Ухвала

09 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 554/95/21

провадження № 61-1642ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув звернення ОСОБА_1 щодо рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 16 травня 2022 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Полтавської міської ради, департаменту культури, молоді та спорту Полтавської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Полтавської міської ради, департамент з питань реєстрації, управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, управління у справах фізичної культури та спорту Полтавської міської ради, про розірвання трудового договору, визнання повноважень припиненими, зобов`язання внести записи до трудової книжки,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Полтавської міської ради, департаменту культури, молоді та спорту Полтавської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Полтавської міської ради, департамент з питань реєстрації, управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, управління у справах фізичної культури та спорту Полтавської міської ради, про розірвання трудового договору, визнання повноважень припиненими, зобов`язання внести записи до трудової книжки.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 16 травня 2022 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 16 травня 2022 року залишено без змін.

27 січня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із зверненням, в якому зазначає, що суди дослідили не всі докази при розгляді справи, неправильно встановили фактичні обставини. Просить повернути дітям клуб та оплатити його роботу.

Верховний Суд не може прийняти подане звернення до розгляду та не може відкрити касаційне провадження, з огляду на таке.

До суду касаційної інстанції має бути подана касаційна скарги, вимоги до форми та змісту якої закріплені у статті 392 ЦПК України.

Звернення ОСОБА_1 не містить відомостей, передбачених пунктами 2, 3, 4, 5 частини другої статті 392 ЦПК України.

У порушення вимог пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України, заявником у зверненні не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта.

За змістом пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України укасаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Пунктом 4 частиною другою статті 392 ЦПК України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується.

Прохальна частина касаційної скарги повинна бути сформульована відповідно до положень статті 409 ЦПК України, із зазначенням судових рішень, які заявник просить скасувати, а також яке рішення просить ухвалити за результатами розгляду його касаційної скарги.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 389 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких)подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду. У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

У частині першій статті 400 ЦПК України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відсутність у касаційній скарзі передбачених ЦПК України підстав для оскарження судового рішення в касаційному порядку є підставою для її повернення (пункт 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України).

Подане ОСОБА_1 до Верховного Суду звернення не містить вимог про оскарження рішення суду першої та/або апеляційної інстанцій із визначенням підстав касаційного оскарження зазначених рішень відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України.

Умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Враховуючи, що заявник не виконав вимог процесуального закону при зверненні до суду касаційної інстанції щодо форми та змісту касаційної скарги, наведення підстав касаційного оскарження судових рішень, подане звернення підлягає поверненню заявнику.

Повернення звернення не перешкоджає поданню належним чином оформленої касаційної скарги.

Керуючись пунктом 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Звернення ОСОБА_1 щодо рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 16 травня 2022 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Полтавської міської ради, департаменту культури, молоді та спорту Полтавської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Полтавської міської ради, департамент з питань реєстрації, управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, управління у справах фізичної культури та спорту Полтавської міської ради, про розірвання трудового договору, визнання повноважень припиненими, зобов`язання внести записи до трудової книжки - повернути особі, яка його подала.

Копію ухвали та додані до звернення матеріали направити особі,

яка подала звернення.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников