Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2023 Справа №607/12456/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Л.М. Сливки

за участі секретаря судового засідання М.В. Кілик,

відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

Позивач АТ КБ ПриватБанк пред`явив до суду позов до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором SAMDNWFC3 від 03 серпня 2021 року у розмірі 103615,71 гривень, яка складається із 80820 гривень заборгованість за кредитом; 22795,71 гривень заборгованість по відсоткам за користування кредитом. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 06 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала Анкету-заяву №б/н від 06 червня 2019 року, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідачка не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом внаслідок чого утворилась заборгованість. Відповідачка ОСОБА_1 та АТКБ «ПриватБанк» 03 серпня 2021 року підписали Додаткову угоду, відповідно до умов якої Банк здійснює анулювання частини заборгованості, яка зазначена в п. 1.2 Додаткової угоди, якщо Клієнт здійснить платіж в розмірі та в строки вказані в п. 1.5.1 Додаткової угоди. Строк повернення кредиту вказаний в п. 1.3 Додаткової угоди. Відповідно п. 1.6 Додаткової угоди ця угода відповідно до ст. 212 ЦК України, укладається під відкладальну обставину, а саме: в разі належного виконання Клієнтом зобов`язань, які передбачені договором та п 1.5 Угоди вступають в дію умови про анулювання заборгованості, визначені п. 1.2 Угоди, умова про зміну процентної ставки, передбачена п. 1.4 Угоди. Пунктом 1.6.1 Угоди встановлено, що в разі прострочення виконання Клієнтом будь-якого з зобов`язань, передбачених п. 1.5.2. Угоди та/чи будь-якого із зобов`язань, передбачених договором на 31 день, умова про анулювання частини заборгованості, передбачена п. 1.2 Умова про зміну процентної ставки передбачене п. 1.4 Угоди не поширюються. Відповідно до п. 1.7 в разі порушення Клієнтом термінів по погашенню кредиту, зазначених в п. 1.5.2, понад 31 безперервно: 1.7.1 терміном повернення кредиту є 31-й день з моменту такого порушення (але не пізніше терміну, вказаного в п. 1.3. Угоди). Вся заборгованість по кредиту, починаючи з дня, наступного за днем повернення кредиту (який визначається відповідно до п. 1.7.1 Угоди), є простроченою, зазначено п. 1.7.2 Угоди. При укладенні Кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позивач вказує, що АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідачка зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідачка станом на 31 серпня 2022 року має заборгованість у розмірі 103615,71 гривень, яка складається з наступного: 80820 гривень заборгованість за кредитом; 22795,71 гривень заборгованість по відсоткам за користування кредитом. За вказаних обставин просить позов задовольнити.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 вересня 2022 року провадження у зазначеній справі було відкрите, та справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

Від відповідачки ОСОБА_1 надійшов до суду відзив на позов, у якому заперечує проти позовних вимог та викладених у позові обставин. В обґрунтування своїх доводів вказує на те, що 06 червня 2019 року вона звернулась до АТ КБ «Приватбанк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг №б/н від 06 червня 2019 року, згідно якої було отримано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. З серпня 2021 року між нею та АТ КБ «Приватбанк» було підписано Додаткову угоду №1 до договору банківського рахунку № SAMDNWFC3, відповідно до пункту 3 якої дата остаточного погашення заборгованості за договором 03 серпня 2024 року. Відповідно до пункту 2 угоди сторони узгодили, що на дату підписання цієї додаткової угоди заборгованість за договором становить 106154,92 гривень, що складає: заборгованість за основним боргом 9 7566,64 гривень, відсотками 8588,28 гривень. За період з моменту укладення додаткової угоди, а саме з 3 серпня 2019 року по момент звернення АТ КБ «Приватбанк» до суду (01.09.2022 року) мною було сплачено 30 серпня 2021 року - 5583,04 гривень, 30 вересня 2021 року - 5900 гривень, 29 жовтня 2021 року - 5800 гривень, 30 листопада 2021 року - 5800 гривень, 31 грудня 2021 року - 5700 гривень, 1 лютого 2022 року - 5700 гривень. Відтак, вказує, що до початку повномасштабної війни між Україною та російською федерацією, вона сплачувала усі необхідні платежі вчасно. Вважає, вказаний позов є незаконним та необгрунтованим та таким, що підлягає залишенню без задоволення, оскільки вона не має боргових зобов`язань перед позивачем. Відповідачка вважає, що позивач не надав суду жодних доказів на підтвердження наявності у неї заборгованості у визначеному в позовній заяві розмірі. Так, вказує, що позивачем на підтвердження начебто боргу Відповідача до суду подані: розрахунок заборгованості, копія анкети позичальника, умови та правила надання банківських послуг, правила користування платіжною карткою, графік погашення платежів, виписка за період з 03.08.2021 по 31.08.2022р., розрахунок заборгованості за договором б/н станом на 31.08.2022 року та фото паспорту відповідачки. Однак, вважає, що вказані документи не можуть підтверджувати факт існування боргу Відповідача перед Позивачем. Розрахунок заборгованості не може підтверджувати існування боргу оскільки він не є первинним обліковим бухгалтерським документом, не відповідає ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та відповідно не може підтверджувати існування тих чи інших фінансових операцій. Відповідач не погоджується з сумами зазначеними в розрахунку та вважає їх надуманими. Копія анкети позичальника не може підтверджувати існування боргу оскільки вона є лише пропозицією укласти договір (офертою) в розумінні Цивільного кодексу України і для укладення договору обов`язковим елементом процедури такого укладення є прийняття цієї пропозиції (акцепт), відсутність якого підтверджується матеріалами справи, що свідчить про не існування договору між сторонами. Додатково потрібно зазначити, що в зазначеній анкеті відсутні будь які умови, які є істотними для кредитного зобов`язання: в анкеті не вказана сума грошових коштів, яку зазначає позивач в позові, відсутня умова про надання Позивачем тієї чи іншої суми, відсутня умова про обов`язок повернення тієї чи іншої суми, відсутній строк надання грошових коштів Позивачем та строк повернення цих коштів Відповідачем, відсутні будь які посилання на картку, з якої Відповідач міг отримувати грошові кошти, відсутня умова про отримання цієї картки відповідачем. Умови та правила надання банківських послуг, а також правила користування платіжною карткою не можуть підтверджувати факт існування боргу оскільки в цих документах немає жодного посилання на Відповідача, а також вони не підписані Відповідачем, що свідчить про те, що вони на Відповідача не розповсюджуються. Вказаний висновок співпадає з правовою позицією Верховного суду України відображеною в постанові №6-16цс15 від 11.03.2015р. відповідно до якої «Виходячи з правового аналізу вказаних норм Умови надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт), пунктом 5.5 яких установлено позовну давність тривалістю в п`ять років, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо такі Умови не містять підпису позичальника; не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів позичальник, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови містили збільшений строк позовної давності в момент підписання заяви позичальника, або в подальшому такі Умови, зокрема щодо збільшення строку позовної давності, не змінювались.» Виписки не можуть підтверджувати факт існування боргу, оскільки в них не зазначено інформацію про те, по якій самі картці і по якому саме рахунку, ця виписка. Також в матеріалах справи немає жодного доказу, який би підтверджував ту обставину, що Відповідач отримував якусь картку або йому був відкритий рахунок. Фото паспорту не може підтверджувати факт існування боргу оскільки на ньому не можна визначити номер картки, а також в матеріалах справи відсутня будь-яка доказова база того, що ця картка є кредитною і неможливо визначити, яка сума грошових коштів надавалася за нею і чи вона взагалі надавалася. Так, відповідачка вважає, що всі доводи позивача, які містяться в його позовній заяві є надуманими, а сама позовна заява є необгрунтованою. Вважає, що позивач не довів обставин, на які посилається у позові, як на підставу своїх вимог. Надана копія анкети-заяви, яка була підписана відповідачем не є доказом про те, що відповідач був ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг у «Приватбанку», які діяли на момент підписання відповідачем цієї заяви і не є належним доказом в розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України укладення договору про надання банківських послуг використання кредитної картки та як у ній відсутні дані про істотні умови кредитного договору, передбачені ст. 1054 ЦК України, зокрема, щодо процентної ставки по кредитному ліміту, строку дії кредитного ліміту та строку дії платіжної картки. Надані позивачем правила надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання до запропонованого договору. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк» ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, не містять підпису відповідача, тому їх також не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. У самій анкеті-заяві, підписаній відповідачем, відсутні умови договору про відсоткову ставку, про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів). Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді такі істотні умови договору як ціну договору (розмір процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретно запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів і Витяг з Умов та Правил не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують факту підписання позичальником договору саме на таких умовах. Таким чином, відсутні підстави для стягнення вказаної суми нарахованих прострочених відсотків. Позивач не обґрунтував і не надав суду достатніх належних доказів саме таких умов укладеного між сторонами договору і підстав для стягнення вказаної суми понад вже стягнутої заборгованості за кредитом, нарахованої за умовами договору, в тому числі і за період прострочення. Додатковою угодою від 3 серпня 2021 року сторони домовилися внести зміни до Зави про приєднання до Умов та Правил надання послуг. Умови та Правила надання послуг Позивачем до справи не долучено. Підпису Відповідача на цих умовах немає. Відповідачка вважає цю додаткову угоду нікчемною оскільки вносити зміни в те що не існує неможливо. Крім того, відповідачка вказує, що слід звернуту увагу на те, що Умови і правила надання банківських послуг у ПриватБанку та Тарифи на час укладення договору відповідачу під особистий підпис не надавалися, вона була лише проінформована про умови договору працівником банку в усній формі або ж на офіційному сайті AT "ПриватБанк", з вказанням на те, що відповідачка могла самостійно звернутися до відділення банку з метою отримання виписки по рахунку, де відображено такі відомості. Відтак, вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbanlc.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ "ПриватБанк" в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Тарифів та витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку, відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Так відповідачка зазначає, що Умови та правила надання банківських послуг ПриватБанком, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана відповідачем і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Витяг з Тарифів обслуговування кредитної картки "Універсальна" та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: www.privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах цієї справи, не містять підпису відповідачки, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів, пені та штрафів за користування кредитними коштами. Окрім цього, вважає, що АТ КБ «Приватбанк» являється державним банком, а відтак відповідно до вимог нормативних документів Національного Банку України та внутрішніх розпоряджень повинен був оформити для даного кредиту так звані кредитні канікули з 01.03.2022 року по 01.06.2022 року, а саме припинити нарахування відсотків і штрафів. Однак, позивачем це зроблено не було. А тому, відповідачкою припинено оплату за надані кредитні кошти у лютому 2022 року, з моменту початку широкомасштабного вторгнення армії російської федерації на територію України. За вказаних обставин просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

У судове засідання представник позивача не з`явився, однак, долучив до позовної заяви клопотання про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності, не заперечив проти заочного розгляду справи.

Відповідачка ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечила проти позовних вимог та просила відмовити у їх задоволенні в повному обсязі.

06 червня 2019 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №б/н шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, згідно з умовами якого ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

У заяві зазначено, що підписанням цієї анкети-заяви Відповідач в повному обсязі приєднується до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», які розміщені на офіційному сайті банку в мережі Інтернет за адресою: http://privatbank.ua, та які разом із Пам`яткою клієнта, Умовами і Тарифами становлять договір банківського обслуговування, примірник якого вона отримала шляхом самостійного роздрукування (а.с. 9).

03 серпня 2021 року між Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» і ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду №1 до Договору банківського рахунка №SAMDNWFC3 від 06 червня 2019 року, у якій сторони узгодили внести наступні зміни до Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, зокрема, пункт «1.2. Основні умови кредитування: Строк кредитування викласти у такій редакції: «36 місяців»; пункт 1.4. Порядок повернення кредиту: Кількість та розмір платежів, періодичність внесення» викласти у такій редакції: Повернення кредиту здійснюється згідно графіку платежів, які є невід`ємною частиною цієї додаткової угоди .

Згідно пункту 1.4. Додаткової угоди №1 Пункт 1.5. Додаткова інформація: процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків річних» викласти у такій редакції «36% річних».

Відповідно до п. 1.5. Додаткової угоди №1 «Пункт 1.5. Додаткова інформація: інші платежі» викласти у такій редакції: В разі несвоєчасної сплати Клієнтом платежу згідно Графіку платежів, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку платежу, Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 60,00%. Сторони узгодили, що на дату підписання цієї Додаткової угоди заборгованість за договором становить 106154,92 гривень, що складає заборгованість за основним боргом 97566,64 гривень, відсотками 8588,28 гривень, комісії 0,00 гривень, пені 0,00 гривень.

Пунктом 3 Додаткової угоди №1 сторони погодили, що дата остаточного погашення заборгованості за Договором, визначеної у п. 2 цієї Додаткової угоди становить 03 серпня 2024 року.

Вказана Додаткова угода №1 від 03 серпня 2021 року до Договору банківського рахунка №SAMDNWFC3 від 06 червня 2019 року підписана ОСОБА_1 (а.с. 10).

Також позивачем долучено графік платежів, який містить особистий підпис відповідачки ОСОБА_1 (а.с. 11

Згідно викладених у позові обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги про стягнення заборгованості, відповідачка не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору.

Згідно наданого представником позивача розрахунку заборгованості станом на 31 серпня 2022 року у відповідачки ОСОБА_1 утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 103615,71 гривень, яка складається із: 80820 гривень заборгованість за кредитом; 22795,71 гривень заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Суд критично сприймає доводи відповідачки про те, що відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів, пені та штрафів за користування кредитними коштами, оскільки Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк» ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, не містять підпису відповідачки, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. У самій анкеті-заяві, підписаній відповідачем, відсутні умови договору про відсоткову ставку, про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів).

Зокрема, суд звертає увагу, що відсоткова ставка встановлена укладеною між сторонами Додатковою угодою №1 від 03 серпня 2021 року до Договору банківського рахунка №SAMDNWFC3 від 06 червня 2019 року, яка підписана відповідачкою ОСОБА_1 .

Крім цього, відповідно до Додаткової угоди №1 від 03 серпня 2021 року до Договору банківського рахунка №SAMDNWFC3 від 06 червня 2019 року та Графіку платежів, сторонами обумовлено строк виконання зобов`язання та графік погашення кредиту та відсотків

Відтак, сторонами погоджено істотні умови договору.

Окрім цього, у підписані відповідачкою Додатковій угоді №1 від 03 серпня 2021 року до Договору банківського рахунка №SAMDNWFC3 від 06 червня 2019 року відповідачка визнала наявність у неї заборгованості за договором становить 106154,92 гривень, що складає заборгованість за основним боргом 97566,64 гривень, відсотками 8588,28 гривень, а тому твердження відповідачки про те, що у неї немає боргових зобов`язань перед позивачем, суд вважає неспроможними.

Також, не заслуговують на увагу доводи відповідачки, про те, що банком неправомірно нараховувались відсотки за період із 01.03.2022 року по 01.06.2022 року, оскільки під час дії воєнного стану повинні застосовуватися так звані кредитні канікули з 01.03.2022 року по 01.06.2022 року, а саме припинення нарахування відсотків і штрафів.

Однак, кредитні канікули є правом банку, а не обов`язком, тому можливість їх оформлення, умови надання та строки визначає кожен банк індивідуально за окремим зверненням позичальника, або ж із без такого.

Відповідно до Закону України Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану від 15.03.2022 р. № 2120-IX вказаний внесено зміни до Цивільного кодексу України та Закону України Про споживче кредитування. Крім цього Національним банком України прийнято постанову від 25.02.2022 р. № 23 Про деякі питання діяльності банків України та банківських груп, якою затверджено Правила роботи банків у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану.

Так, законодавець на час дії воєнного стану фактично запровадив скасування санкцій за невиконання основного зобов`язання таких як пеня або штраф, а не скасування виконання зобов`язань за кредитними договорами як таких. При цьому банки не позбавлені права нараховувати відсотки за користування кредитними коштами.

А тому, вимоги банку про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом є правомірними.

Крім цього, суд критично сприймає твердження відповідачки про сплату нею коштів в рахунок погашення заборгованості, зокрема: 30 серпня 2021 року - 5583,04 гривень, 30 вересня 2021 року - 5900 гривень, 29 жовтня 2021 року - 5800 гривень, 30 листопада 2021 року - 5800 гривень, 31 грудня 2021 року - 5700 гривень, 1 лютого 2022 року - 5700 гривень.

На підтвердження зазначених обставин відповідачкою не надано суду жодних доказів. Натомість, позивачем надано виписку з рахунку за період із 03 серпня 2021 року по 31 серпня 2022 року, з якої убачається, що відповідачкою вносились грошові кошти в інших розмірах, зокрема: 30 серпня 2021 року у сумі 3610,18 гривень, 30 вересня 2021 року у сумі 2748,79 гривень, 30 жовтня 2021 року у сумі 2825, 21 гривень, 30 листопада 2120 року 2821,58 гривень, 31 грудня 2021 року 1110,92 гривень, 31 грудня 2021 року 1545,14 гривень, 01 лютого 2022 року 1599,26 гривень, 05 липня 2022 року 485,56 гривень (а.с. 12).

Відповідно до п. 1.5. Додаткової угоди №1 від 03 серпня 2021 року сторони погодили, що в разі несвоєчасної сплати Клієнтом платежу згідно Графіку платежів, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку платежу, Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. ЦК України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 60,00%.

Так, долучений позивачем розрахунок заборгованості є чітким, повним та розгорнутим.

Дослідивши письмові докази у справі, встановивши фактичні обставини справи, що мають істотне значення для її вирішення, суд дійшов висновку, що у даному випадку має місце порушення відповідачкою умов Договору від 06 червня 2019 року, у який були внесені зміни Додатковою угодою №1 від 03 серпня 2021 року, враховуючи, що фактично отримані та використані нею кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а тому, позов підлягає до задоволення шляхом стягнення із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 06 червня 2019 року у розмірі 103615,71 гривень, яка складається із: 80820 гривень заборгованість за кредитом; 22795,71 гривень заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

Також, вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Відтак, з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2481 гривень.

На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 13, 141, 258, 259, 264, 265, 352-356 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 06 червня 2019 року у розмірі 103615,71 (сто три тисячі шістсот п`ятнадцять) гривень 71 копійку, яка складається із: 80820 гривень заборгованість за кредитом; 22795,71 гривень заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 2481 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 30 січня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» адреса місцезнаходження: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ , 01001, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360570.

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Головуючий суддяЛ. М. Сливка