Справа №295/5668/22
25.01.2023 року м. Житомир
Богунський районний суд міста Житомира у складі:
головуючої судді Єригіної І.М.,
секретар судового засідання Барашивець Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії,
Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, в обгрунтування якого вказав, що квартира АДРЕСА_1 відповдіно до довідки з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно №302771183 від 15.06.2022 року належить на праві спільної часткової власності:
1. ОСОБА_1 1/3 частки квартири на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 06.05.1997 року;
2. ОСОБА_2 2/3 частки квартири на підставі дублікату договору дарування квартири АДРЕСА_2 від 13.03.2009 року.
Тому просить стягнути стягнути з ОСОБА_1 1/3 частину боргу за спожиті послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії у сумі 17 371,48 грн., та 1/3 частину витрат на оплату судового збору за подання позовної заяви у сумі 827 грн. на користь позивача Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради та стягнути з ОСОБА_2 2/3 боргу за спожиті послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії у сумі 34 742,96 грн. та 2/3 частини витрат на оплату судового збору за подання позовної заяви у сумі 1654,00 грн. на користь позивача Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради.
Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 11.08.2022 року відкрито провадження у даній цивільній справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду подав заяву в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує.
Від відповідачів відзив на позов до суду не надходив, копія належним чином завіреної ухвали про призначення справи до розгляду, разом з судовими повістками про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за вказаною у позовній заяві адресою відповідачів. В судові засідання, призначені на 04.10.2022, 14.11.2022, 10.01.2023 та 25.01.2023 відповідачі не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином, в тому числі шляхом розміщення оголошення про їх виклик до суду через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України.
Ухвалою суду від 25.01.2023 року прийнято відмову Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради від позову в частині стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії з ОСОБА_1 та закрито провадження у справі в цій частині вимог, оскільки ОСОБА_1 сплатила заборгованість у сумі 17 371,48 грн., яка утворилась за період з 01.10.2015 року по 01.06.2022 року, та 827,00 грн. судового збору.
Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за згодою представника позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи згідно зі статтями 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.
Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.
Згідно статті 162 ЖК України власники (споживачі) повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.
Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.
Як вбачається зі змісту статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.
Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.
Згідно з пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно частини шостої статті 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач має право звертатися до суду про звернення стягнення на майно осіб, які відмовляються оплачувати рахунки за споживання житлово-комунальних послуг або відшкодувати завдані збитки майну, що перебуває у нього на балансі.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду № 285/4671/15-ц від 14.01.2019 року.
За положеннями п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п. 18 Правил).
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , на праві спільної часткової власності. Вказана квартира забезпечується послугами централізованого опалення.
Між КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради та відповідачами існують фактичні договірні відносини з приводу надання послуг на підставі відкриття особового рахунку та Договору про надання послуг. Проте, відповідачі своєчасно не проводили оплату за надані послуги за період з 01.10.2015 року по 01.06.2022 року, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 01.06.2022 року, яка складає 52 117,44 грн., що підтверджується розрахунками заборгованості за послуги централізованого опалення місць загального користування будинку (а.с. 4-6).
Відповідно до заяви КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради від 25.01.2023 року, позивач просить задовольнити вимоги щодо стягнення заборгованності з ОСОБА_2 в повному обсязі, оскільки ОСОБА_1 сплатила заборгованість у сумі 17 371,48 грн., яка утворилась за період з 01.10.2015 року по 01.06.2022 року, та 827,00 грн. судового збору.
Оскільки в добровільному порядку заборгованість ОСОБА_2 не сплачена, відповідач порушує своє зобов' язання щодо оплати наданих послуг, суд вважає за необхідне стягнути з нього борг за спожитіпослуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії у сумі 34 742,48 грн. та витрати на оплату судового збору за подання позовної заяви в сумі 1654,00 грн. (з урахуванням частки у спільній власності) на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 525, 526 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 82, 76-82, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 352-354 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_2 2/3 боргу за спожиті послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії у сумі 34 742 (Тридцять чотири тисячісімсот сорок дві) грн. 96 коп. на користь Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради.
Стягнути з ОСОБА_2 2/3 частини витрат на оплату судового збору за подання позовної заяви в сумі 1654 (Одна тисяча шістсот п`ятдесят чотири) грн. на користь Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради.
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Комунальне підприємство «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради, адреса: 10014, м. Житомир, вул. Київська, 48, , р/р НОМЕР_2 в АТ «УКРГАЗБАНК»;

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя І.М. Єригіна