Справа № 369/1814/23
Провадження №4-с/369/44/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2023 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Пінкевич Н.С. вивчивши матеріали цивільної справи за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Святошинський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на бездіяльність органу примусового виконання, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 через свого представника звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області зі скаргою на бездіяльність органу примусового виконання.

Згідно заявлених вимог, скаржник просить суд: визнати бездіяльність Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо не зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 адреса АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 при поверненні виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні № 52387672. Зобов`язати Святошинський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вчинити дії щодо зняття (скасування ) арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 , адреса АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , номер запису про обтяження 18938732 у виконавчому провадженні № 52387672

Відповідно до змісту ч.1 ст.448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів скарги Голосіївським районним судом м. Києва було видано виконавчий листа №752/3251/16 від 23.06.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів.

На підставі даного виконавчого листа було відкрито виконавче провадження №52387672.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом(стаття 125 Конституції України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів, у тому числі й територіальної.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (частина 1 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про передачу вказаної скарги на розгляд до Голосіївського районного суду міста Києва.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 31, 353, 354, 441 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Святошинський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на бездіяльність органу примусового виконання - передати за підсудністю на розгляд до Голосіївського районного суду міста Києва (вулиця Полковника Потєхіна, 14А, Київ, 03127).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ