Справа № 199/8791/22
(2/199/677/23)
РІШЕННЯ

Іменем України

30.01.2023 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Божко А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Дніпра цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство № 23» Дніпровської міської ради про стягнення 3 % річних та інфляційних витрат,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення 3 % річних та інфляційних витрат. В обґрунтування позову зазначивши, що 04 серпня 2004 року з вини відповідачів сталося залиття його квартири. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.10.2010 у справі №2-2612-2010 його позовні вимоги було задоволено та на користь позивача солідарно стягнуто з відповідачів ОСОБА_4 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та КП «Житлово-експлуатаційне підприємство №23» ДМР матеріальну шкоду в розмірі 13656,46 гри., моральну шкоду в розмірі 2000 гри, та судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 145,06 гри. та витрат на інформаційно-технічний розгляд справи в розмірі 30,00 грн. Дане судове рішення набрало законної сили 08.12.2010 року.

Наразі, у Амур-Нижньодніпровському відділі державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження №70129717 щодо стягнення вищенаведених грошових коштів.

Однак вищевказане рішення суду відповідачами станом на день подання даної позовної заяви не було виконане, у зв`язку з цим позивач просив суд стягнути з відповідачів на його користь три відсотки річних за період з 08 грудня 2010 року по 31 жовтня 2022 року у розмірі 5651,20 грн. та інфляційні втрати за період з 08 грудня 2010 року по 31 жовтня 2022 року у розмірі 47 175,01 грн., а разом 52826,21 грн.

Відповідач ОСОБА_3 подав письмовий відзив на позов, де зазначив, що позивач пропущено строк для звернення до суду із даними вимогами, а також те, що він не знав про рішення суду від 29.10.2010 та про наявність виконавчого провадження до 2022 року, з вищевказаним рішенням суду не згоден, просив відмовити у задоволенні позову.

Інші відповідачі правом на подачу письмового відзиву на позов не скористались.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2010 року було задоволено частково позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Комунального житлово-експлуатаційного підприємства №23 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири, стягнуто з відповідачів на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 13656,46 гри., моральну шкоду в розмірі 2000 гри, та судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 145,06 гри. та витрат на інформаційно-технічний розгляд справи в розмірі 30,00 грн.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На виконанні Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження № 70129717, відкрите 20.10.2022 року щодо виконання виконавчого листа № 2-2612/10, виданого 17.10.2022 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська по вищевказаній справі. На час розгляду справи рішення суду не виконано. Вказаний факт підтверджено відповідачем і відзиві на позов.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі № 910/22034/15 зроблений висновок, що стаття 625 ЦК поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань.

Відповідно до статті 509 ЦК зобов`язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 ЦК.

Згідно зі статею 11 ЦК цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Таким чином, грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки із договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема і факту завдання майнової шкоди іншій особі.

Отже, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія положень частини 2 статі 625 ЦК. (Дана позиція викладена у постанові судова палата у господарських справах Верховного Суду від 1 червня 2016 року у справі № 3-295гс16).

Загальний розмір грошового зобов`язання відповідачів перед позивачем за рішенням суду становить 15831,52 грн.

При вирішенні даного спору суд керується вимогами ст.ст. 256, 257, 267 ЦК України, де зазначено позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Оскільки позивачем не надано доказів поважної причини пропуску позовної давності щодо даних цивільних правовідносин за період з 08 грудня 2010 року по 18 листопада 2019 року, в цій частині позову слід відмовити в зв`язку з пропуском позивачем позовної давності.

Відтак, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню 3% річних за період з 18 листопада 2019 року по 31 жовтня 2022 року (в межах заявлених позовних вимог) 1402,72 грн. та інфляційні збитки за аналогічний період 6953,52 грн.

Вирішуючи відповідно до вимог ст.141 ЦПК України питання розподілу судових витрат, з урахуванням результату розгляду справи, з відповідачів на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство № 23» Дніпровської міської ради про стягнення 3 % річних та інфляційних витрат, - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ), Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство № 23» Дніпровської міської ради (, м. Дніпро, вул. Калинова, буд. 83 корпус 1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) 3% річних за період з 18 листопада 2019 року по 31 жовтня 2022 року 1402,72 грн. та інфляційні збитки за період з 18 листопада 2019 року по 31 жовтня 2022 року - 6953,52 грн., а всього 8356 (вісім тисяч триста п`ятдесят шість) гривень 24 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ), Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство № 23» Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) судовий збір по 330,80 грн. з кожного.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Руденко