31.12.2016 року (53229,12 х 3% х 366 : 366 : 100 = 1596,87 доларів США);

- з 01.01.2017 року до 31.12.2019 року (53229,12 х 3% х 1095 : 365 : 100 = 4790,62 доларів США);

- з 01.01.2020 року до 31.12.2020 року (53229,12 х 3% х 366 : 366 : 100 = 1596,87 доларів США);

- з 01.01.2021 року до 25.03.2022 року (53229,12 х 3% х 449 : 365 : 100 = 1964,37 доларів США). А всього підлягає стягненню з відповідача заборгованість 3% річних від простроченої суми у розмірі 13 584, 35 доларів США.

Станом на 25.03.2022 року відповідно до розпорядження НБУ офіційний курс гривні щодо іноземної валюти (долар США) становив 29,25 грн., тому 3 % річних від простроченої суми 13 584, 35 доларів США становить 397342, 24 грн., які підлягають до стягнення.

Крім того, доводи відповідача про застосування строку позовної давності є безпідставними, оскільки згідно виписки по рахунку (а. с. 14) 30.09.2021 року було здійснено погашення відсотків по кредитному договору, а в розумінні правил ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, та після переривання перебіг позовної давності починається заново. АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду до відповідача з даним позовом 01.06.2022 року (дата на поштовому конверті), тобто в межах п`ятирічного строку позовної давності, що обумовлено умовами кредитного договору (п. 5.5. кредитного договору). Також доводи відповідача, що розрахунок заборгованості, який надав позивач на підтвердження наявності заборгованості за кредитним договором, не є належним доказом, є безпідставними, оскільки розмір заборгованості в сумі 53229,12 доларів США встановлений судовим рішенням від 07.11.2013 року. А згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування частини сплаченого судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам підлягають до стягнення кошти в сумі 5960 грн. 13 коп.

На підставі викладеного, ст. ст. 207,526,527,530,549,551,611,611,626,628, 633, 634, 1048,1049,1050,1054, 1056-1 ЦК України, та керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер : НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», р/р: НОМЕР_2 , МФО : 305299, , 3 % річних від простроченої суми заборгованості за кредитним договором № DNL0GK від 01.08.2008 року в розмірі 13584, 35 доларів США, що в еквіваленті становить 397342 ( триста дев`яносто сім тисяч триста сорок дві) гривні 24 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер : НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», р/р: НОМЕР_2 , МФО : 305299, , судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 5960 ( п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень 13 копійок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т. В. Прижигалінська