КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
Справа № 755/5335/18
№ апеляційного провадження: 22-з/824/208/2023
Головуючий у суді першої інстанції: Савлук Т.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.
21 березня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді - Семенюк Т.А
Суддів - Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.,
при секретарі - Максюк І.Г.,
розглянувши в судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20 червня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Анохіна Вікторія Михайлівна, ОСОБА_4 , про визнання недійсним договору відступлення прав вимоги за іпотечним договором, -
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20 червня 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано недійсним договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 23 травня 2016 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В.М., зареєстрований в реєстрі за № 696.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 352, 40 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 352, 40 грн.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, вважаючи, що судом порушено норми процесуального та матеріального права, не враховано фактичні обставини справи.

Постановою Київського апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20 червня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Анохіна В.М., ОСОБА_4 , про визнання недійсним договору відступлення прав вимоги за іпотечним договором відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.Постанову Київського апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 грудня 2021 року справу прийнято до провадження та призначено до апеляційного розгляду.

Постановою Київського апеляційного суду від 31 серпня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20 червня 2019 року скасовано та постановлено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

18 січня 2023 року на адресу апеляційного суду надійшла ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат на правничу допомогу, посилаючись в обґрунтування заяви на те, що відповідно до Договору про надання правової допомоги №01-23/12-20 від 23 грудня 2020 року адвокат Поліщук О.Л. надавав ОСОБА_1 правову допомогу з підготування, складання та виготовлення до Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду відзиву на касаційну скаргу у даній цивільній справі та фактичний розмір понесених ОСОБА_1 судових витрат склав 5 120 грн.

Зазначає, що такий розмір понесених витрат на правничу допомогу відповідає складності справи та виконаних адвокатом робіт, витраченим часом та обсягом, у зв`язку з чим просив ухвалити додаткове рішення про відшкодування ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 120 грн.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи заяви, перевіривши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Як вбачається зі ч. 1, 2 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Стаття 137 ЦПК України закріплює наступні положення:

-витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

-за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

- для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

- розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

- у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

- обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

Розмір витрат, які сторона сплатила або маєсплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У відзиві на касаційну скарги від 28.12.2020 року ОСОБА_1 зазначав, що розрахунок суми судових витрат на правничу допомогу буде становити 5120 грн. (а.с. 128 т. 2).

Як вбачається з матеріалів справи, правнича допомога ОСОБА_1 в суді касаційної інстанції надавалась адвокатом Поліщуком О.Л., який здійснював представництво інтересів відповідача на підставі Договору № 01-23/12-20 про надання правової допомоги від 23.12.2020 року (а.с. 133 т. 2).

Відповідно до пп. 1.1 Договору, Адвокат зобов`язується надавати Клієнту правову допомогу з підготування, складення та виготовлення в Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду відзиву на касаційну скаргу у цивільній справі № 755/5335/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Анохіна Вікторія Михайлівна, ОСОБА_4 , про визнання недійсним договору відступлення прав вимоги за іпотечним договором.

23 грудня 2020 року між клієнтом ОСОБА_1 та адвокатом Поліщук О.Л. складено та підписано Додаток №1 до Договору про калькуляцію - рахунок обсягу та вартості виконаних та наданих послуг.

23 грудня 2020 року між ОСОБА_1 та адвокатом Поліщуком О.Л. складено Акт приймання - передачі наданих послуг з правової допомоги.

Згідно зазначеного Акту, адвокат надав замовнику, а замовник одержав наступні послуги: ознайомлення з первісним матеріалом (документами), їх аналіз, пошук і вивчення консультацій, судової практики в аналогічних справах та аналіз нормативного матеріалу (2 год. - 2 560 грн.); складання тексту в Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду відзиву на касаційну скаргу у цивільній справі №755/5335/18 (2 год. - 2560 грн.)

23 грудня 2020 року згідно дублікату чекаОСОБА_1 сплатив адвокату Поліщуку О.Л. вартість наданих останнім послуг у сумі 5 120 грн.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Апеляційний суд наголошує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 137 ЦПК України, враховуючи принципи верховенства права, пропорційності та змагальності.

Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Дана правова позиція узгоджується з висновками, викладеними в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 січня 2022 року у справі №757/36628/16-ц, провадження № 61-19062св21, відповідно до якої зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Під час розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення апеляційний дійшов висновку про доведеність заявником понесених витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у судах у розмірі 5 120,00 грн. та їх співмірність складності справи та виконаним адвокатом робіт, часу, виплаченого гонорару.

Слід зазначити, що матеріали справи не містять заперечень сторони позивача, поданих під час розгляду справи в судах апеляційної та касаційної інстанціях, щодо попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат у вигляді витрат на правову допомогу.

Колегія суддів вважає, обґрунтованими доводи заявника, щодо наявності усіх необхідних документів на підтвердження факту реальної сплати позивачем суми грошових коштів за надану правову допомогу у вказаній справі, а також судом враховано, що відповідачем не надано будь-яких заперечень щодо розміру таких витрат на правничу допомогу.

Отже, враховуючи, що за результатом розгляду цивільної справи ухвалено рішення на користь ОСОБА_1 та оскільки під час ухвалення постанови Київськогоапеляційного суду від 31 серпня 2022року у цій справі не було вирішено питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 щодо ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат підлягає задоволенню з ухваленням по справі додаткової постанови про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат на правову допомогу у розмірі 5 120грн.

Керуючись ст. ст. 137, 141, 270, 381-384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення -задовольнити.

Ухвалити додаткову постанову у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20 червня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Анохіна Вікторія Михайлівна, ОСОБА_4 , про визнання недійсним договору відступлення прав вимоги за іпотечним договором.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 120 грн.

Додаткова постанова набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст додаткової постанови виготовлено 22 березня 2023 року.

Головуючий Судді