Справа № 490/6764/23
н/п 2/490/2357/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2023 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Шолох Л.М.,

при секретарі Черновій Н.А.,

розглянувши у відкритому в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток у праві спільної сумісної власності, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2023 року ОСОБА_3 , яка представляє інтереси позивача ОСОБА_1 , звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом ОСОБА_2 , в якому просила суд ухвалити рішення, яким: визначити що частки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 , у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 є рівними та становлять по 1/5 ідеальній частці кожного із співвласників; право спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 припинити.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказує на те, що їй - ОСОБА_1 , її мати - ОСОБА_4 , батьку - ОСОБА_5 , сину - ОСОБА_2 , та доньці - ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності належать частки квартири АДРЕСА_1 . Мати - ОСОБА_4 , батько - ОСОБА_5 та донька - ОСОБА_6 померли. Після їх смерті позивачка звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено з огляду на не визначення ідеальних часток між власниками.

У судове засідання сторони у справі не з`явилися.

Від представника позивача, до канцелярії суду надійшла заява, в якій представник просить розглянути справу без їх участі,зазначаючи при цьому, що позовні вимоги підтримують та просить їх задовольнити. Відповідач ОСОБА_2 також надіслав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, повідомляючи суд, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Враховуючи викладене суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини.

З свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 04.08.1997 року слідує, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 . Також в цьому свідоцтві зазначено, що право спільної сумісної власності на вказану квартиру записаноу реєстрову книгу за №2834/ж, що також підтверджується реєстраційним записом №18683 від 28.01.1998 року.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 помер, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 .

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_10 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 .

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_11 , витяг з актового запису про смерть №S 4520/2014 (переклад з німецької мови на українську).

Зі змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, вбачається, що приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Коханенко О.Г. відмовила ОСОБА_7 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її чоловіка - ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_12 на його частку у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_3 у зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право власності на вищевказане майно та неможливістю визначення частки кожного з власників.

Зі змісту позову слідує, що 04.05.2023 року позивачка, як спадкоємець 1 черги звернулася до приватного нотаріуса миколаївського міського нотаріального округу Ніки Н.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, який фактично прийняв спадщину після смерті дружини (матері позивачки), але не оформив своїх спадкових прав. 04.05.2023 року на підставі заяви позивачки приватний нотаріус миколаївського міського нотаріального округу Ніка Н.В. відкрила спадкову справу №44/2023, що підтверджується витягом з Спадкового реєстру №7235719. Однак видати свідоцтво про право власності на спадщину за законом нотаріус відмовилась, з огляду на те, що у правовстановлюючому документі на спадкове майно не визначені в ідеальній частки, а оскільки троє із співвласників померли зробити це в нотаріальному порядку неможливо.

Частина перша статті 355 ЦК України вказує на те, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (частина друга, третя та четверта статті 355 ЦК України).

Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (частина перша статті 368 ЦК України).

Зважаючи на викладене вище суд дійшов висновку, що квартира АДРЕСА_1 є об`єктом спільної сумісної власності позивачки ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 та померлих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Згідно із приписів статті 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом.

У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду (частина перша статті 370 ЦК України).

Матеріали справи № 490/6764/23 не містять доказів наявності домовленості між співвласниками щодо визначення розміру їх часток у праві спільної сумісної власності на зазначену вище квартиру. Тому суд дійшов висновку, що частки позивача, відповідача та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 є рівними та складають по 1/5 на кожного співвласника.

За такого, слід визначити, що частки співвласників у квартирі АДРЕСА_1 є рівними та складають по 1/5 частці за кожним співвласником.

Щодо припинення права спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , суд зазначає таке.

Згідно положень ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно ст. 357 ЦК України частки у прав спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Згідно ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом (ч. 1 ст. 372 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Враховуючи вище встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що слід припинити право спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , у зв`язку з визначенням часток у праві власності за кожним із співвласником.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду.

Керуючись ст.ст. 10, 258, 259, 263, 264, 265ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Визначити що частки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 є рівними та становлять по 1/5 частці у праві вланості за кожним із співвласників.

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Шолох