Суддя Черняк В. Г.
Справа № 644/416/23
Провадження № 2/644/258/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2023 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого - судді Черняка В. Г.,

за участю:

секретаря судових засідань - Анохіної А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд розірвати шлюб з ОСОБА_2 , зареєстрований 26.09.2015 року Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 877 та залишити проживати з ним дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позовних вимог про розірвання шлюбу позивач зазначає, що з відповідачем перебуває у шлюбі. Спільне життя сторін не склалось. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, примирення між сторонами неможливе, а збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам.

Від шлюбу подружжя має малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив суд розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги визнала повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу та проживанням дитини ОСОБА_3 з батьком - відповідачем ОСОБА_1 .

Суд, перевіривши матеріали цивільної справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 26.09.2015 року Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 877. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 26.09.2015, виданого Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції.

Від шлюбу подружжя має малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого 01.02.2018 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Спільне подружнє життя сторін не склалося. Позивач та відповідач проживають окремо, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим. Спору щодо поділу майна подружжя та визначення місця проживання дитини немає. Малолітній син сторін ОСОБА_3 проживає разом з позивачем, і позивач вважає необхідними залишити дитину проживати разом з батьком.

При цьому, суд бере до уваги позицію відповідача, який в межах розгляду даної справи визнав позов у повному обсязі, не заперечує факт припинення сімейно-шлюбних відносин між подружжям та зазначає про те, що малолітню дитину - ОСОБА_3 слід залишити проживати разом з батьком.

Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Частиною другою статті 114 СК України визначено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Таким чином, суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що шлюбно-сімейні стосунки між подружжям припинені, вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, оскільки суперечить інтересам сторін.

За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню з причини неможливості подальшого сумісного життя подружжя і збереження сім`ї.

Щодо вимоги позивача про залишення малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживати з батьком ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Відповідно до частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Частиною першою статті 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

За змістом частини першої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

У постановах від 15 січня 2020 року в справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) та від 22 грудня 2021 року в справі № 339/143/20 (провадження № 61-6809св21) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Матеріали справи доказів про наявність між сторонами спору щодо того, з ким із батьків буде проживати їхній малолітній син, не містять.

Судом установлено, що за спільною згодою сторін малолітній син подружжя ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з батьком ОСОБА_1 . Проживання дитини разом з батьком не позбавляє матір права приймати участь у її вихованні та розвитку.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на вік малолітньої дитини, а також ту обставину, що фактів, ознак чи наявність випадків, які б давали підстави вважати, що залишення сина проживати разом з батьком становить небезпеку для її життя, здоров`я і морального виховання, судом не встановлено, беручи до уваги приписи Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, норми міжнародних актів, що регулюють питання захисту прав і свобод дітей, а також положення національного законодавства, суд вважає необхідним залишити малолітнього сина сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживати разом з батьком ОСОБА_1 , оскільки це відповідає найкращим інтересам дитини.

Слід наголосити, що під час розгляду даної справи судом не вирішується питання про визначення місця проживання дитини, а лише розглядається вимога про залишення проживання малолітньої дитини разом із батьком.

Згідно із частинами першою, четвертою статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року зазначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Таким чином, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому може бути прийняте судом.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, ухвалюючи рішення, суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 147 гривні 20 копійок, які сплачено останнім при зверненні до суду з цим позовом.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 76, 81, 82, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 110, 111, 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , зареєстрований 26.09.2015 року Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 877, - розірвати.

Малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати разом з батьком - ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 147 гривні 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів, з дня проголошення рішення до Харківського апеляційного суду, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий - суддя: В.Г. Черняк