РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/299/23

Провадження № 2/293/206/2023

08 травня 2023 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Збаражського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Крисюк О.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у смт Черняхів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

І. СУТЬ СПРАВИ

1.1. 24.02.2023 ОСОБА_1 звернулась до Черняхівського районного суду Житомирської області із позовом до ОСОБА_2 в якому просить визначити додатковий строк тривалістю в три місяці для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

1.2. Позов обґрунтовується тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Черняхів Житомирської області померла ОСОБА_3 . За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповіла все своє майно ОСОБА_1 . З метою прийняття спадщини позивач звернулась до державного нотаріуса, однак, нотаріус своєю постановою від 10.11.2022 відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском встановленого законодавством строку для прийняття спадщини. Позивач вважає, що пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не знала про наявність заповіту, та вважала, що спадщину прийняв її брат ОСОБА_2 , оскільки проживав разом із матір`ю на час відкриття спадщини в одному будинку.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та КОРОТКІ ПОЗИЦІЇ СТОРІН

2.1. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.02.2023, справа №293/299/23 передана на розгляд судді Збаражського О.М.

2.2. Ухвалою суду від 28.02.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення виявлених недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали.

2.3. 20.03.2023 на виконання вимог ухвали суду від 28.02.2023, представником позивача адвокатом Колосінським І.А. подана заява про усунення недоліків позову та додана квитанція про сплату судового збору за подання позову до суду.

2.4. 20.03.2023 на виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України, судом направлено запит до виконавчого органу Високівської сільської об`єднаної територіальної громади про надання відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача ОСОБА_2 .

2.5. 21.03.2023 ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області відкрито провадження у справі №293/299/23, призначено справу до судового розгляду у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 18.04.2023. Постановлено витребувати у державного нотаріуса Черняхівської державної нотаріальної контори Житомирської області копію спадкової справи заведеної до майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Черняхів, Житомирської області.

2.6. 10.04.2023 до суду надійшла копія спадкової справи №60/2021, заведена до майна ОСОБА_3 та інформаційна довідка із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину).

2.7. Ухвалою суду від 18.04.2023 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, підготовче засідання відкладене на 08.05.2023.

2.8. 21.04.2023 до суду надійшов лист від Високівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, згідно якого відповідач ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

2.9. 08.05.2023 сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

2.10. Позивач згідно поданої заяви від 08.05.2023, просила справу розглядати без її участі, позов задовольнити в повному обсязі (а.с.67).

2.11. Відповідач згідно поданої заяви від 08.05.2023 просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов визнав в повному обсязі (а.с.68).

2.12. Відповідно до ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

2.13. За приписами ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Зважаючи на подані сторонами заяви, а також приймаючи визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про ухвалення рішення на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України.

2.14. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

3.1. ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Черняхів Житомирської області померла ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.8).

3.2. За життя, 13.03.2001 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким на випадок своє смерті все своє майно заповіла своїй доньці ОСОБА_4 . Заповіт посвідчений секретарем виконкому Високівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області 13.03.2001 року та зареєстрований в реєстрі за №18 (а.с. 12).

3.3. Факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 та її матір`ю ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_2 (а.с.9), відповідно до якого її батьком значиться ОСОБА_5 , матір`ю ОСОБА_3 (а.с. 9); експертним висновком від 10.03.2021 експерта кандидата філологічних наук Українського бюро лінгвістичних експертиз, відповідно до якого прізвища « ОСОБА_6 » та « ОСОБА_7 » є ідентичними (а.с.36), витягом з Державного реєстру актів цивільного тану громадян про державну реєстрацію розірвання шлюбу, сформованого 02.03.2021 за №0, відповідно до якого ОСОБА_4 після розірвання шлюбу відновила дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 » (а.с.13).

3.4. Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Високівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області від 01.03.2021, ОСОБА_3 до смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . На час її смерті в даному будинку проживав та був зареєстрований її син ОСОБА_2 (а.с. 11).

3.5. 10.11.2022 позивач ОСОБА_1 звернулась до державного нотаріуса Черняхівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 , однак, отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії, що стверджується постановою державного нотаріуса Черняхівської державної нотаріальної контори від 10.11.2022, з підстав пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с. 10).

3.6. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) сформованої за №71904514 від 23.03.2023, до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 заведена спадкова справа № 60/2021 (а. с. 47).

3.7. З матеріалів спадкової справи вбачається, що відповідно до довідки виданої Високівською сільською радою об`єднаної територіальної громади Черняхівського району Житомирської області від 01.03.2021, ОСОБА_3 являлась власником житлового будинку із надвірними будівлями, що за адресою: АДРЕСА_1 .

IV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ

4.1. Відповідно до статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

4.2. За змістом статей 15 Цивільного кодексу України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України.

4.3. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1223, частина перша статті 1220, частина перша статті 1270 Цивільного кодексу України).

4.4. Згідно з положеннями статті 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

4.5. Відповідно до статті 1222 Цивільного кодексу України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

4.6. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (частини перша, друга статті 1223 ЦК України).

4.7. Згідно зі статтями 1268, 1296 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

4.10. Частина перша статті 1269 Цивільного кодексу України передбачає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

4.11. Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

4.12. Згідно частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

V. МОТИВИ ТА ОЦІНКА СУДУ

5.1. Звертаючись до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивач посилається на наявність обставин, які перешкоджали їй своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та зазначила, що у встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулась до нотаріуса з відповідною заявою, оскільки була необізнана із наявністю заповіту на її ім`я та вважала, що спадщину після смерті прийняв її брат ОСОБА_2 , який проживав разом із ОСОБА_3 на час відкриття спадщини.

5.2. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Подібна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі №381/4482/16-ц, від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20.

5.3. Суд враховує аргументи позивача, наведені на підтвердження обставин, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, оскільки такі не оспорюються відповідачем та підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами в розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України.

5.4. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

5.5. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини.

5.6. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

5.7. Стаття 1 Першого протоколу до конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

5.8. Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 32). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia).

5.9. Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосований в практиці Європейського суду, отримане (хоча і не оформлений належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям "майно" в розумінні ст. 1 Першого протоколу.

5.10. Враховуючи наведені обставини, поважність причин пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини та фактично відсутність іншого способу захисту свого права на отримання спадщини, суд дійшов до висновку про можливість поновлення позивачу строку на подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 .

5.11. Таким чином, оцінюючи в сукупності обставини, на які посилається позивач на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини та фактично відсутність іншого способу захисту свого права на отримання спадщини, суд дійшов висновку про наявність у позивача об`єктивних труднощів для своєчасного прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , що є підставою для задоволення позову у межах заявлених вимог та визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки це є єдиний можливий спосіб захисту порушених прав та подальшого оформлення спадкових прав на майно померлої. Враховуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

6.2. Враховуючи, що спір виник внаслідок дій позивача, які виразились у невчасному зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, суд покладає судові витрати на позивача.

Керуючись ст.ст. 89, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю три місяці від дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_2

РНОКПП НОМЕР_3

Відповідач:

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1

РНОКПП не відомо

Повне рішення складено та підписано 11.05.2023.

Суддя Олег ЗБАРАЖСЬКИЙ