Провадження № 2/554/476/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2023 року Октябрський районний суд м.Полтави

в складі: судді Чуванової А.М.

за участю секретаря Проскурня Я.О.,

за участю учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

представник відповідача: ОСОБА_2 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб з відповідачем ОСОБА_3 , зареєстрований 09.12.1998 року. Зазначив, що від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач посилається на те, що спільне життя не склалося, у зв`язку з різними характерами та поглядами на життя, постійними суперечками та сварками. Спільне господарство не ведеться вже близько двох років поспіль і весь цей час вони не проживають як одна сім`я, а тому позивач просить розірвати шлюб.

Ухвалою суду від 23.01.2023 року було відкрито провадження за даною позовною заявою за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_2 просила вжити заходів щодо примирення подружжя, шляхом надання строку для примирення подружжя протягом 6-ти місяців та зупинення розгляду справи. В заяві вказала, що відповідач категорично заперечує проти задоволення позову, має бажання зберегти шлюб, та вважає недоцільним та передчасним подання такого позову.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував з приводу задоволення заяви про надання строку для примирення. Вважає, що сім`я розпалась остаточно, жити з відповідачем не бажає, зберегти шлюб немає ніякої можливості.

Суд, заслухавши учасників процесу, вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч.3 ст.3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч.5 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно із ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Системний аналіз норм СК України вказує на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Отже, надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Такого висновку дійшов Верховний Суд справа №442/6319/16-ц,/ постанова від 30.05.2019 року.

Беручи до уваги категоричне заперечення позивача щодо надання строку на примирення подружжю, оскільки протягом строку з дня відкриття провадження по справі по день судового засідання відповідачем не вживались заходи щодо примирення між подружжям, заява про надання строку на примирення є необґрунтованою та такою що не підлягає задоволенню.

При цьому, суд звертає увагу, що поняття «моральні засади суспільства» діючим законодавством не визначено, а тому при вирішенні питання чи не буде надання часу на примирення суперечити моральним засадам суспільства суд застосовує положення ст.24 Сімейного кодексу України, яке закріплює вільну згоду жінки та чоловіка на шлюб та заборону примушування жінки та чоловіка до шлюбу. Отже, при категоричній незгоді позивача на примирення, суд вважає що надання такого строку на примирення буде суперечити ст.24 Сімейного кодексу України.

Керуючись п.4 ч.1 ст.251, ст.ст.258-260 ЦПК України, ст.111 СК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 про вжиття заходів щодо примирення подружжя, шляхом надання строку для примирення подружжя та зупинення розгляду справи відмовити.

Ухвала не підлягає оскарженню.

Повний текст ухвали складено 06.03.2023 року.

Суддя А.М.Чуванова