Постанова

Іменем України

(додаткова)

07 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 757/36628/16-ц

провадження № 61-19062св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: товариство з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «112-ТВ», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватне підприємство «Українська правда», ОСОБА_4 ,

третя особа - Національна поліція України,

розглянув клопотання представника ОСОБА_4 - Науменко Юлії Володимирівни про надання можливості подачі доказів розміру витрат на правничу допомогу та заяву представника ОСОБА_4 - Науменко Юлії Володимирівни про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1

до товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «112-ТВ», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного підприємства «Українська правда» та ОСОБА_4 , третя особа - Національна поліція України, про захист честі, гідності

і ділової репутації шляхом спростування недостовірної інформації,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до товариства

з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «112-ТВ» (далі -

ТОВ «Телерадіокомпанія «112-ТВ»), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного підприємства «Українська правда» (далі - ПП «Українська правда»)

та ОСОБА_4 , третя особа - Національна поліція України, про захист честі, гідності і ділової репутації шляхом спростування недостовірної інформації.

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 07 серпня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково та вирішено:

Визнати недостовірною та такою, що завдає шкоди честі, гідності та діловій репутації ОСОБА_1 , інформацію, поширену ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 в програмі «ІНФОРМАЦІЯ_6» на телеканалі «112 Україна», власником якого є ТОВ «Телерадіокомпанія «112-ТВ», наступного змісту: « ОСОБА_7 … мав відношення до злочинів проти активістів Майдану. Зокрема йому приписують причетність до викрадення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в ІНФОРМАЦІЯ_5», в частині «Зокрема йому приписують причетність до викрадення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в ІНФОРМАЦІЯ_5».

Визнати недостовірною та такою, що завдає шкоди честі, гідності та діловій репутації ОСОБА_1 , інформацію, поширену ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в програмі «ІНФОРМАЦІЯ_6» на телеканалі «112 Україна», власником якого є ТОВ «Телерадіокомпанія «112-ТВ», наступного змісту:

«… як вже зараз визнав ОСОБА_10 , він (мається на увазі - ОСОБА_1 ) ввів в оману стосовно цього (мається на увазі - переатестація) керівництво Генеральної прокуратури».

Зобов`язати телеканал «112 Україна», власником якого

є ТОВ «Телерадіокомпанія «112-ТВ», в найближчому після набрання рішення суду законної сили випуску програми «ІНФОРМАЦІЯ_6», оприлюднити без будь-яких скорочень резолютивну частину рішення суду, у тій частині, яка стосується безпосередньо телеканалу «112 Україна», а також ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , або шляхом оголошення тексту рішення суду, або шляхом оприлюднення рішення суду через рухомий рядок під час випуску програми «ІНФОРМАЦІЯ_6».

Визнати недостовірною та такою, що завдає шкоди честі, гідності та діловій репутації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4, інформацію, поширену

ІНФОРМАЦІЯ_1 на веб-сайті «ІНФОРМАЦІЯ_2» ( ІНФОРМАЦІЯ_2 який належить ПП «Українська правда», у статті ОСОБА_4 ,

під заголовком «

ІНФОРМАЦІЯ_3 » наступного змісту: «… ОСОБА_1 - не просто мєнт, що не пройшов атестацію, тобто не викликає довіру ні

у громадськості, ні у самих поліцейських. ОСОБА_1 в подіях, розслідуванням яких він тепер буде керувати, сам приймав не останню участь», в частині «ОСОБА_1 в подіях, розслідуванням яких він тепер буде керувати, сам приймав не останню участь».

Зобов`язати веб-сайт «ІНФОРМАЦІЯ_2» (ІНФОРМАЦІЯ_2), який належить ПП «Українська правда», та ОСОБА_4 не пізніше наступного дня від набрання рішення законної сили, надрукувати тим же шрифтом і на тому ж місці шпальти, де і була надрукована ІНФОРМАЦІЯ_7 на веб-сайті «ІНФОРМАЦІЯ_2» стаття, автором якої

є ОСОБА_4 , «

ІНФОРМАЦІЯ_3 », резолютивну частину рішення суду, яка стосується безпосередньо ОСОБА_4 та ПП «Українська правда».

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ТОВ «Телерадіокомпанія «112-ТВ» подали апеляційні скарги.

Постановою Київського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Апеляційні скарги ТОВ «Телерадіокомпанія «112-ТВ» та ОСОБА_4 задоволено. Рішення Печерського районного суду м. Києва від 07 серпня 2020 року

в частині задоволених позовних вимог до ТОВ «Телерадіокомпанія «112-ТВ», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ПП «Українська правда» та ОСОБА_4

й розподілу судових витрат скасовано і ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У листопаді 2020 року ОСОБА_4 звернулась до Київського апеляційного суду із заявою про ухвалення у справі № 757/36628/16-ц додаткового рішення щодо відшкодування витрат, понесених нею

на правничу допомогу, та надані докази понесення нею відповідних витрат

у розмірі 40 000,00 грн.

Заява неодноразово розглядалась судами апеляційної та касаційної інстанцій.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року

у задоволенні заяви ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат, понесених відповідачем на правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Телерадіокомпанія «112-ТВ», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ПП «Українська правда»

та ОСОБА_4 , третя особа - Національна поліція України, про захист честі, гідності і ділової репутації шляхом спростування недостовірної інформації, відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 08 вересня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Ухвалу Київського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року скасовано, справу № 757/36628/16-ц передано до суду апеляційної інстанції для вирішення питання щодо можливості ухвалення додаткового судового рішення.

Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року заяву ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 витрати на правничу допомогу адвоката у зв`язку із переглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 26 000,00 грн.

Постановою Верховного Суду від 24 січня 2022 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_12 залишено без задоволення. Додаткову постанову Київського апеляційного суду від 02 листопада

2021 року залишено без змін.

Короткий зміст вимог клопотання про долучення доказів витрат

на правничу допомогу та заяви про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу

17 січня 2022 року до Верховного Суду надійшла заява представника ОСОБА_4 - Науменко Ю. В. , яку вона направила засобами поштового зв`язку 13 січня 2022 року, про надання можливості подачі доказів розміру витрат на правничу допомогу після винесення рішення.

Заява мотивована тим, що відповідно до частини восьмої

статті 141 ЦПК України ОСОБА_4 будуть надані докази

на підтвердження розміру витрат, які були понесені або підлягають понесенню нею на правничу допомогу у зв`язку із розглядом зазначеної касаційної скарги, протягом п`яти днів після винесення рішення судом

у справі № 757/36628/16-ц (провадження № 61-19062св21).

18 лютого 2022 року до Верховного Суду надійшло клопотання представника ОСОБА_4 - Науменко Ю. В. , яке вона направила засобами поштового зв`язку 16 лютого 2022 року, про долучення доказів витрат на правничу допомогу.

До клопотання були долучені, зокрема: копія договору про надання правничої допомоги від 02 вересня 2020 року № 03/09; копія додатка № 1

до договору про надання правничої допомоги від 02 вересня 2020 року

№ 03/09; акт від 12 січня 2022 року приймання-передачі наданих правничих послуг за договором від 02 вересня 2020 року № 03/09; рахунок на оплату від 12 січня 2022 року.

25 квітня 2022 року до Верховного Суду надійшла заява представника ОСОБА_4 - Науменко Ю. В. , яку вона направила засобами поштового зв`язку 16 квітня 2022 року, про ухвалення додаткового рішення у справі. До заяви були долучені, зокрема: копія договору про надання правничої допомоги від 02 вересня 2020 року № 03/09; копія додатка № 1

до договору про надання правничої допомоги від 02 вересня 2020 року

№ 03/09; акт від 12 січня 2022 року приймання-передачі наданих правничих послуг за договором від 02 вересня 2020 року № 03/09; рахунок на оплату від 12 січня 2022 року.

Разом із цим, заявник просить визнати причину пропуску строку на подання доказів про розмір витрат на правничу допомогу поважною та поновити зазначений строк. На підтвердження поважності причин пропуску строку подає: копію постанови Верховного Суду від 24 січня 2022 року у справі

№ 757/36628/16-ц; копію конверта поштового відправлення

№ 547; роздруківку інформації з сайту АТ «УкрПошта» про рух поштового відправлення № 547; копію клопотання адвоката Науменко Ю. В. про долучення доказів витрат на правничу допомогу

від 20 січня 2022 року з квитанцією про відправку; результати ПЛР тестів від 05 лютого 2022 року та від 14 лютого 2022 року; протоколу проведення консультації сімейного лікаря Журавльової Т. М. від 15 лютого 2022 року.

Заява мотивована тим, що 24 січня 2022 року Верховним Судом винесено постанову, якою додаткову постанову Київського апеляційного суду

від 02 листопада 2021 року залишено без змін. Копію зазначеного судового рішення ОСОБА_4 отримала 15 лютого 2022 року.

У період із 05 лютого 2022 року по 15 лютого 2022 року представник ОСОБА_4 - Науменко Ю. В. перебувала на лікарняному у зв`язку

із захворюванням коронавірусною хворобою «Covid 19».

Представник ОСОБА_4 - Науменко Ю. В. вважає, що причини пропуску, передбаченого частиною восьмою статті 141 ЦПК України строку для подачі доказів, понесених ОСОБА_4 при розгляді справи у суді касаційної інстанції, які складаються із витрат на правничу допомогу,

є поважними.

На думку представника ОСОБА_4 - Науменко Ю. В. , розмір гонорару, який підлягає сплаті ОСОБА_4 , є співмірним із обсягом наданої йому професійної правничої допомоги та складності справи.

З урахуванням викладеного просить:

визнати причину пропуску строку на подання доказів про розмір витрат

на правничу допомогу, які підлягають сплаті ОСОБА_4 за надані адвокатом Науменко Ю. В. правничі послуги на стадії касаційного оскарження додаткової постанови Київського апеляційного суду

від 02 листопада 2021 року у справі № 757/36628/16-ц поважною

та поновити зазначений строк;

долучити до матеріалів справи докази про розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають сплаті ОСОБА_4 за надані адвокатом Науменко Ю. В. правничі послуги на стадії касаційного оскарження додаткової постанови Київського апеляційного суду від 02 листопада

2021 року у справі № 757/36628/16-ц, подані адвокатом Науменко Ю. В;

судові витрати ОСОБА_4 у справі № 757/36628/16-ц на професійну правничу допомогу, покласти на ОСОБА_1

ухвалити додаткове судове рішення у справі та стягнути з ОСОБА_1 судові витрати, які складаються із витрат на правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

Короткий зміст вимог клопотання про зменшення розміру витрат

на правничу допомогу та заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення

У грудні 2012 року до Верховного Суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_12 , про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, мотивоване тим, що розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу підлягає зменшенню до 0 (нуля) грн.

На думку представника ОСОБА_1 - ОСОБА_12 , надані представником ОСОБА_4 - Науменко Ю. В. докази на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не підтверджують розмір таких витрат, понесених ОСОБА_4 у зв`язку із переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Зазначає, що відповідно до пункту 3.1 договору про надання правничої допомоги від 02 вересня 2020 року № 03/09 розмір і порядок оплати

за надані послуги визначається в додатках до цього договору щодо кожної справи, яку клієнт доручає адвокату.

Згідно із пунктом 1 додатку № 1 до договору про надання правничої допомоги від 02 вересня 2020 року № 03/09 сторони визначили, що надання правничої допомоги адвокатом клієнту у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Телерадіокомпанія «112-ТВ», ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ПП «Українська правда» та ОСОБА_4 , третя особа - Національна поліція України, про захист честі, гідності і ділової репутації шляхом спростування недостовірної інформації в апеляційній інстанції

(№ 757/36628/16-ц) оплачується виходячи з розрахунку 4 000,00 грн

за годину.

Пунктом 3 додатку № 1 визначено попередній розрахунок вартості правничої допомоги на стадії апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції.

До своєї заяви про ухвалення додаткового рішення адвокат Науменко Ю. В. надала копію додатку № 1, проте жодних інших додатків, які

б підтверджували розмір понесених ОСОБА_4 витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із переглядом справи у суді касаційної інстанції не додано.

На думку представника ОСОБА_1 - ОСОБА_12 , ОСОБА_4

та адвокат Науменко Ю. В. відповідно до положень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не встановили, що адвокат

Науменко Ю. В. здійснює захист інтересів ОСОБА_4 в суді касаційної інстанції, а також не визначили розмір та порядок оплати таких послуг (гонорар). У зв`язку із цим, відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн, які нібито має понести ОСОБА_4 , оскільки обов`язку оплати таких витрат

у ОСОБА_4 перед адвокатом Науменко Ю. В. не виникло, розмір таких витрат не встановлено договором про надання правничої допомоги

та додатком № 1 до нього.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи клопотання про долучення доказів витрат на правничу допомогу, заяви про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та заперечення на неї, Верховний Суд дійшов наступних висновків.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів

у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови,

що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила

про це відповідну заяву.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина перша статті 127 ЦПК України).

Постанова Верховного Суду від 24 січня 2022 року оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 27 січня 2022 року. Заява про ухвалення додаткового рішення подана представником ОСОБА_4 -

Науменко Ю. В. 25 квітня 2022 року.

Аналіз клопотання, поданого адвокатом Науменко Ю. В., свідчить про те, що строк на подання доказів понесення судових витрат у зв`язку із переглядом справи у суді касаційної інстанції пропущений з поважних причин, тому клопотання підлягає задоволенню, а строк - поновленню.

Як вбачається з матеріалів справи у відзиві на касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_12 , представник ОСОБА_4 - Науменко Ю. В. не наводила попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які сторона понесла

та які очікує понести у зв`язку із розглядом справи у суді касаційної інстанції.

В заяві від 17 січня 2022 року, яку представник ОСОБА_4 - Науменко Ю. В. направила до Верховного Суду засобами поштового зв`язку 13 січня 2022 року, остання просила стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 витрати на правничу допомогу у розмірі, який буде обраховано і обґрунтовано доказами у порядку, встановленому частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

До клопотання представника ОСОБА_4 - Науменко Ю. В. , яке вона направила засобами поштового зв`язку 16 лютого 2022 року (зареєстроване 18 лютого 2022 року), про долучення доказів витрат на правничу допомогу були долучені, зокрема: копія договору про надання правничої допомоги

від 02 вересня 2020 року № 03/09; копія додатка № 1 до договору про надання правничої допомоги від 02 вересня 2020 року № 03/09; акт

від 12 січня 2022 року приймання-передачі наданих правничих послуг

за договором від 02 вересня 2020 року № 03/09; рахунок на оплату

від 12 січня 2022 року на суму 20 000,00 грн.

До заяви про ухвалення додаткового рішення представника

ОСОБА_4 - Науменко Ю. В. , яку вона направила засобами поштового зв`язку 16 квітня 2022 року (зареєстровану 25 квітня 2022 року), були долучені, зокрема: копія договору про надання правничої допомоги

від 02 вересня 2020 року № 03/09; копія додатка № 1 до договору про надання правничої допомоги від 02 вересня 2020 року № 03/09; акт

від 12 січня 2022 року приймання-передачі наданих правничих послуг

за договором від 02 вересня 2020 року № 03/09; рахунок на оплату

від 12 січня 2022 року на суму 20 000,00 грн.

Частиною першою, третьою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати

на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру

та адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій

статті 62 ЦПК України.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру

та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав

і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному

та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав

і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих

на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до положень статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані

з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку

до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг

і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності

та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи

з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим

та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути

на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Таким чином, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено

(пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду

від 28 травня 2021 року у справі № 727/463/19, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року

у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, від 02 червня 2022 року у справі № 15/8/203/20.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого

2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказано, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення

та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність

їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Колегія суддів вважає, що стягненню із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 підлягають витрати на правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн, з урахуванням вимог статей 137, 141 ЦПК України, а саме критерію реальності наданих адвокатських послуг - складання і подання відзиву на касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_12 , конкретних обставин справи, клопотання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_12 ,

її складності та обґрунтованості таких витрат.

Керуючись статтями 141, 270, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ВСТАНОВИВ:

Клопотання представника ОСОБА_13 - Науменко Юлії Володимирівни , про поновлення пропущеного строку задовольнити.

Поновити ОСОБА_13 строк, встановлений для подання доказів понесення судових витрат у зв`язку із переглядом у суді касаційної інстанції справи № 757/36628/16-ц.

Заяву представника ОСОБА_13 - Науменко Юлії Володимирівни , про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «112-ТВ», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного підприємства «Українська правда»

та ОСОБА_4 , третя особа - Національна поліція України, про захист честі, гідності і ділової репутації шляхом спростування недостовірної інформації, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 2 000,00 (дві тисячі) гривень.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту

її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

О. В. Білоконь

О. М. Осіян