У Х В А Л А

Іменем України

08 березня 2023 року cуддя Деснянського районного суду м. Києва Сенюта В.О. розглянувши матеріали заяви представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Цибульської Олени Василівни про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Дарницького районного суду м. Києва із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29.12.2022 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя передано на розгляд за підсудністю до Деснянського районного суду м. Києва.

20.02.2023 року справа надійшла до Деснянського районного суду м. Києва.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22.02.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

07.03.2023 року від представника позивачки - адвоката Цибульської О.В. надійшла заява про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на групу нежитлових приміщень (в літ. В.), за адресою АДРЕСА_4 , загальна площа 546,6 кв.м., групу нежитлових приміщень (літ. В.) за адресою АДРЕСА_3 загальною площею 214,3 кв.м. та заборонити відповідачу та іншим треті особам вчиняти будь-які дії, в тому числі нотаріальні, реєстраційні, відносно відчуження будь-яким третім особам, а також прав передачі, прав користування, розпорядження, групою нежитлових приміщень.

Подану заяву обґрунтовує тим, що відповідач є фізичною особою - підприємцем та надає в оренду власне чи орендоване майно, КВЕД 68.20. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, за відповідачем закріплені нежитлові приміщення (в літ. В.) АДРЕСА_4 загальною площею 546,6 кв.м. та нежитлове приміщення АДРЕСА_3 загальною площею 214,3 кв.м. Вказані приміщення можуть бути відчуженні без згоди позивачки, відповідач погрожує продати вказане майно. Крім того, позивачка орендує у відповідача приміщення АДРЕСА_4 та приміщення АДРЕСА_3, які мають спільний вхід, а передача іншим особам вищевказаних приміщень може призвести до втрати можливості позивача проводити свою підприємницьку діяльність, необхідності пошуку інших приміщень, щоб останні відповідали вимогам для проведення медичної практики. Такі дії призведуть до додаткових витрат, втрати доходу на певний час. Задля уникнення негативних наслідків дій відповідача, доцільним є обмеження відповідача щодо розпорядження приміщеннями АДРЕСА_4, 6. Вказане обмеження не вплине на господарську діяльність та не завдасть шкоди інтересам та правам відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду) крім випадків, передбачених частиною 5 цієї статті.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог чч.1, 2 ст.149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У пп.1, 1-1 ч.1 ст.150 ЦПК визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9 роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України заявником не надано доказів, що відповідач вживає заходи щодо відчуження спірного майна та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Суд звертає увагу на те, що позовна заява містить перелік іншого нерухомого майна, яке є предметом поділу, проте - подано заяву про забезпечення лише щодо нежитлових приміщень АДРЕСА_4 та АДРЕСА_3, та обґрунтовано тим, що позивачка, як наймач вказаних нежитлових приміщень може бути позбавлена можливості проводити свою підприємницьку діяльність, що в даному випадку не узгоджується із положенням ч. 2 ст. 149 ЦПК України та не відповідає меті інституту забезпечення позову.

Зважаючи на викладене вище, обраний спосіб забезпечення позову, заявлені позовні вимоги, та вимоги діючого законодавства на даний час, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Цибульської Олени Василівни про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали суду виготовлено: 08.03.2023 року.

Суддя: В.О. Сенюта