Справа № 591/2996/22
Провадження № 2/591/1813/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 січня 2023 року м. Суми
Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого судді Северинової А.С.,
з участю секретаря судового засідання Рудь В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 591/2996/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради, про позбавлення батьківських прав, -
У липні 2022 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що з 10 вересня 2011 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Однак, їх сім`я розпалася, рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 04 січня 2016 року шлюб між ними було розірвано. З 2016 року вони з відповідачем проживають окремо.
Від шлюбу сторони мають двох дочок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з нею. Після припинення сімейних стосунків з відповідачем з 2016 року та по цей час відповідач своїх дітей не бачив, участі у їх вихованні не приймав.
Вказує, що вона ніколи не чинила перешкод у спілкуванні відповідача з дітьми та його участі у вихованні дітей. Але відповідач, як батько дітей, байдуже ставиться до існування дітей, не цікавиться станом здоров`я та життям доньок, не виявляє до них будь-якої батьківської уваги та турботи, навіть не вітає дітей з днем народження, фактично діти не знають свого батька.
Відповідач не знає, у якій школі та в якому класі навчаються діти, жодного разу не відвідував батьківські збори в школі, за весь період навчання дочок в школі відповідач ні в якій формі не звертався до педагогів з питання успішності дітей в навчанні, жодного разу не відвідав дітей, не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, їх здоров`я, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не проявляє заінтересованості в подальшій долі дітей, тобто, відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками.
Таким чином вважає, що відповідач самоусунувся від виконання ним своїх батьківських прав, умисно не виконує свого обов`язку по вихованню та утриманню дітей та злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.
Посилаючись на вказані обставини, позивачка просить позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітніх дочок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 04 серпня 2022 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 29 вересня 2022 року.
29 вересня 2022 року протокольною ухвалою суду підготовче судове засідання відкладено на 02 листопада 2022 року за клопотанням відповідача.
02 листопада 2022 року підготовче судове засідання відкладено на 13 грудня 2022 року у зв`язку з відсутністю електропостачання в будівлі суду.
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 13 грудня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 17 січня 2023 року.
17 січня 2023 року протокольною ухвалою суду судове засідання відкладено на 31 січня 2023 року у зв`язку з неявкою відповідача.
В судове засідання сторони не з`явилися. Позивачка ОСОБА_1 подала заяву, у якій просить провести судове засідання без її участі, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник позивачки адвокат Біцан О.М. просила задовольнити позов у повному обсязі.
Відповідач про дату час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.
Третя особа управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради про розгляд справи повідомлена належним чином, подала висновок органу опіки і піклування про можливість позбавлення відповідача батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , яка є знайомою позивачки, повідомила, що товаришує з нею більше десяти років, їхні діти спілкуються. Їй відомо, що у 2015 році позивачка та відповідач ще жили разом. Останній раз вона бачила відповідача в січні 2015 року, з того часу вони приходили до неї в гості без відповідача. В 2016 році позивачка повідомила про розлучення. За цей період жодного разу не бачила відповідача. Діти ніколи не казали, що тато телефонував їм. Мати не проти спілкування доньок з батьком, але в нього не має такого бажання. Аліменти на дітей позивачка не отримує, участі у вихованні відповідач не приймає.
Свідок ОСОБА_6 повідомив, що знає позивачку чотири роки, пару раз на тиждень ходять в гості. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про батька ніколи не розповідали. Відповідача він ніколи не бачив та не знає його. Цивільний чоловік позивачки ОСОБА_9 хоче оформити опіку над дітьми, у них гарні відносини, діти називають його татом.
Свідок ОСОБА_10 , яка є тіткою позивачки, повідомила, що останніх вісім років вона відповідача взагалі не бачила, він до дітей не приходив. Вона відводить дочок позивачки на різні гуртки і проводить з ними багато часу, проте діти ніколи не розповідають про тата, з днем народження він їх не вітає. Конфліктів між ними не має, але в житті доньок батька немає. Літом діти були в неї на дачі, батька жодного разу не було.
Свідок ОСОБА_11 повідомив, що проживає разом з ОСОБА_1 однією сім`єю чотири роки. За цей час батько дітей ніколи не приходив, по телефону дівчатам не дзвонив, не вітав їх зі святами. ОСОБА_12 донька його майже не пам`ятає, старша про нього не каже. В нього з дівчатами склалися гарні відносини, він піклується про них, займається їхнім вихованням та забезпеченням. Батько участі не приймає, аліменти не платить.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка малолітня ОСОБА_3 повідомила, що живе з мамою, татом ОСОБА_9 та сестрою ОСОБА_13 . Ходить до школи № 17 в 5 клас, навчання зараз проходить онлайн, а до цього до школи возив ОСОБА_9 на машині. На АДРЕСА_1 живуть всі разом 3-4 роки, до цього жили у баби з дідом, а ще до цього на АДРЕСА_2 разом з першим батьком. Її рідний батько не дарує їй подарунки, вона ображена на нього через те, що він з нею не спілкується. Також вона не проти, щоб ОСОБА_9 став її татом, бо у них гарні відносини, він про неї піклується та не ображає її.
Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 10 вересня 2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 1289 (а.с. 4).
Під час шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилася дочка ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася дочка ОСОБА_4 , батьком яких є відповідач ОСОБА_2 (а.с. 5, 6).
Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 04 січня 2016 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 7).

Заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 13 липня 2021 року змінено спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 12 жовтня 2016 року у справі № 591/4477/16-ц та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття, починаючи стягнення з часу набрання рішенням суду законної сили (а.с. 8-9).

Як повідомила Комунальна установа Сумська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 17, м. Суми, Сумської області у відповіді на адвокатський запит від 15 липня 2022 року № 31, відвідує батьківські збори, цікавиться освітньою діяльністю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , підтримує постійно зв`язок з учителями мати ОСОБА_1 . Батько ОСОБА_2 за період навчання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в школі не спілкувався з педагогами з питання успішності доньок, ні в якій формі батьківських зборів не відвідував (а.с. 14, на звороті).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 08 липня 2022 року за № 27809 розмір заборгованості по аліментам ОСОБА_2 за період з 01 вересня 2016 року по 01 липня 2022 року становить 61421 грн 43 коп. (а.с. 15).

Відповідно до висновку управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради від 19 січня 2023 року за № 27.1-26/1343 орган опіки та піклування вважає можливим позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною згідно з постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення вищенаведеної статті дозволяє дійти висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

ЄСПЛ також зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09, рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13).

Аналіз практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, провадження № 14-327цс18.

На підставі наведених норм права та встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що знайшли своє підтвердження матеріалами справи обставини щодо умисного ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов`язків, так як останній не приймає участі у вихованні дітей, не спілкується з ними, не цікавиться розвитком дітей та станом їх здоров`я. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, має заборгованість зі сплати аліментів, грошей у добровільному порядку на утримання і лікування дітей не надає.

Як пояснив в судовому засіданні представник третьої особи органу опіки і піклування, ними не з`ясовано думку ОСОБА_2 по даній справі у зв`язку з відсутністю засобів зв`язку.

За висновком управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради від 19 січня 2023 року за № 27.1-26/1343 орган опіки та піклування визнав можливим позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказані обставини, на думку суду, свідчать про свідоме нехтування відповідачем до виконання ним своїх батьківських обов`язків, про відсутність інтересу до дітей, що є підставою для позбавлення його батьківських прав відносно дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, встановленому ст. 141 ЦПК України.

Оскільки позов задоволено, тому з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 992 грн 40 коп. (2481 грн * 0,4) (а.с. 18).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 992 грн 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Зарічним районним судом м. Суми за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Зарічного районного суду м. Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення суду безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , остання відома адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Третя особа: Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради місцезнаходження: м. Суми, вул. Харківська, буд. 35, .

Повне судове рішення складено 31 січня 2023 року.

Суддя А.С. Северинова