Дата документу 04.01.2023
Справа № 334/6383/22
Провадження № 2-н/334/7/23
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

04 січня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Бредіхін Ю.Ю., розглянувши заяву об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Звенигородська 18А» до боржника ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості по сплаті членських внесків-

установив:

26.12.2022 року до суду надійшла з заява про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості по сплаті членських внесків із боржника за період з листопада 2016 року по вересень 2022 року у сумі 4 001,88 грн., а також 1 096,20 грн. витрат на правову допомогу та судового збору у сумі 248,10 грн.

Вивчивши матеріали заяви та долучені до неї письмові докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 160 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України), судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг,послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно із п. 5 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою;

Заявник просить суд стягнути з боржника суму боргу за період з листопада 2016 року по вересень 2022 року.

За змістом статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до приписів статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Заявник звернувся до суду 26.12.2022 року, однак строк позовної давності за вимогами, що виникли у 2016 році закінчились зі спливом відповідного трирічного строку, тобто ще у листопаді 2019 року.

Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

При цьому, судовий наказ є особливою формою цивільного судочинства, в межах якої суд позбавлений можливості додатково збирати докази та додатково з`ясовувати обставини правовідносин.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Таким чином, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування по справі.

Порядок відшкодування судових витрат, у тому числі витрат на правову допомогу, визначено приписами статей 141 та 142 ЦПК України. Проаналізувавши приписи вказаних статей, суд дійшов висновку, що розподіл витрат, пов`язаний перш за все із безпосереднім судовим розглядом, і відшкодовується стороні на користь, якої ухвалено відповідне судове рішення. Водночас стаття 142 ЦПК України містить норми, якими врегульовано питання відшкодування судових витрат у випадках коли спір не вирішується судом по суті.

Названі статті не містять приписів щодо відшкодування судових витрат, у вигляді витрат на правову допомогу, у випадку видачі судом судового наказу. Отже, законодавець, виходячи із суті самого наказного провадження, не передбачив жодного компенсаторного механізму для судових витрат, окрім вирішення питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 Кодексу (ч. 3 ст. 171 ЦПК України). При цьому судовий збір не повертається навіть стягувачу (заявнику) у випадку прийняття судом ухвали про відмову у видачі судового наказу.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що норми чинного процесуального кодексу не передбачають можливості відшкодування судових витрат у справах наказного провадження, крім випадків прямо визначених Кодексом.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Зазначені обставини свідчать про те, що існує підстава для відмови у видачі судового наказу, заява подана з порушенням строків позовної давності, таким чином відповідно до ст.165 ЦПК України у видачі судового наказу повинно бути відмовлено.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 163, 165, 166 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Звенигородська 18А» (код ЄДР 40593812, юридична адреса: м. Запоріжжя, вул. Звенигородська, буд. 18А) до боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості по сплаті членських внесків.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Особа, без участі якої було постановлено ухвалу, має право подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін