Справа № 450/290/23 Провадження № 2/450/284/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Кукси Д.А.

при секретарі Оленич О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, подану у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и в:

позивач звернулася до Пустомитівського районного суду Львівської області з даним позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 в її користь грошових коштів у розмірі 120000,00 грн. заборгованості за договором позики та грошових коштів у розмірі: 6214,36 грн. інфляційних, 1094,79 грн. штрафних санкцій.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подала заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер :05:002:0258, яка знаходиться за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Коцурів, власником якої є ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви про вжиття заходів забезпечення позову позивач покликається на те, що заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що 11.08.2022 сторони уклали договір позики, за яким позивач ОСОБА_1 передала у власність позичальнику ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 120000,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути їй суму позики до 11.09.2022, про що написала розписку. У вищевказаний строк позичальник в порушення договірних зобов`язань позику не повернула; на неодноразові прохання позикодавця про добровільну сплату заборгованості ніяким чином не прореагувала. На даний час за відповідачкою зареєстровано право власності на земельну ділянку, яку вона може відчужити, що утруднить виконання рішення суду та стягнення боргу.

Згідно ч. 1 ст. 153 та ч.2 ст.247 ЦПК України, сторони у судове засідання не викликалися, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Судом встановлено, що предметом спору у даній цивільній справі є грошові кошти у розмірі 120000,00 грн., які позивач позичила відповідачці 11.08.2022 за договором позики, які вона зобов`язувалась повернути до 11.09.2022, а також грошові кошти у розмірі 7309,15 грн. (6214,36 грн. інфляційне збільшення, 1094,79 грн. штрафні санкції). Таким чином, загальний розмір грошових коштів, який підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача, складає 127309,15 грн.

Доказів належності відповідачці на праві власності згаданої земельної ділянки позивач не представила.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що позивачем доведено імовірність того, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідачки, зокрема вказану земельну ділянку, в подальшому може унеможливити реальне виконання судового рішення у випадку задоволення позовних вимог. Відтак, ефективним захистом прав та інтересів позивача в даній цивільній справі буде вжиття заходів забезпечення позову.

Перелік заходів забезпечення позову, які можуть бути застосовані судом, встановлено ч. 1 ст. 150 ЦПК України. Зокрема, відповідно до п.1 ч. 1 ст. 150 Кодексу позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Пленум ВСУ України у п. 4 Постанови "Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" № 9 від 22 грудня 2006 року роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" при розгляді заяв про забезпечення позову особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права та інтереси яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів забезпечення.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі у разі невжиття заходів спрямованих на їх забезпечення.

При цьому, частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового рішення.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову та перевіривши їх долученими до заяви доказами, суд дійшов висновку, що невжиття таких заходів може в майбутньому істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення, порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника; вид забезпечення позову, запропонований позивачем у заяві про забезпечення позову, є співмірним із заявленими вимогами, тому суд з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін вважає, що доводи позивача щодо необхідності вжиття вказаних заходів забезпечення позову є обґрунтованими, однак ненадання доказів належності земельної ділянки на праві власності відповідачці обумовлює часткове задоволення заяви, а саме, накладення арешту на майно відповідачки в межах заявленої ціни позову 127309,15 грн.

Підстав для встановлення зустрічного забезпечення судом не вбачається.

Керуючись ст.ст. 149-153, 261, 353, 354 ЦПК України, суд -

постановив:

заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, подану у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, - задовольнити частково.

З метою забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, вжити заходи забезпечення позову до набрання рішенням суду по справі законної сили, та накласти арешт на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_2 , в межах ціни позову, що складає 127309,15 грн.

Для забезпечення відповідності виконавчого документа надати наступні анкетні дані стягувача та боржника:

- Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

- Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована с.Гринів, Львівського району Львівської області.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки з дати її постановлення.

Копію ухвали суду після її виконання направити всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Львівського апеляційного суду.

СуддяД. А. Кукса