ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
22 березня 2023 року м. Чернігів
Унікальний номер справи № 750/6526/21
Головуючий у першій інстанції - Коверзнев В.О.
Апеляційне провадження № 22-з/4823/30/23
Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-судді Висоцької Н.В.
суддів: Мамонової О.Є., Онищенко О.І.,
із секретарем - Шкарупою Ю.В.
учасники справи: позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Новика Максима Сергійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 листопада 2022 року (місце ухвалення - м. Чернігів) у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,
У червні 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 944162,72 грн.
Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 08.11.2022 позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за Кредитним договором від 04.12.2006 № CNPGGK00320052 станом на 27.07.2021 в сумі 944162 грн 72 коп. і 14162 грн 44 коп. у відшкодування судових витрат, а всього 958325 грн 16 коп.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 07.03.2023 апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена частково, рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 08.11.2022 - скасовано. Позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за Кредитним договором від 04.12.2006 № CNPGGK00320052 станом на 27.07.2021 у розмірі: прострочену заборгованість за тілом кредиту - 49702,94 грн, прострочену заборгованість за процентами - 14163,98 грн, пені - 5107,86 грн, та у відшкодування судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції - 991,37 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено, вирішено питання розподілу судових витрат.

13.03.2023 на адресу апеляційного суду надійшла заява-клопотання від представника ОСОБА_1 - адвоката Новика М.С. про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій він просить стягнути з позивача на користь відповідачки понесені судові витрати, а саме витрати щодо надання правничої допомоги у сумі 27000 грн та витрати за проведення судово-економічної експертизи у розмірі 17161,00 грн.

В обґрунтування заяви про ухвалення додаткового рішення заявник посилається на те, що заява про стягнення витрат на правову допомогу була зроблена ним в судовому засіданні апеляційного суду 07.03.2023. На підтвердження витрат до заяви було долучено квитанцію до прибуткового касового ордера від 10.03.2023, акт від 10.03.2023 приймання-передавання грошових коштів згідно договору про надання юридичних послуг, розрахунок суми витрат, який містить детальний опис наданих робіт. В обгрунтування доводів заявник посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 30.08.2018 у справі № 466/2631/16-ц, 3.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц та у Додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. Також посилається, що в матеріалах справи міститься висновок за результатом проведення судово-економічної експертизи, яка була оплачена ОСОБА_1 у розмірі 17161 грн.

Перевіривши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення про ухвалення додаткового рішення у справі, апеляційний суд приходить до висновку, що вона підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).

Відповідно до частини першої, пункту першого частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 141 ЦПК України визначений порядок розподілу витрат між сторонами. Так, у разі відмови в позові судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача (п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК).

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 02.07.2020 у справі № 362/3912/18 та у додатковій постанові від 30.09.2020 у справі № 201/14495/16-ц.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 зазначено, що наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може. За клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Таким чином, у разі недотримання вимог ч. 5 ст. 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України).

Вказана правова позиція щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, а також у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03.06.2020 у справі № 211/1674/19 (провадження № 61-2679св20), від 19.08.2020 у справі № 195/31/16-ц (провадження № 61-15811св19).

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Встановлено, що в матеріалах справи міститься Договір про надання юридичних послуг від 01.07.2021, укладений між Новиком М.С. (Адвокат) та ОСОБА_1 (Клієнт) (а.с. 74 т. 1) та ордер № 118158 на надання правової допомоги у Деснянському районному суді м. Чернігова та Чернігівському апеляційному суді від 01.07.2021 (а.с. 73 т. 1).

До заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу представником ОСОБА_1 - адвокатом Новиком М.С. у строк, визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України, надано квитанцію до прибуткового касового ордера від 10.03.2023 (а.с. 198 т. 3), акт від 10.03.2023 приймання-передавання грошових коштів згідно договору про надання юридичних послуг (а.с. 199 т. 3), розрахунок суми витрат, який містить детальний опис наданих робіт (а.с. 200 т. 3) та квитанцію про оплату експертизи від 30.08.2021 у сумі 17161 грн (а.с. 205 т. 3).

І відповідно до вказаного розрахунку суми витрат у зв`язку із розглядом справи адвокатом були надані наступні послуги по правничій допомозі: вивчення та правовий аналіз матеріалів справи, судової практики, попередня консультація та узгодження позиції з клієнтом - 3 год. вартістю 2000 грн; підготовка відзиву на позовну заяву, клопотання про призначення експертизи, участь в судових засіданнях суду першої інстанції, ознайомлення з матеріалами справи та висновком експерта - 10 год. вартістю 15000 грн; підготовка апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, участь в судових засіданнях апеляційного суду - 7 год. вартістю 10500 грн.

Також до вказаної заяви долучено докази відправлення такої заяви із вказаними додатками АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 203 т. 3).

Згідно п. 4.1. вказаного договору єдиною формою отримання адвокатом винагороди за надані послуги є гонорар, тобто передбачена даним договором винагорода за виконані Адвокатом дії по наданню правової допомоги.

Крім того, у зазначеному договорі передбачено, а саме у п. 4.2, що розмір гонорару встановлюється за домовленістю сторін.

Оплата гонорару здійснюється в готівковій або безготівковій формі шляхом перерахування на банківський рахунок Адвоката протягом 3-х банківських днів з моменту підписання договору (п. 4.4 Договору).

ОСОБА_1 в особі її представника - адвоката Новика М.С. в передбаченому частиною восьмою статті 141 ЦПК України порядку надано належні та допустимі докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 27000 грн, проте апеляційний суд враховує наступне.

02.02.2023 представником АТ КБ «ПриватБанк» Рожко С.М. до апеляційного суду подано заперечення на заяву про стягнення витрат на правову допомогу. В обґрунтування посилається, що представником відповідача не надано жодного доказу понесення витрат у вказаному в апеляційній скарзі розмірі, не надано розрахунку здійснених витрат на правову допомогу, не вказано які саме види правової допомоги були надані та їх розмір та не надано доказів понесення таких витрат відповідачкою. Також зазначає, що між відповідачкою та її представником укладений загальний договір про надання юридичних послуг без визначення конкретної справи, розмір гонорару умовами вказаного договору не погоджувався і відповідно до п. 4.4 договору гонорар мав бути сплачений до 04.07.2021, проте доказів такої сплати матеріали справи не містять.

Перевіряючи аргументи заяви, апеляційним судом встановлено, що розрахунок суми витрат за надану правову допомогу містить детальний опис виконаних робіт адвоката у суді першої інстанції на загальну суму 17000 грн.

Як убачається з матеріалів справи, в судовому засіданні Деснянського районного суду м. Чернігова 08.11.2022 представником ОСОБА_1 - адвокатом Новиком М.С. заявлено про подання остаточного розрахунку витрат на правову допомогу протягом 5 днів з дня винесення судом рішення, що підтверджується протоколом судового засідання (а.с. 67-70 т. 3).

Проте, до суду першої інстанції не були подані докази понесення витрат на правничу допомогу до винесення рішення судом першої інстанції, крім того заява про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на правову допомогу ні ОСОБА_1 , ні її представником - адвокатом Новиком М.С. до суду першої інстанції подана не була.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що вимоги заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Новика М.С. про стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрат за надану правову у суді першої інстанції задоволенню не підлягають, оскільки не були предметом розгляду у суді першої інстанції

Враховуючи викладене та заперечення представника АТ КБ «ПриватБанк» Рожка С.М. щодо заявленого розміру витрат на правову допомогу, апеляційний суд враховує складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг та витрачений адвокатом час, виходячи з критерію розумності та співмірності, доходить висновку, що витрати на правничу допомогу в сумі 10500,00 грн, які складаються з підготовки процесуальних документів: апеляційна скарга на рішення Деснянського районного суду м. Чернігів від 08.11.2022 року у справі № 750/6526/21; участь у судових засіданнях у суді апеляційної інстанції для представництва інтересів відповідача, є неспівмірними з розумною необхідністю витрат для цієї справи, оскільки правова допомога складається лише з підготовки апеляційної скарги та участі у двох судових засіданнях, які тривали 1 годину 30 хвилин, отже витрати підлягають зменшенню до 7000 грн.

Відтак, колегія суддів апеляційного суду вважає, що з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 слід стягнути понесені і документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 7000 грн.

Щодо стягнення витрат за проведення судової економічної експертизи у справі у розмірі 17161 грн, апеляційний суд враховує наступне.

Розмір витрат на проведення експертизи встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів (частина шоста статті 139 ЦПК України).

Як встановлено та підтверджується матеріалами справи, стороною відповідача до суду першої інстанції під час розгляду справи не було надано розрахунку суми судових витрат, які понесли чи очікують понести у зв`язку із розглядом справи чи доказів про розмір судових витрат до закінчення судових дебатів, отже не була предметом дослідження під час розгляду справи по суті і квитанція про оплату витрат на проведення експертизи.

Така квитанція була надана представником ОСОБА_1 - адвокатом Новиком М.С. разом із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі до апеляційного суду, тобто лише після винесення рішення судом першої інстанції по суті та постанови судом апеляційної інстанції, якою було скасовано рішення суду першої інстанції, постановлено нове та відповідно розподілено судові витрати, оскільки порушено порядок визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України, а тому такі витрати відшкодуванню не підлягають.

З врахуванням наведеного, заява про ухвалення додаткового судового рішення у справі підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. 141, 270, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Новика Максима Сергійовича про ухвалення додаткового судового рішення у справі - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (юридична адреса - 01001 м. Київ, вул. Грушевського, 1-д, ЄДРПОУ - 14360570) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації - АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) 5000 грн у відшкодування витрат на правову допомогу за апеляційний розгляд справи.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 23.03.2023.

Головуючий Судді :