Провадження №: 2/336/35/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про стягнення вартості збитків, заподіяних неправомірними діями,

В С Т А Н О В И В:

6 серпня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення вартості безпідставно набутого майна.

В заяві зазначив, що 21 серпня 2013 року між сторонами укладений попередній договір купівлі-продажу автомобіля з забезпечувальними платежами, посвідчений приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу Редько Ю.А. Відповідно до умов договору позивач зобов`язався до 1 вересня 2019 року передати у власність відповідача автомобіль «ЗАЗ AF 6854 FORZA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а відповідач зобов`язався щомісячно сплачувати замість позивача відсотки, що нараховані до регулярного платежу за кредитним договором, застрахувати транспортний засіб, з 21 серпня 2013 року сплачувати штрафи, пеню, санкції у відповідності до умов кредитного договору до повного погашення кредиту позивача. Попередній договір у відповідності до його змісту діє до моменту укладення основного договору, але може бути розірваний на вимогу продавця в односторонньому порядку у випадку несплати впродовж двох місяців повного щомісячного платежу по кредитному договору. При цьому предмет договору повертається продавцю з урахуванням нормального зносу. Зобов`язання за попереднім договором відповідач не виконував, тому ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання попереднього договору та зобов`язання відповідача повернути позивачеві переданий за попереднім договором транспортний засіб, який (позов) задоволений рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 19.09.2014 року, що набрало законної сили. На виконання вказаного рішення третя особа відкрила виконавче провадження. 12 червня 2019 року виконавчий документ з виконання вказаного рішення повернутий стягувачу у зв`язку з тим, що не був розшуканий його автомобіль. До моменту звернення позивача до суду, яке співпало з 6 серпня 2020 року, рішення суду не виконано, належний позивачеві автомобіль йому не повернутий. Вказані обставини порушують право позивача на вільне володіння та розпорядження свої майном, тому він просить стягнути з відповідача на його користь вартість автомобіля на момент звернення до суду в сумі 137 274 грн. 44 коп.

Ухвалою судді від 01.09.2020 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Заходи забезпечення позову, доказів судом не застосовувались.

В судове засідання позивач не з`явився, надавши суду письмове звернення, яке містять прохання про задоволення позову і вирішення справи без його участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи.

Наведені обставини в силу ст. ст. 211, 223 ЦПК України є підставою для проведення судового розгляду у відсутність позивача.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце вирішення справи, до суду не з`явився з невідомих причин, відзиву на позов, клопотань про відкладення судового засідання або про розгляд справи у його відсутність не надав.

За згаданих обставин зі згоди представника позивача, висловленої у його письмовому зверненні, суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України ухвалює про вирішення спору при заочному розгляді.

Оцінивши доводи заяви, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

Із змісту статті 509 ЦК України, що встановлює поняття та підстави виникнення зобов`язання, випливає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків в силу ст. 11 ЦК України є, зокрема, договори та інші правочини.

Судом встановлено, що 21 серпня 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений попередній договір про продаж в майбутньому автомобіля «ЗАЗ AF 6854 FORZA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до якого позивач зобов`язався продати відповідачу вказаний транспортний засіб до 1 серпня 2019 року, а відповідач зобов`язався щомісячно сплачувати замість позивача відсотки, що нараховані до регулярного платежу за кредитним договором № 49001 від 01.07.2012 року, укладеним між позивачем та акціонерним товариством «Астра Банк», застрахувати транспортний засіб, з 21 серпня 2013 року сплачувати штрафи, пеню, санкції у відповідності до умов кредитного договору до повного погашення кредиту позивача (а. с. 11-12).

Попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором частина 1 ст. 635 ЦК України).

Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Як встановлено судом, основний договір в строк, визначений сторонами, а саме: до 1 серпня 2019 року, не укладений, більш того, він розірваний на підставі рішення суду, що набрало законної сили (а. с. 13-14), що означає припинення зобов`язань, встановлених попереднім договором.

Припинення зобов`язань через розірвання попереднього договору, а також у зв`язку з неукладенням основного договору припиняє обов`язок позивача продати відповідачеві належний ОСОБА_1 автомобіль.

Разом з тим перебування спірного транспортного засобу у володінні відповідача суперечить змісту взаємовідносин сторін, яких не пов`язують жодні обов`язки, обумовлені попереднім договором.

Наведене означає, що автомобіль знаходиться у відповідача без належних правових підстав.

Правовідносини, що виникають з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави, внормовані Главою 83 ЦК України.

За змістом ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно, а положення глави ЦК України про набуття, збереження майна без достатньої правової підстави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Статтею 1213 ЦК України встановлений обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Під час розв`язання спору про інші правовідносини сторін суд на підставі рішення від 19.09.2014 року, яке набрало законної сили, зобов`язав відповідача повернути позивачеві автомобіль «ЗАЗ AF 6854 FORZA», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Виконавче провадження з виконання вказаного рішення увінчалось завершенням у зв`язку з тим, що спірний автомобіль не було розшукано протягом більш ніж року з моменту оголошення його розшуку (а. с. 19).

Неможливість повернення належного позивачеві майна в натурі не повинна межувати з неможливістю отримання ним судового захисту.

Випадки неможливості повернення безпідставно набутого майна в натурі врегульовані частиною 2 ст. 1213 ЦК України, у відповідності до якої у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

За роз`ясненнями в пункті 12 Постанови Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 року вирішуючи питання про грошові стягнення у справах за позовами про захист права приватної власності на майно, суди мають виходити з того, що:

а) вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза;

б) якщо відповідач мав повернути майно в натурі, але з будь-якої причини ухиляється від цього, він відповідно до ст. 203 ЦК зобов`язаний відшкодувати кредитору завдані ним збитки, зокрема, повернути таку суму грошей, яку потрібно на час розгляду заяви витратити, для придбання майна, що належало кредитору і не було повернене боржником у натурі. Коли ж виконання рішення суду буде затримане з вини боржника і за цей час ціни на майно збільшаться, кредитор вправі пред`явити з цих підстав додаткові вимоги про відшкодування збитків.

У відповідності до розрахунку вартості транспортного засобу, який передбачено для цілей оподаткування операцій з продажу або обміну об`єктів рухомого майна, який визначено Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, дійсна вартість автомобіля «ЗАЗ AF 6854 FORZA» ЗНГ 2012 року випуску становить 137274 грн. 44 коп. на момент звернення ним до суду з цим позовом.

Наведені обставини дають підстави для захисту права позивача в обраний ним спосіб та стягнення на його користь означеної суми.

Судовий збір, попередньо оплачений позивачем, у відповідності до правил цивільного процесуального законодавства належить стягнути з відповідачів на його користь в рівних частках.

Керуючись ст. ст. 3, 526, 625, 611, 624 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 77-81, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 в рахунок відшкодування вартості майна суму у розмірі 137 274 гривень 44 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1372 грн. 75 коп. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів після його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя О.В. Щаслива