г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3578/21
Номер провадження 2/213/31/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2023 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Попова В.В.,

секретар судового засідання - Демченко Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні /у залі судових засідань №14/, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу №213/3578/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів, за участі:

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,-

встановив:

Стислий виклад позиції позивача.

31.07.2021 року приблизно у період часу з 14.00 до 17.00 години ОСОБА_1 разом з дружиною ОСОБА_3 зайшли до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який знаходиться у АДРЕСА_1 , що належить відповідачу, з метою придбати товар, зокрема: оселедець. Проте касир відмовилася обслуговувати його, оскільки він був без захисної маски. Тоді він запросив адміністратора обслужити його та продати обраний ним товар, проте остання також відмовилась та викликала охорону магазину, щоб останні вивели його із магазину. Позивач, в свою чергу, попросив адміністратора забезпечити його захисною маскою, як це передбачено п. 8 постанови Кабінету Міністрів України №255 від 02.04.2020 року (забезпечення відвідувачів засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, у тому числі виготовленими самостійно). Але адміністратор почала вимагати від нього, щоб він купив в магазині захисну маску, тоді йому продадуть обраний ним товар, тобто виявилось, що купити захисну маску він може без захисної маски, а от купити обраний ним товар без захисної маски він вже не зможе - зразу відмова обслуговування та відмова продати обраний ним товар.

Вважає, що вказані дії працівників відповідача є прямим порушенням абзацу 2 ч.2 ст.17 Закону України «Про захист прав споживачів» - забороняється примушувати споживача придбавати продукцію непотрібного йому асортименту.

Крім цього, відповідач взяв на себе обов`язок продавати товари кожному, хто до нього звернеться, тобто виконувати умови публічного договору купівлі-продажу (роздрібна торгівля). У разі необґрунтованої відмови підприємця (магазину) від укладення публічного договору споживач має відшкодувати збитки, завдані споживачеві такою відмовою (ст.620 ЦК України).

У зв`язку з неправомірними діями продавця та адміністратора магазину відповідача від продажу товару, позивач викликав поліцію та свої доводи та вимоги вказав у заяві, яка була прийнята співробітниками поліції. Крім цього, для припинення протиправних дій відмови в обслуговуванні та відмови від продажу товару, він звернувся з відповідною заявою до виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради. Зі змісту отриманих відповідей, з працівниками магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та його власником ОСОБА_2 проведено профілактичну роботу, але щодо захисту від неправомірних дій відповідача, у зв`язку з обмеженням останнім його прав як споживача, рекомендовано звернутися до суду.

Як наслідок, йому завдано працівниками відповідача моральну шкоду, яка полягає у тому, що насміханням та байдужістю з боку адміністратора він був доведений до нервового зриву, який в подальшому призвів до погіршення його здоров`я та необхідності звернутися до лікарів.

Крім цього, вважає, що своїми діями представники магазину відповідача порушили його права споживача, а їх доводи є необґрунтованими і незаконними.

Таким чином, розмір завданої йому моральної шкоди, із урахуванням завданих глибини психологічних та тривалість моральних страждань та вкрай негативних наслідків для нього, які викликані порушенням його права як споживача на придбання обраного ним товару, натомість працівники відповідача відмовили йому у продажі обраного ним товару, але примушували його купувати інший товар, який обрали останні, тому він оцінює у розмірі 50 000,00 грн., що відповідає вимогам розумності та справедливості за обставин вчиненого відносно нього порушеного права споживача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення ст. 17, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 23, 620, 633, 655, 1167, 1172 Цивільного кодексу України.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та незаконними. Звертає увагу суду, що позивач ОСОБА_1 у своїй позовній заяві визнає факт свого перебування 31 липня 2021 року у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » без захисної маски. Підпункт 8 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України №255 від 02.04.2020 року, на який посилається позивач, встановлював заборону роботи суб`єктів господарювання до 24 квітня 2020 року і його дію було припинено ще 20 травня 2020 року, тому станом на 31 липня 2021 року в період події із позивачем, ця норма вже не діяла. Таким чином, перебуваючи 31 липня 2021 року у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (який є громадським місцем) без вдягнутого засобу індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, що закривають ніс та рот, позивач ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.1 п.2-2 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09 грудня 2020 року та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.44-3 КУпАП. Працівниками магазину «Промінь», у випадку продажу товару позивачу без наявності у останнього вдягнутого засобу індивідуального захисту, було б вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП. Вважає посилання позивача на той факт, що дії працівників магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » є прямим порушенням абзацу 2 ч.2 ст.17 Закону України «Про захист прав споживачів» безпідставними. На його думку, позивач не тільки допустив злісне порушення карантинних вимог, а й поставив під загрозу життя та здоров`я працівників магазину та інших покупців. Зазначає також, що поведінка працівників магазину відносно позивача була коректною та ввічливою, а факт його висміювання є надуманим. Навпаки, позивач почав проявляти відносно працівників магазину агресивні дії, погрожуючи фізичною розправою, у зв`язку з чим терміново була викликана служба приватної охорони. Вважає, що позивач не надав суду достатніх доказів наявності вказаних підстав для задоволення його позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

Процесуальні дії у справі.

20.09.2021 позовна заява отримана судом. До позову додана заява про виклик свідків.

04.10.2021 позовна заява залишена без руху.

12.10.2021 недоліки позовної заяви усунуті.

16.11.2021 позовна заява прийнята до розгляду суддею Князєвою Н.В. Провадження у справі відкрито. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

10.12.2021 представник відповідача скористався правом надання відзиву на позов. Заявив клопотання про залучення до матеріалів справи електронних доказів та виклик свідків.

23.02.2022 представник позивача надала клопотання про повернення відзиву на позовну заяву, який підписаний представником відповідача.

04.07.2022 справа передана в провадження судді Попова В.В.

08.11.2022 судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались.

В судовому засіданні:

Позивач позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

Відповідач просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Допитані у якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суду показали, що вони є подружжям і влітку 2021 року стали свідками події, яка сталась в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з позивачем - він категорично відмовлявся вдягти захисну маску, казав, що є учасником АТО і журналістом Офісу Президента, показував якесь посвідчення і вимагав, щоб йому продали товар.

Фактичні обставини, встановлені судом.

31.07.2021 року ОСОБА_1 подав письмову заяву до ВП №7 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області з проханням притягнути до відповідальності співробітників магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », так як 31.07.2021 року вони відмовили йому у купівлі товару, з приводу того, що в нього немає захисної маски та відмовились йому її надавати (а.с.7).

Відповідно до листа начальника ВП №7 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області Дмитра Плохута №45.7/2-5011 від 18.08.2021, в ході розгляду звернення та при проведенні перевірки працівниками поліції було проведено профілактичну роботу з працівниками магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та роз`яснено положення постанови КМУ №255 п.8 від 02.04.2020р., а саме, що суб`єкти торгівлі (магазини), зобов`язані забезпечити відвідувачів засобами індивідуального захисту, зокрема виготовленими самостійно. У разі незгоди з прийнятим рішенням роз`яснено право оскаржити його до прокуратури або суду, відповідно до ст.16 Закону України Про звернення громадян (а.с.8).

Відповідно до листа в.о. голови районної у місті ради заступника голови районної у місті ради з питань діяльності виконавчих органів ради Дмитра Коростельова №Ч-203-П від 17.08.2021, по суті звернення ОСОБА_1 повідомлено, зокрема, що у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ФОП ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) організована робота методом самообслуговування. Даний об`єкт торгівлі є громадським місцем. Означеним суб`єктом господарювання впроваджено систему Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідеміологічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), затверджених постановою Головного державного санітарного лікаря України від 09.05.2020 №17. Контроль та відповідальність за порушення карантину покладено на органи Національної поліції України та територіальні органи Держпродспоживслужби України. Правову оцінку обмеження прав заявника, як споживача може надати виключно суд. Відділом розвитку підприємництва, в межах наданих повноважень, проведена профілактична бесіда з керівництвом даного об`єкту торгівлі щодо забезпечення належної професійної етики обслуговування, доброзичливого ставлення до відвідувачів і покупців. У разі незгоди з відповіддю, роз`яснено право звернутись до суду (а.с.9).

25.08.2021 ОСОБА_2 звернувся зі скаргою до Начальника Криворізького районного управління поліції в Дніпропетровській області Валерія Лютого щодо неправомірних дій працівників ВП №7 31.07.2021 ним надано заяву до ВП №7 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області стосовно того, що ОСОБА_1 погрожував йому розправою фізичною і матеріальною, яку не було розглянуто. Крім того, працівники поліції примушували безкоштовно віддавати товар та захисні маски, посилаючись на те, що ОСОБА_1 є ветераном АТО. Просив провести перевірку та допомогти розібратися в даній ситуації (а.с.48-50).

Відповідач на підтвердження обставин, викладених у відзиві на позовну заяву, залучив до матеріалів справи диск з записами камер зовнішнього та внутрішнього спостереження магазину «Промінь», розташованих по периметру та у його торгівельних залах за період 31 липня 2021 року з 19.00 до 20.00 год. Даний відеозапис оглянутий судом в судовому засіданні. Вказаний відеозапис частково доводить обставини, на які посилається відповідач на обґрунтування своїх заперечень, а саме того факту, що позивач перебував у магазині без засобу індивідуального захисту (а.с.59), проте не засвідчує ані поведінку позивача відносно працівників магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ані грубе поводження, приниження честі та гідності позивача з їх боку.

Норми права, які застосував суд.

Відповідно до ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Підставами для захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення цивільного права є результатом протиправних дій порушника, внаслідок чого воно зазнало зменшення або ліквідації, що позбавляє його носія можливості здійснити, реалізувати це право повністю або частково.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом.

При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Нормами ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту в змагальній дослідження обставин даної справи.

Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч.3 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі показань свідків, письмових доказів, речових та електронних доказів, висновків експертів.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму ВС України № 4 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, вини останнього в її заподіянні та причинного зв`язку між протиправністю діяння та шкодою.

Висновок суду.

Враховуючи встановлені фактичні обставини, а також вищенаведені норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що доводи позивача про заподіяння йому моральної шкоди працівниками магазину "Промінь" не підтвердились жодним доказом, отже є повністю не доведеними. У свою чергу, судом не було встановлено в діях працівників магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 " порушень чинного законодавства по відношенню до позивача.

Таким чином позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Крім того, слід зазначити, що контроль та відповідальність за порушення карантину покладено на органи Національної поліції України та територіальні органи Держпродспоживслужби України, які чинним законодавством уповноважені фіксувати такі порушення відповідними протоколами тощо, тому суд, в межах даного позову, не може вирішувати питання дотримання/недотримання особами карантинних обмежень і давати оцінку як діям окремих громадян, так і діям суб`єктів господарювання. Також, суд звертає увагу на те, що питання дотримання постанов КМУ щодо запровадження карантинних заходів не є предметом спору у цій справі.

Щодо стягнення судових витрат,

Судовий збір підлягає компенсації за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 10, 12, 19, 23, 76-81, 89, 95, 258-259, 263-265, 274, 279, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів - відмовити.

Судовий збір в розмірі 908,00 грн. компенсувати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду, в зв`язку з оголошенням його вступної та резолютивної частини, подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 20 березня 2023 року.

Головуючий суддя В.В.Попов.