Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 191/3578/22
Провадження №: 2/332/469/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 р. м. Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Погрібна О.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітню доньку, у зв`язку із продовженням нею навчання,

встановила:

До Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітню доньку, у зв`язку із продовженням нею навчання, в якій позивачка просить стягнути із відповідача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на свою, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , користь аліменти для утримання їх доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку із її навчанням у розмірі 1/3 частки із усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб щомісячно, починаючи із дня подання нею позовної заяви до суду і до досягнення нею 23 років.

Відповідно до п.20 Постанови пленуму Верхового суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.3 ст.199 Сімейного кодексу, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв`язку з цим стягуються аліменти.

Таким чином, позивачу необхідно обґрунтувати необхідність стягнення аліментів на свою користь, а не на користь повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, або уточнити заявлені позовні вимоги.

Тому, враховуючи вимоги ч.3 ст.199 СК України щодо права на звернення з позовом саме того з батьків, з ким проживає повнолітня дитина, яка продовжує навчання, позивачці слід зазначити та надати докази на підтвердження проживання з нею повнолітньої доньки ОСОБА_3 , яка навчається в м.Лодзь, Республіка Польща.

Не доведення факту спільного проживання позбавляє позивача права на звернення до суду із даним позовом.

Крім того, відповідно до положень ст.ст.52, 53 ЦПК України, учасниками справи є треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору та треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача.

Тобто, позивачу слід конкретизувати процесуальний статус зазначеної у позові третьої особи ОСОБА_3 .

Крім того, до позовної заяви додані копії документів на польській мові, зазначені у додатку до позову, як «Копія документа «PESEL» про реєстрацію місця проживання позивача у Польщі» та «Копія документа «PESEL» про реєстрацію місця проживання 3-ї особи у Польщі», однак перекладу цих документів до позову не додано.

Звертається увага позивачки на те, що відповідно до ч.1 ст.9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

Згідно з ч.1 ст.10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

Відповідно до ч.3 ст.9 ЦПК України суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасникам судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

Мова цивільного судочинства визначається статтею 14 Закону України «Про засади державної мовної політики». Судочинство в Україні у цивільних, господарських, адміністративних і кримінальних справах здійснюється державною мовою. Сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою.

Статтею79 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови. Якщо нотаріус не знає відповідних мов, переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус.

Із роз`яснень, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, які викладені у листі №24-754/0/4-13 від 16.05.2013 «Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом» слідує, що суд приймає документи, складені мовами іноземних держав, за умови супроводження їх нотаріально засвідченим перекладом українською мовою.

Тому позивачці слід надати додані до позовної заяви копії вищевказаних документів, які виконані на іноземній мові, із засвідченим у встановленому законом порядку перекладом українською мовою.

Згідно з положеннями п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з частиною 5 статті 177 ЦПК, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як зазначено в позовній заяві, позивачка опинилася у вкрай важких життєвих та матеріальних умовах, на даний час ніде не працює, крім того отримала осколкове поранення у місті Гуляйполі Запорізької області та продовжує лікування і реабілітацію. В Польщі вона отримує лише виплати як біженка внаслідок війни та ті кошти, які висилає її чоловік, однак цих грошових коштів вкрай замало, щоб забезпечити спільній із відповідачем дитині навчання та повноцінне життя.

В той же час, позовна заява не містить посилання на наявність доказів, які б підтверджували вказані у ній вищезазначені обставини, в тому числі посилань на стан здоров`я та матеріальне становище позивачки, її повнолітньої доньки ОСОБА_3 та відповідача; видані компетентним органом документи про розмір отриманих позивачкою та її повнолітньою донькою ОСОБА_3 доходів у Республіці Польща (за останні 6 місяців, що передували подачі позову до суду).

У випадку неможливості надати зазначені докази, позивачкою також не надано суду підтвердження факту відсутності можливості отримати зазначені докази самостійно та/або клопотання щодо їх витребування.

При усуненні цих недоліків позивачка має враховувати вимоги статей 83, 177 ЦПК України, відповідно до яких позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Крім того, відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Всупереч вказаному, позивачкою не зазначено у позовній заяві відомостей щодо наявності у неї або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позову.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у вказаних статтях, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Позивачці пропонується усунути вищезазначені недоліки позовної заяви з метою забезпечення повного захисту його прав та інтересів.

Згідно з ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись статями 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,-

постановила:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітню доньку, у зв`язку із продовженням нею навчання, - залишити без руху.

Надати позивачці строк п`ять днів, з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, зазначених у її мотивувальній частині.

Роз`яснити позивачці, що у випадку не усунення зазначених недоліків у встановлений строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде їй повернута.

Копію ухвали надіслати позивачці.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.М.Погрібна