РІШЕННЯ

іменем України

31 січня 2023 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя Овдієнко В. В.

секретар судового засідання - Горобець Н. М.,

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши за відсутності сторін в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який зареєстрований 05.03.2016 Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 81.

На обґрунтування позову зазначив, що з 05.03.2016 він перебуває в зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_2 , від шлюбу мають спільну дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне життя між ними не склалося через різні погляди на сімейне, повсякденне життя, несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння. Все це у комплексі вплинуло на їхні відносини.

За рахунок вказаних обставин почуття, що притаманні подружжю, між ними втрачені, а тому єдиним виходом з ситуації є розірвання шлюбу.

Його звернення до суду було попередньо обговорене з відповідачем і їй відомо про його наміри розірвати шлюб, її позиція з приводу цього питання йому достеменно відома. На розлучення вона згодна, однак вирішувати питання поклала на нього.

Шлюбні відносини між ними остаточно припинені з кінця квітня 2022 року, вони проживають окремо за вказаними у позовній заяві адресами.

Спір про поділ майна, що є їхньою спільною сумісною власністю, між ними на момент складення позовної заяви відсутній.

За таких обставин вважав, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Зазначені обставини стали підставою для пред`явлення в суді цього позову.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 05.12.2022 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 23.12.2022.

23.12.2022 позивач ОСОБА_1 подав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, в разі повторної неявки відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи, а також просив судові витрати не стягувати з відповідача.

23.12.2022 судовий розгляд відкладено, у зв`язку з неявкою відповідача.

25.01.2023 відповідач ОСОБА_2 , із застосуванням засобів електронного зв`язку, подала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов про розірвання шлюбу визнала, проти позову та обставин, якими він обґрунтовується, не заперечувала, після розірвання шлюбу просила не змінювати прізвище на дошлюбне.

31.01.2023 належним чином повідомлені сторони в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Частинами 1, 3 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зі змінами, внесеними Протоколом № 11, стаття 5, кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Згідно частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

У відповідністю зі статтею 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Даними свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_1 , копії свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 підтверджується, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05.03.2016, мають спільну дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 8, 28).

З копій паспортів Серія НОМЕР_3 та Серія НОМЕР_4 , та довідки Відділу центру надання адміністративних послуг Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області № 01-21/631 від 01.12.2022 вбачається, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 5-6, 13-14, 29-31).

Частиною 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

За змістом встановлених судом обставин, які визнаються сторонами, фактично сторони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, подальше збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам.

Спору про поділ майна, про місце проживання дитини між сторонами у цій справі немає.

Відповідач ОСОБА_2 визнала позов до початку розгляду справи по суті, це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і відповідно до частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову.

Оскільки позивач не вимагав відшкодування судових витрат, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалося.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 142, 206, 211, 223, ч. 2 ст. 247, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , зареєстрований 05.03.2016 Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 81, - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвища сторін залишити без змін.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його складання.

Позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 .

Відповідач - ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 .

Повний текст рішення складений - 31.01.2023.

Головуючий: В. В. Овдієнко