Справа № 350/577/23
Номер провадження 2/350/259/2023
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 травня 2023 року селище Рожнятів
Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
головуючого судді Бейка А.М.,
секретаря судового засідання Маєвської С.П.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,
І. Стислий виклад позицій сторін:
В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що її мати ОСОБА_3 , проживала у АДРЕСА_1 разом із своїм чоловіком її батьком ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оскільки мама була похилого віку, якій минуло 80 років і вона проживала у будинку сама, то потребувала сторонньої допомоги. Тому після виходу на пенсію у 2016 році вона переїхала до мами у с.Берлоги Рожнятівського району, і з того часу постійно проживати разом із мамою, хоча місце приживання її було зареєстровано у м.Калуш.
ІНФОРМАЦІЯ_3 її мама ОСОБА_3 померла, у якої на праві власності залишились земельні ділянки (земельні паї), які вона віддала в оренду, тому до нотаріальної контори за оформленням спадщини на ці земельні ділянки не зверталась, оскільки постійно проживала разом із мамою на момент її смерті та вважала, що прийняла спадщину. Із земельними ділянками вона нічого не могла зробити, оскільки вони були здані в оренду, орендну плату за що орендар виплатив їй у 2020 році після смерті мами без жодних зауважень. Однак, у 2021 та в 2022 роках ТОВ «Оскар Агро» (орендатор земельної ділянки) їй повідомили, що для отримання орендної плати їй потрібно оформити земельні ділянки на себе. Після цього вона вирішила звернутись до нотаріуса із відповідною заявою. Однак, збираючи документи для звернення до нотаріуса, їй не вдалось знайти оригінали державних актів на земельні ділянки. Спочатку вона подумала, що вони знаходяться в орендаря в матеріалах Договорів, однак у ТОВ «Оскар Агро» їй повідомили, що у них є виключно копії Державних актів, які вона також знайшла у реєстраційній справі про реєстрацію договорів оренди земельних ділянок у 2012 році. Тому у травні 2022 року вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак листом приватного нотаріуса Гаврилюк О.І. №40/02-14 від 11.05.2022 її повідомлено про те, що нею пропущено строк для прийняття спадщини, а також виявлено розбіжність в документах щодо «по-батькові» її мами ОСОБА_5 , а для вирішення цього питання нотаріус рекомендував звернутись їй до суду. Також нотаріус усно повідомив її з приводу відсутності у неї правовстановлюючих документів, що в разі надання їй судом додаткового строку для прийняття спадщини, їй все одно буде відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, яким є спірні земельні ділянки.
У жовтні 2022 року вона звернулася до суду з позовом про встановлення юридичного факту та визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , у зв`язку з чим рішенням Рожнятівського районного суду від 07.12.2022 було встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 доводиться матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та визначено їй додатковий строк у 3 місяці для прийняття спадщини. З цими документами вона знову звернулася до нотаріуса щодо прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , який листом №3/02-14 від 13.01.2023 її повідомив, що видати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 неможливо без оригіналів правовстановлюючих документів на спірні земельні ділянки.
Відповідач у справі її рідна сестра заяву про прийняття спадщини до нотаріуса не подавала та не зверталась до суду про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини, що видно із рішення Рожнятівського районного суду від 07.12.2022. Тому вважає, що прийняла всю спадщину матері згідно із законом як спадкоємець 1-ї черги на підставі п.1 ст.1261 ЦК України. У зв`язку з цим, вона змушена звернутись із позовом до суду про визнання права власності на спадкове майно.
У судове засідання позивачка не прибула, хоча була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином. 10.05.2023 до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від представника позивачки поступила заява про розгляд справи у їх відсутності.
Відповідачка у судове засідання також не прибула, однак відповідачка подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести у її відсутності, позов визнала та не заперечує щодо визнання за позивачкою права власності на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_3 .
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дотримуючись вимог вищезазначених норм процесуального закону, розгляд справи проводиться у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом на підставі письмових доказів, які долучені до матеріалів цивільної справи.
ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:
ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 18.04.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження, відкрив провадження у справі та призначив підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи.
08.05.2023 до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від відповідачки засобами електронного поштового зв`язку поступила заява про розгляд справи у її відсутності, у якій вона також зазначила, що позов визнала та не заперечує щодо визнання за позивачкою права власності на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_3 (а.с.49).
Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Згідно із вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Враховуючи, що відповідачка позов визнала, визнання нею позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання нею позову та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні.
10.05.2023 до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від представника позивачки поступила заява про розгляд справи у їх відсутності, у якій він також зазначив, що позові вимоги підтримує та просить позов задоволити (а.с.50).
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:
Відповідно до копії паспортну громадянина України серії НОМЕР_1 (а.с.4), позивачка у справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Згідно із копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 (а.с.7), дошлюбне прізвище позивачки було « ОСОБА_6 », однак у зв`язку із реєстрацією шлюбу її прізвище було змінено на прізвища чоловіка, а саме « ОСОБА_7 ».
Копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с.8) установлено, що матір`ю позивачки є ОСОБА_3 .
З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 (а.с.14) суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 88 років померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Копією заяви про прийняття спадщини від 11.05.2022 (а.с.15) підтверджено, що позивачка звернулась до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області та заявила, що приймає спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №68922637 від 11.05.2022 (а.с.16) підтверджено, що 11.05.2022 до спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи №69274835, спадкодавцем у якій є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Копією листа приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області №40/02-14 від 11.05.2022 (а.с.17), адресованого ОСОБА_8 підтверджено, що приватний нотаріус повідомив позивачку, що вона пропустила шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини, передбачений ч.1 ст.1270 ЦК України, а також роз`яснив, що відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Окрім цього нотаріус зазначив, що у свідоцтві про смерті її матері а також у свідоцтві про її народження містять розбіжності у написанні прізвища її матері « ОСОБА_9 » замість « ОСОБА_10 ».
З метою встановлення факту родинних правовідносин позивачки та її матері, ОСОБА_8 зверталась до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області, який рішенням від 07.12.2022 у справі №350/1127/22 (номер провадження 2/350/432/2022) встановив факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 доводиться матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджено копією цього рішення, яке набрало законної сили 09.01.2023 (а.с.18-19). Окрім цього, цим рішення суд визначив ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , додатковий строк у три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Копією заяви про прийняття спадщини від 13.01.2023 (а.с.20) підтверджено, що у цей же день позивачка звернулась до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області та заявила, що після встановлення у судовому порядку факту родинних відносин із своєю матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона приймає спадщину після її смерті, та просила видати їй свідоцтво про право на спадщину, а саме спірні земельні ділянки, що підтверджено копією заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину від 13.01.2023 (а.с.21).
Однак, у відповіді №3/02-14 від 13.01.2023 (а.с.28) приватний нотаріус Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області зазначив, що позивачкою не надано правовстановлюючих документів на спірні земельні ділянки та зазначив, що для вирішення цього питання їй необхідно звернутись до суду.
У позовній заяві позивачка стверджує, що збираючи документи для звернення до нотаріуса після смерті матері, їй не вдалось знайти оригіналів державних актів на спірні земельні ділянки.
Довідкою №86 від 05.05.2022, виданою ОСОБА_1 старостою Берлогівського старстинського округу Калуського району Івано-Франківської області (а.с.23) підтверджено, що згідно із записом в погосподарській книзі виконавчого комітету Берлогівської сільської ради № 01-0162-1 за ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 значились земельні ділянки, які знаходяться на території села Берлоги Калуського (Рожнятівського) району Івано-Франківської області. Земельні ділянки належали померлій ОСОБА_3 згідно державних актів на право власності на земельну ділянку: серії ЯЖ №631110 площею 0,1299 га, серії ЯЖ №620448 площею 0,3140 га, серії ЯЖ № 627687 площею 0,0347 га, серії ЯЖ №627622 площею 0,1305 га. Заборгованості по податках та страхових платежах, нарахованих за зазначені земельні ділянки, за вказаний рік немає. Померла ОСОБА_3 була зареєстрована і постійно проживала у АДРЕСА_1 . В цьому будинку до дня смерті ОСОБА_3 проживала та продовжує проживати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Заповіт від імені ОСОБА_3 в сільській раді не посвідчувався. На утриманні у померлої неповнолітніх та непрацездатних не було.
Окрім цього, з копій реєстраційних справ про реєстрацію договору оренди земельної ділянки (а.с.29, 32, 35), копій актів визначення меж земельної ділянки від 22.03.2012 (30, 36), копій договорів оренди землі від 22.03.2012 (а.с.31, 33, 37) суд встановив, що спірні земельні ділянки померла ОСОБА_3 ще за життя передала в строкове платне користування.
Отже, між сторонами виник спір з приводу визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування:
беручи до уваги позицію позивачки та визнання позову відповідачкою, проаналізувавши матеріали цивільної справи, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити з таких підстав.
Відповідно до змісту ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Відповідно до ст.ст.1-4 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України), завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною першою ст.15, частиною 1 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, який міститься у постанові Судової палати у цивільних справах від 18 лютого 2015 р. у справі № 6-244цс14, за правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності.
Положеннями ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Копіями державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №631110, серії ЯЖ №620448, серії ЯЖ №627687, серії ЯЖ №627687, сумніву щодо достовірності яких у суду не виникає, а також довідкою №86 від 05.05.2022, виданою позивачці старостою Берлогівського старстинського округу Калуського району Івано-Франківської області підтверджено, що матері позивачки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 належали вищезазначені земельні ділянки, які є предметом спору.
Як визначено ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Отже, після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне їй спадкове майно, яке описано вище.
Матеріалами справи, зокрема копією рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 07.12.2022 у справі №350/1127/22 (номер провадження 2/350/432/2022), а також копією заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини від 13.01.2023 підтверджено, що позивачка прийняла спадщину, що залишилась після смерті її матері у встановленому законом порядку.
Серед матеріалів справи немає відомостей про інших спадкоємців, які б в установленому законом порядку звернулись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в порядку ст. 1269 ЦК України та спадкоємців, передбачених ст.1261 ЦК України, які претендують на обов`язкову частку в спадщині, передбачену ст. 1241 ЦК України.
Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Як визначено ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.
Відповідно до п.4.18 Глави 10 Розділу ІІ "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" від 22.02.2012 № 296/5, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
Позивачка звернулася до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину, яку вона прийняла після смерті своєї матері ОСОБА_3 , однак у видачі свідоцтва про право власності на спадщину їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналів документів, які б підтверджували право власності померлої ОСОБА_3 на нерухоме майно, у зв`язку з чим нотаріус їй повідомив, що для вирішення цього питання їй необхідно звернутись до суду.
Як роз`яснено у п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Як роз`яснено у п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до ст.116, 131 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади в межах їх повноважень; громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування.
Згідно із ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Як роз`яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування /зі збереженням її цільового призначення/ при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.
Особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину.
Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Позивачка прийняла спадщину у встановленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право власності в порядку спадкування на земельні ділянки в нотаріальній конторі не може, а тому її право підлягає захисту в судовому порядку.
Встановлені обставини справи і відповідні їм правовідносини підтверджуються сукупністю вивчених судом фактичних даних, у зв`язку з чим, враховуючи також визнання позову відповідачкою, суд приходить до висновку, що з метою реалізації спадкового права на спадкування за законом позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 підлягають до задоволення, шляхом визнання за нею права приватної власності на спірні земельні ділянки, в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На підставі ст.ст. 392, 1217, 1223, 1225, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 116, 120, 125, 126, 131 ЗК України, керуючись ст. 200, 258, 259, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задоволити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 право приватної власності в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на спадкове майно, а саме:
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , жителька АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Суддя А.М. Бейко