Єдиний унікальний № 371/943/22
Номер провадження № 2/371/166/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"07" березня 2023 р. м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Кириленко М.О.

за участю секретаря: Марусич А.Ю.

у відкритому судовому засіданні в місті Миронівка Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за Миронівка цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 в інтересах позивача фізичної особи-підприємець ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування фактичних витрат в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В:

У вересні місяці 2022 року до Миронівського районного суду Київської області надійшла вказана позовна заява, в якій представник позивача ОСОБА_1 в інтересах позивача фізичної особи-підприємець ОСОБА_2 просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 фактичні витрати в порядку регресу у розмірі 32586,67 грн. та 992,40 грн. судових витрат, які складаються із судового збору та витрат з надання професійної правової допомоги.

Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.10.2018 між ПАТ «Державний ощадний банк України» (далі - Банк) та відповідачем укладено кредитний договір № 1142_0638, відповідно до умов якого Банк надав відповідачеві кредит в сумі 40 000 грн., зі щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 17,99 % річних, з кінцевим строком повернення до 24.10.2021 року.

Відповідно до договору добровільного страхування кредитів №18.215040.1601-0286 від 01.12.2018 укладеного між АТ «Ощадбанк» та ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ», останнє прийняло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку, передбаченого умовами Договору, виплатити АТ «Ощадбанк» страхове відшкодування. Страховим випадком за Договором є факт первинного (першого у часі) виникнення збитків у страхувальника АТ «Ощадбанк» внаслідок невиконання/часткового невиконання позичальником понад 60 календарних днів своїх зобов`язань з повернення суми кредиту (або його частини) та/або сплати процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором, з будь-яких причин. Внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість на суму 32586,67 грн. У зв`язку з чим настав страховий випадок, і за результатом розгляду заяви АТ «Ощадбанк» про настання страхового випадку, ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» складено страховий акт та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у сумі 32 586.67яке було виплачено АТ «Ощадбанк». На підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування» до ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» перейшло право вимоги до відповідача на вказану суму.

20.05.2021 року між ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (далі ФОП) укладено договір № 01-05 про відступлення права вимоги (цесії) ВІД 20.05.2021р., відповідно до позивача перейшло право вимоги з виплати страхового відшкодування.

З метою досудового врегулювання спору позивачем надіслано відповідачу претензію (повідомлення) №10026.01.20-3 від 14.06.2021, яка залишилася без реагування, у зв`язку з чим виникла необхідність звернутися до суду.

Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 14.10.2022 року відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явились від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_3 будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи за місцем її реєстрації, у судові засідання призначені на 09.11.2022 року, 05.12.2022 року ,27.12.2022 року, 23.01.2023 року, 20.02.2023 року в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про що свідчить поштові повідомлення та виклик до суду через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Причину своєї неявки не повідомили, відзив на позов не подали

За змістом ч. 4 ст. 223,ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Провівши заочний розгляд справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Судом встановлено, що 25 жовтня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3 укладено договір про споживчий кредит № 1142_0638 (для придбання енергозберігаючого обладнання та матеріалів), відповідно до якого позичальнику видано кредит в сумі 40 000 грн., зі сплатою 17,99 % річних за користування кредитом на строк 36 місяців до 24 жовтня 2021 року (а.с. 8-13).

01 грудня 2018 року між АТ «Ощадбанк» (Страхувальник) та Товариством з додатковою відповідальністю «СК «Ю.ЕС.АЙ» (Страховик) укладено договір добровільного страхування кредитів №18.215040.1601-0286 (далі договір страхування) (а.с.20-24).

Відповідно до пункту 2.1. договору страхування, предметом вказаних договорів є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону та пов`язані зі збитками внаслідок неповернення/неповного повернення Позичальниками Кредитів (в тому числі їх частини) та/або несплатою/неповною сплатою нарахованих за ним процентів, що передбачені кредитними договорами. Вигодо набувачем за цим договором є Страхувальник (п.2.3).

Згідно із п. 4.1. договору страхування встановлено, що страховим випадком за договором є факт первинного (першого у часі) виникнення збитків у Страхувальника внаслідок невиконання/часткового невиконання позичальником понад 60 календарних днів своїх зобов`язань з повернення суми кредиту (або його частини) та/або сплати процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором, з будь-яких причин.

Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором № 1142_0638 від 25.10.2018 належним чином не виконував, передбачені кредитним договором щомісячні платежі не сплачував, що підтверджується випискою з рахунку (а.с.14-17).

Відповідно до п. 8.1. договору страхування Страхувальник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з дня настання страхового випадку, передбаченого умовами цього договору, письмово повідомити про це Страховика шляхом надання Страховику Загальної заяви, Реєстру з одночасною передачею копій всіх документів, які свідчать про настання страхового випадку і про розмір збитку.

Згідно із п.8.2.1. договору страхування Страховик зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дати отримання вказаних документів з`ясувати обставини страхового випадку, прийняти рішення про виплату страхового відшкодування або про відмову у виплаті з відповідним обґрунтуванням та скласти відповідний Страховий акт.

У п. 8.6. договору страхування до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за цим Договором, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке Установа Страхувальника має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Керуючись вимогами п. 8.1. договору страхування, АТ «Ощадбанк» направило ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» заяву № 100.08.-17/284 від 27.09.2019 (а. с. 25) про настання страхового випадку внаслідок невиконання відповідачем свого зобов`язання за кредитним договором. В подальшому на підставі вищезазначеної заяви та доданих до неї документів, ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» складено страховий акт № Київ10026.09.19-1 від 21.10.2019 р. та здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 32 586,67 грн. (а.с. 26), що підтверджується платіжним дорученням № 10459 від 23.10.2019 (а.с.26 а).

За змістом ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір.

Згідно із ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. ст. 611, 612 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував.

Згідно зі ст. ст. 979, 980 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та; пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Частиною 1 статті 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За змістом статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, оскільки ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» виплатив страхове відшкодування АТ «Ощадбанк» внаслідок неповернення відповідачем отриманого кредиту, то до нього перейшло право вимоги (суброгація) до відповідача, як до особи, відповідальної за відшкодування спричинення збитків, на суму 32586,67 грн.

Також з матеріалів справи вбачається, що 20.05.2021 року між ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» та ФОП ОСОБА_2 укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) №01-05, відповідно до якого ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» відступило ФОП ОСОБА_2 права вимоги за укладеними договорами страхування, згідно реєстру прав вимоги Додаток №1 до договору (а.с.25-34). У Додатку №1 Реєстру прав вимоги було відступлено у тому числі й право вимоги за страховим актом № Київ10026.09.19-1, де страхувальником є АТ «Ощадбанк», а боржником ОСОБА_3 (п.103 по реєстру).

Згідно із ст. 513 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Статтями 516, 517 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем ОСОБА_3 свого обов`язку первісному кредитору ПАТ «Державний ощадний банк України».

Відтак, оскільки до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача у межах суми виплаченого страхового відшкодування у розмірі 32586,67 грн., то позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми виплаченого страхового відшкодування підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційна задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 992,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо витрат на правову допомогу у розмірі 12000 грн., про стягнення яких заявлено позивачем, суд зазначає наступне.

Згідно з статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.05.2021 року між адвокатом Бартосевич Б.В. та Берназюк Т.І. укладено договір про надання правової допомоги №5, відповідно до умов якого адвокат надає правову допомогу з усіх питань щодо провадження господарської діяльності клієнта. У акті-розрахунку судових витрат з надання професійної правової допомоги від 24.01.2022 №58/01-Б деталізовано вартість наданих послуг на загальну суму 12000 грн. Згідно квитанції № 0.0..1 від 22.02.2022 ФОП ОСОБА_2 сплатила адвокату Бартосевичу Б.В. 12000 грн., плата згідно акту приймання-передачі послуг професійної правової допомоги № 58/01-Б від 24.01.2022.(а.с. 99 -102)

Відповідачем не ставилося питання щодо розміру витрат на правову допомогу, не заперечувався такий розмір як надмірний, а тому суд бере до уваги документально підтверджені витрати позивача на правову допомогу, та вважає за необхідне їх стягнути з відповідача.

На підставі ст. ст. 525, 526, 530, 546, 612, 979, 980, 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76, 81, 137, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 288, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги представника позивача ОСОБА_1 в інтересах Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування фактичних витрат в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 :) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ., РНОКПП НОМЕР_2 ) кошти в розмірі 32 586. 67 коп. (тридцять дві тисячі п`ятсот вісімдесят шість ) гривень 67 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (адреса: адреса: АДРЕСА_2 ., РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 992. 40 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривень 400 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (адреса: адреса: АДРЕСА_2 ., РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 12000 (дванадцять тисяч) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному порядку до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення.

Суддя М. О. Кириленко