ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1564/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2023 року м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Маркєлової В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Іващенко Ю.О.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - адвоката Мєстєчкіної О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

У С Т А Н О В И В:

30.08.2021 до Дарницького районного суду м. Києва звернулась ОСОБА_2 з позовною заявою до ОСОБА_1 , у якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

На обґрунтування позову зазначила, що з 01.08.2004 по 19.02.2010 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачкою. Відповідач приймає участь у вихованні сина, надає певну матеріальну допомогу, але не в достатньому розмірі, який не задовольняє основні потреби дитини. Стан здоров`я відповідача дозволяє йому працювати, тому він має можливість сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23.11.2021 позовну заяву залишено без руху з огляду на його невідповідність вимогам, викладених у п. 5, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

26.11.2021 надійшла заява про усунення недоліків, викладених в ухвалі суду від 23.11.2021.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01.12.2021 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

30.12.2021 відповідач подав відзив на позовну заяву, згідно з яким просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Свою позицію обґрунтував таким. Спільна дитина сторін - син ОСОБА_3 дійсно тимчасово проживав в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , співвласником якої є позивачка, однак позивачка мешкала за іншою адресою. В період проживання сина в квартирі, співвласником якої є позивачка, відповідач продовжував утримувати його. Згодом позивачка звернулась до сина з вимогою залишити зазначену квартиру. На теперішній час син проживає разом з відповідачем, знаходиться на його утриманні. Крім того, рішенням суду від 26.01.2015 у справі 753/18895/14 із позивачки стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання сина ОСОБА_3 .

Ухвалою від 22.02.2022 суд постановив перейти до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначив судовий розгляд справи на 16.30 год. 14.04.2022.

14.04.2022 справу знято з розгляду у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні, пошкодженням адміністративної будівлі Дарницького районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. О. Кошиця, буд. 5-А, а також у зв`язку із перебуванням судді у відпустці.

20.07.2022 представник позивачки - адвокат Мозговий О.О. подав заяву про долучення доказів до справи, а саме - копії заяви ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 20.06.2022.

У судовому засіданні, яке призначено на 20.07.2022, представник позивачки - адвокат Мозговий О.О. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові. Після надання пояснень відповідачем просив надати час для врегулювання спору мирним шляхом.

Відповідач у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог та пояснив, що він розлучився з позивачкою у 2009 році. До 2010 року він сплачував аліменти на утримання сина у розмірі 50% від заробітної плати. В 2010 році син втік від матері та до 2015 року проживав разом з ним. У липні 2021 року через необхідність його тимчасового відрядження до м. Пекіна КНР він написав заяву до опікунської ради про надання дозволу на проживання сина разом із матір`ю. З того часу син проживав самостійно в однокімнатній квартирі позивачки, однак згодом між сином та позивачкою почали виникати конфлікти і у грудні 2021 року вона вигнала сина з квартири. З грудня 2021 року син проживає разом із ним. У лютому 2022 року внаслідок ракетного обстрілу будинок було пошкоджено та він прийняв рішення про виїзд сина до Румунії. Сина утримує він, перераховує грошові кошти на банківську картку, кожного для спілкується з ним за допомогою телефонного зв`язку.

Суд задовольнив клопотання представника позивачки та оголосив перерву до 12.09.2022 14 год. 00 хв.

07.09.2022 представник позивачки - адвокат Хоменко І.М. подав заяву про поновлення строку для подання доказів та просив долучити до справи докази, а саме:

- копію довідки про підтвердження місця проживання ОСОБА_3 ;

- копію посвідки на тимчасове проживання ОСОБА_2 ;

- копію тимчасової довідки про посвідку на проживання ОСОБА_3

12.09.2022 відповідач подав клопотання про поновлення строку для подання доказів та просив долучити до справи докази, а саме:

- виписку (окремі операції) надану АТ КБ «Приватбанк» від 22.12.2021 по картці/рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) за період з 01.03.2021 по 22.12.2021 про перекази коштів на картку АТ КБ «Приватбанк» через додаток «Приват24» ОСОБА_3 на загальну суму 13 323,00 грн;

- виписку (окремі операція) надана АТ КБ «Приватбанк» від 22.12.2021 по картці/рахунку № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) за період з 01.03.2021 по 22.12.2021 про перекази коштів на картку АТ КБ «Приватбанк» через додаток «Приват24» ОСОБА_3 на загальну суму 22 151,50 грн;

- виписку (окремі операція) надана АТ КБ «Приватбанк» від 22.12.2021 по картці/рахунку № НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ) за період з 01.03.2021 по 22.12.2021 про перекази коштів на картку АТ КБ «Приватбанк» через додаток «Приват24» ОСОБА_3 на загальну суму 3 192,80 грн;

- виписку (окремі витратні операції) надана АТ КБ «Приватбанк» від 06.09.2022 по картках № НОМЕР_7 , НОМЕР_8 за період з 01.10.2021 по 07.09.2022 щодо переказу коштів зі своєї картки іншого банка на загальну суму 34 248,93 грн з коментарем до платежу: кошти на утримання сина ОСОБА_3 від ОСОБА_1 ;

- свідоцтва про шлюб від 28.09.2013;

- розрахунок заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів від 09.09.2022;

- акт депутата Гатнянської сільської ради Фастівського району Київської області від 23.02.2022 про підтвердження місця проживання ОСОБА_3 ;

- довідку Громадської організації «Дитячо-юнацький футбольний клуб «Арсенал» від 12.11.2021 № 24;

- довідку від 28.07.2022;

- лист Української асоціації футболу від 29.08.2022 за № 1165 до Академії РБ «Лейпциг», «Німецький футбольний союз»;

- копії ухвали Києво-Святошинського районного суду від 13.07.2010 у цивільній справі № 2-212/10 та постанови Верховного суду від 26.09.2019.

12.09.2022 представник позивачки - адвокат Хоменко І.М. подав заяву про поновлення строку для подання доказів та просив долучити до справи докази, а саме заяви ОСОБА_3 від 09.09.2022 про підтвердження проживання з матір`ю в м. Халле Німеччина.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 12.09.2022, суд задовольнив клопотання представника позивачки про поновлення строків для подання доказів та долучив до справи долучені до заяв документи; задовольнив клопотання представника відповідача про поновлення строків для подання доказів та долучив до справи долучені до заяв документи.

У судовому засіданні, яке призначено на 12.09.2022, представник позивачки - адвокат Хоменко І.М. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові. Пояснив, що син проживав разом з позивачкою з липня по грудень 2021 року, а в грудні 2021 року переїхав до відповідача, тому просить стягнути аліменти за період з 30.08.2021 по 31.12.2021 (час, коли дитини проживала з матір`ю) та з 29.08.2022.

Представник відповідача - адвокат Мєстєчкіна О.І. позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позовної заяви. Просила передати справу за підсудністю до Києво-Святошинського суду м. Києва для спільного розгляду зі справою про припинення стягнення аліментів.

Відповідач у судовому засіданні пояснив, що до серпня 2022 син проживав у Румунії. 29.08.2022 він за власні кошти відправив сина в Німеччину в академію ФК «Динамо». Позивачка не проживає разом із сином. Син біженець, за житло він не сплачує, отримує щомісячну державну допомогу. Позивачка також має статус біженця, тому за житло не сплачує. Він перераховує грошові кошти сину добровільно. До 23 лютого 2022 року син проживав разом із ним. Має на утриманні трьох дітей.

Після з`ясування думки учасників процесу щодо опитування дитини, суд ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 12.09.2022, оголосив перерву до 21.10.2022 15 год. 00 хв. з метою викликати для опитування в судовому засіданні ОСОБА_3 , оскільки без урахування думки дитини неможливо ухвалити рішення у справі.

11.11.2022 справу знято з розгляду через відсутність електропостачання в приміщенні Дарницького районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. О.Кошиця, буд. 5-А.

24.10.2022 представник відповідача - адвокат Мєстєчкіна О.І. подала клопотання про поновлення строку для подання доказів та просив долучити до справи докази, а саме:

- акт депутата Гатнянської сільської ради про підтвердження місця проживання дитини від 03.03.2022;

- довідку ОСОБА_3 від 13.10.2022;

- свідоцтво про народження малолітнього сина позивача - ОСОБА_6 ;

- свідоцтво про народження неповнолітньої ОСОБА_7 ;

- посвідчень інваліда 2-ї групи та учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС позивача.

Суд задовольнив клопотання представника відповідача, поновив строк для подання доказів та долучив до справи надані документи.

21.11.2022 представник відповідача - адвокат Мєстєчкіна О.І. подала клопотання, в якому просила передати цивільну справу для розгляду за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

28.11.2022 справу знято з розгляду через відсутність електропостачання в приміщенні Дарницького районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. О.Кошиця, буд. 5-А.

23.01.2023 представник відповідача-адвокат Мєстєчкіна О.І. подала клопотання про відкладення розгляду справи.

Документ сформований в системі «Електронний суд».

27.01.2023 суд задовольнив клопотання представника відповідача та відклав розгляд справи на 12 год. 50 хв. 10.03.2023.

У судове засідання, призначене на 10.03.2023 позивачка та її представник не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв чи клопотань не подали.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, оскільки на час звернення позивачки до суду, син з нею не проживав.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Щодо клопотання представника відповідача, поданого 21.11.2022, про передання справи для розгляду за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області, суд зазначає таке.

На обґрунтування клопотання зазначила, що в Києво-Святошинському районному суді Київської області розглядається цивільна справа № 369/12032/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки предметом позову у справі, яка розглядається Дарницьким районним судом м. Києва є стягнення аліментів на утримання дитини з батька, керуючись ч. 1 ст. 27 ЦПК України, доцільно передати зазначену справу до Києво-Святошинського районного суду Київської області для об`єднання в одне провадження за справою № 369/12032/21, оскільки справи будуть одночасно розглянуті та ухвалені рішення за позовними вимогами ОСОБА_2 про припинення стягнення з неї аліментів та стягнення аліментів з батька дитини ОСОБА_1 . Крім того, зазначені справи повинні розглядатися в одному провадженні, оскільки виходячи з норм закону, які регулюють правовідносини щодо утримання батьками неповнолітньої дитини та стягнення судом з одного з батьків на користь іншого аліментів на утримання дитини, законом не передбачена можливість одночасного стягнення з батька та матері аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до інформації наданої на запит суду Управлінням «Центр надання адміністративних послуг» Гатненською сільською радою Фастівського району Київської області від 27.10.2021 № 816 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 10.01.2006 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (до змін Києво-Святошинський район Київської області).

Разом із тим, ч. 1 ст. 28 ЦПК України передбачено, що позови про стягнення аліментів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Згідно з відомостями електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА», наданими суду, станом на 18.11.2022 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачка, пред`являючи позовну заяву про стягнення аліментів з відповідача, керуючись ч. 1 ст. 28 ЦПК України правильно визначила підсудність зазначеної справи, тому підстави для передачі справи до Києво-Святошинського районного суду Київської області на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України відсутні.

Крім того, підстави об`єднання в одне провадження декількох справ передбачені ч. 2 ст. 188 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 188 ЦПК України суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами:

1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача;

2) одного й того самого позивача до різних відповідачів;

3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Отже, ч. 2 ст. 188 ЦПК не передбачено підстав для направлення зазначеної справи за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області для об`єднання в одне провадженні за справою № 369/12032/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому клопотання представника відповідача суд залишає без задоволення.

Щодо заявленої позовної вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, суд зазначає таке.

01.08.2004 сторони зареєстрували шлюб (а.с.4).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

19.02.2010 сторони розірвали шлюб (а.с.8).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22.12.2014 у справі № 753/18895/14-ц припинено з моменту набрання законної сили правовідношення, яке виникло на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26.05.2009 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2 000,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/5 частки від усіх видів заробітку (доходу) але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20.10.2014 та до досягнення дитиною повноліття (а.с.35,36).

Рішення набрало законної сили 22.12.2014.

Згідно зі ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною другою статті 51 Конституції України закріплено обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Так, ч. 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Позивачка, звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача посилається, зокрема на те, що на момент звернення до суду спільна неповнолітня дитина - син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , на підтвердження чого надала відповідну заяву, яка надійшла до суду 26.11.2021 (вх. № 82707, а.с. 22).

За змістом наданої заяви ОСОБА_3 проживає з позивачкою з липня 2021 року за адресою: АДРЕСА_1 .

На підтвердження доводів, що дитина проживає разом з позивачкою з 29.08.2022 у Німеччині, представником позивача надані копії перекладу довідки від 27.08.2022 (а.с. 58) та посвідки на тимчасове проживання (а.с.61, 64).

Відповідно до наданої копії перекладу довідки від 27.08.2022 позивачка повідомила про намір тимчасово проживати разом з сином.

Відповідно до копій посвідок на тимчасове проживання, позивачці та ОСОБА_3 надано дозвіл на проживання в м. Галле, Німеччина до 04.03.2024.

Відповідач, заперечуючи щодо заявлених позовних вимог, надав суду, зокрема, заяву ОСОБА_3 від 20.12.2021 та копію фотознімка.

Зі змісту заяви вбачається, що за рішенням суду з матері на користь батька стягуються аліменти на його утримання, оскільки він проживає з батьком, він його утримує. З 25.07.2021 він тимчасово проживав один в однокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить його матері. Мати проживала окремо від нього. На прохання матері від подав до суду заяву від 26.11.2021 у якій зазначив, що проживає з нею. 30.11.2021 вона попросила його звільнити квартиру, винесла речі в коридор. Зараз проживає разом з батьком за адресою: АДРЕСА_2 . вважає, що відсутні підстави для стягнення аліментів з батька на користь матері (а.с.32).

На копії фотознімку зафіксоване зображення речей, які хаотично розкидані в коридорі (а.с.33).

Крім того, зі змісту долучених до справи копій актів підтвердження місця проживання, складених депутатом Гатненської сільської ради Фастівського району Київської області від 06.12.2021 (а.с.34), від 23.02.2022 (а.с.91) вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з батьком за адресою: АДРЕСА_4 , утримується за його рахунок.

Відповідно до копії акта, складеного депутатом Гатненської сільської ради Фастівського району Київської області від 03.03.2022 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав разом з батьком у належних комфортних умовах, утримувався за його рахунок до 02.03.2022. 03.03.2022 батько купив йому квитки та відправив сина на навчання до ФКСБ м. Бухарест Румунія (а.с.111).

Оскільки на час звернення позивачки до суду з позовною заявою ОСОБА_3 виповнилось 16 років та відповідно до приписів ст. 160 СК України, він мав право визначати місце проживання з одним із батьків самостійно, суд, з метою визначення місця його проживання на момент подачі позовної заяви та визначення його місця проживання в подальшому з одним із батьків, заслухав його думку у судовому засіданні, яке призначено на 10.03.2023.

Так, відповідач у судовому засіданні за допомогою застосунку Вайбер здійснив відео дзвінок сину - ОСОБА_3 , який повідомив суду, що влітку 2021 році він самостійно проживав в квартирі матері за адресою: АДРЕСА_1 . Мати з ним за вказаною адресою не проживала в цей період. Потім між ними виник конфлікт та він виїхав з її квартири, до лютого 2022 року проживав з батьком. Після початку війни в лютому 2022 року він переїхав до Румунії. З переїздом йому допомагав батько. Мати також надавала матеріальну допомогу, але переважно його утримує батько. Кошти, які перераховує добровільно йому на утримання батько, на його думку, є достатніми для його потреб у Німеччині. Він тривалий час проживає окремо від батьків. З вересня 2022 року жив разом з матір`ю у Німеччині, однак зараз проживає окремо. Батько постійно надає фінансову допомогу добровільно у достатньому розмірі, грошові кошти перераховує на картковий рахунок.

Заслухавши у судовому засіданні ОСОБА_3 , суд установив, що на момент подачі позивачкою позовної заяви, а саме - 30.08.2021, він не проживав разом із нею за адресою: АДРЕСА_1 , тому твердження позивачки щодо його проживання з нею на час звернення до суду повністю спростовані.

Надану позивачкою заяву за підписом ОСОБА_3 від 15.11.2021 (вх. № 82707 від. 26.11.2021) суд також відхиляє, оскільки викладені в заяві обставини не знайшли свого підтвердження та повністю спростовані самим ОСОБА_3 у судовому засіданні, яке призначене на 10.03.2023.

Також твердження представника позивачки щодо наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки з 29.08.2022 повністю спростовані, оскільки ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив, що переїхав до матері у вересні 2022 року.

Крім того, ОСОБА_3 підтвердив твердження відповідача відносно того, що він знаходиться на утриманні батька та щодо добровільного перерахування аліментів безпосередньо йому батьком з власної картки, а також з картки дружини батька грошових коштів на його картковий рахунок.

Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки позивачкою, всупереч вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не доведено факту проживання неповнолітньої дитини з нею на момент звернення до суду, її твердження повністю спростовані, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідач на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, оскільки є громадянином, віднесеним до 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с.116).

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки сторони звільнені від сплати судового збору, він компенсуються за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України у розмірі 908,00 грн.

Керуючись нормами ст. 10, 12, 81, 141, 259, 263, 265, 268, 273, 274, 279, 354-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину відмовити повністю.

Компенсувати за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Позивачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України, РНОКПП: НОМЕР_9 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, РНОКПП: НОМЕР_10 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 16.03.2023.

Суддя В.М. Маркєлова