провадження № 2-н/336/31/2023
УХВАЛА

іменем України

06 січня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Петренко Л.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

встановила:

21 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня пред`явлення заяви до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено та передано судді Петренко Л.В.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини на предмет відповідності вимогам ЦПК України, суддя дійшов висновку, про наявність правових підстав передбачених ст. 165 ЦПК України, для відмови у видачі судового наказу.

Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Порядок вирішення справ в наказаному провадженні законодавцем визначено в Розділі ІІ «Наказне провадження» ЦПК України (статті 160-173).

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом (ч. 3 ст. 160 ЦПК України).

В частині першій статті 161 ЦПК України передбачено вимоги, за якими може бути видано судовий наказ. Зокрема, згідно п. 4 цієї частини судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

В своїй заяві про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини заявниця зазначила адресу боржника: АДРЕСА_1 .

22 грудня 2022 року в порядку ч. 5 ст. 165 ЦПК України Шевченківським районним судом м. Запоріжжя було направлено запит до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради щодо отримання інформації про зареєстроване місце проживання боржника ОСОБА_2

29 грудня 2022 року за № 04-46/5556 до суду від Департаменту реєстраційних послуг управління Державної реєстрації фізичних осіб, надійшла відповідь на запит щодо отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, відповідно до якої інформація про місце реєстрації боржника ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 відсутня.

Будь-якої іншої адреси боржника заявниця в своїй заяві не вказувала, свої вимоги не уточнювала.

Відповідно до п. 9 ст. 165 ЦПК України у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Таким чином, отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи боржника ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, суддя дійшов висновку, про наявність правових підстав для відмови у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу з вимогою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з тих підстав, що отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 165, 166, 258-261, 272, 353-355 ЦПК України, суддя, -

постановила:

Відмовити у видачі судового наказу по справі № 336/7270/22 (провадження № 2-н/336/31/2023) за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків, зазначивши зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника.

Ухвалу надіслати заявниці не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 272 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Л.В.Петренко