Справа № 472/240/23
Провадження №2/472/101/23
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про відмову у відкритті провадження у справі

23 березня 2023 року смт. Веселинове

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області Кучерявенко С.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права на отримання одноразової грошової допомоги у відповідності до п. 2 постанови КМУ від 28.02.2022 року № 168,

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулась з позовом до Міністерства оборони України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права на отримання одноразової грошової допомоги у відповідності до п. 2 постанови КМУ від 28.02.2022 року № 168.
Свої вимоги мотивувала тим, що 29 травня 1998 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 . В період зареєстрованого шлюбу в них народилися діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Заочним рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 14.07.2017 року шлюб між нею та ОСОБА_6 було розірвано. Між тим, вони відразу примирилися та з серпня 2017 року стали проживати як одна сім`я без реєстрації шлюбу в одному будинку, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка. Вказує, що ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 під час бойових дій. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Про питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» вона як дружина ОСОБА_6 має право на отримання одноразової грошової допомоги, як член сім`ї загиблого військовослужбовця.
Ознайомившись із матеріалами позовної заяви суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.
Судова юрисдикція це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин.
Статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачені випадки, коли виплачується одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
Відповідно до статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).
Згідно з частиною першою статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (частина дев`ята статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).
Зі змісту позовної заяви слідує, що позивач звернулася до суду із позовом про встановлення факту проживання разом з ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 10 серпня 2017 року до дня його смерті, та про її перебування на утриманні ОСОБА_6 , з метою отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю останнього.
Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).
Вирішуючи питання про прийняття позовної заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, зокрема, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність, тобто перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, розглядаючи цивільну справу про встановлення факту дійшов до наступних висновків, викладених у постанові від 23.05.2022 у справі №539/4118/19.
Визначаючи, чи пов`язується з встановленням зазначеного факту виникнення у позивача певних цивільних прав та обов`язків, суд застосовує положення статті 1 Цивільного кодексу України. За змістом частини першої статті 1 Цивільного кодексу України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (цивільні відносини). Тобто цивільними є відносини, які відповідають наведеним критеріям.
Відповідно у порядку цивільного судочинства, за загальним правилом, не підлягають вирішенню спори (розгляду заяви), що виникають не з цивільних, земельних, трудових, сімейних або житлових правовідносин.
Усі інші спори, що виникають у публічно-правових відносинах за участю осіб, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньою нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства.
Тож у спірних правовідносинах суд повинен врахувати правову мету звернення позивача до суду.
При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити зі змісту права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Питання юрисдикції впливає на визначення компетентного суду, належного кола учасників справи, розподіл тягаря доведення тощо, тож має вирішуватися судом пріоритетно до вирішення усіх інших правових питань.
До таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в постановах: від 13 березня 2019 року у справі № 202/30/17 (провадження № 14-643цс18), від 19 червня 2019 року у справі № 826/5806/17 (провадження № 11-290апп19), від 23 листопада 2021 року у справі № 175/1571/15 (провадження № 14-51цс21).
Вимога позивача ОСОБА_1 у цій справі пов`язана з захистом її права на оформлення і виплату одноразової соціальної грошової допомоги, як члену сім`ї загиблого військовослужбовця відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», що за своїм предметом та можливими правовими наслідками пов`язана з публічно-правовими відносинами позивача з державою. При цьому, наявність у даних правовідносинах інших фізичних осіб, які згідно ст. 16-1 Закону № 2011-ХІІ мають право на частину одноразової грошової виплати, не змінює публічно-правову природу таких правовідносин та обов`язок Міністерства оборони України, як суб`єкта владних повноважень, здійснити таку виплату.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30 січня 2020 року в справі № 287/167/18-ц зробила висновок, що якщо при розгляді заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, визначено, що існує спір про право і справа має розглядатися за правилами того судочинства, за яким подано цю заяву, проте в порядку позовного провадження, то суд залишає заяву без розгляду. У випадку якщо справа підлягає розгляду в порядку іншого судочинства, ніж подано заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, то суд відмовляє у відкритті провадження або закриває провадження у справі, якщо провадження у справі було відкрито.
Також, судом враховано висновки та мотиви, викладені Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 23 травня 2022 року в справі № 539/4118/19.
Крім того, розглядаючи цивільну справу про встановлення факту перебування на утриманні чоловіка з метою призначення страхових виплат у зв`язку з втратою годувальника, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23.01.2023 по справі № 214/1309/21 зазначив, що приватно-правовий інструментарій (зокрема, ініціювання справи про встановлення факту) не повинен використовуватися учасниками для оцінки обставин, які становлять предмет доказування у адміністративному провадженні, чи з метою створення поза межами останнього передумов для визнання доказу, отриманого у такому провадженні, належним та допустимим. Встановити факт перебування на утриманні померлого для одержання страхових виплат в разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві можливо винятково під час розгляду справи у суді адміністративної юрисдикції у зв`язку з оскарженням рішення (дій/бездіяльності) суб`єкта владних повноважень. В адміністративній справі встановлення такого факту не є самостійною метою, а є передумовою задоволення адміністративного позову.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що в даних спірних правовідносинах факт проживання позивача із загиблим військовослужбовцем ОСОБА_6 однією сім`єю підлягає доведенню при розгляді спору в порядку адміністративного судочинства та не належить до цивільної юрисдикції.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 заявлено вимоги, які не підлягають розгляду в порядку ЦПК України, вважаю за необхідне, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, відмовити у відкритті провадження у вказаній цивільній справі.
Керуючись ст.ст. 186, 260, 353 ЦПК України суддя,

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права на отримання одноразової грошової допомоги у відповідності до п. 2 постанови КМУ від 28.02.2022 року № 168.
Роз`яснити зявнику право на звернення з позовною заявою за правилами Кодексу адміністративного судочинства України до Миколаївського окружного адміністративного суду.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Веселинівський районний суд Миколаївської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Веселинівського районного суду
Миколаївської області С.С.Кучерявенко