ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1479/23 Справа № 219/1674/22 Суддя у 1-й інстанції - Дюміна Н.О. Суддя у 2-й інстанції - Мірута О. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого судді Мірути О.А.

суддів Тимченко О.О., Хейло Я.В.

за участю секретаря судового засідання - Тимофєєвої В.О.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 жовтня 2022 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом, (суддя Дюміна Н.О.,), ухваленого в приміщенні суду в приміщенні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області,-

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом, втрат від інфляційних процесів та трьох відсотків річних.

В обґрунтування позовної заяви зазначив, що його батько ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після його смерті залишилася спадщина у виді недоотриманої пенсії у сумі 225498,19 грн. На підставі наявних документів 07.04.2021 приватним нотаріусом позивачеві видане свідоцтво про право на спадщину на недоотриману пенсію у сумі 225498,19 грн. Через свого представника він 13.05.2021 звернувся до Маріупольського об`єднаного УПФУ із заявою про виплату недоотриманої пенсії на підставі свідоцтва про право на спадщину, однак до теперішнього часу недоотримана пенсія позивачеві не виплачена.

Позивач вважає такі дії відповідача незаконними, посилаючись на положення ст.ст.328, 1216, 1218, 1227 ЦК України та ст.52 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та зазначає, що відповідачем не виконується грошове зобов`язання. Оскільки з заявою про виплату недоотриманої пенсії позивач через свого представника звернувся 13.05.2021, відповідач у відповідності до положень ст.530 ЦК України мав виконати свій обов`язок у семиденний строк з дня пред`явлення вимоги, тобто до 21.05.2021, отже відповідач з 21.05.2021 порушує грошове зобов`язання. Таким чином відповідач також має сплатити позивачеві 3 % річних та втрати від інфляційних процесів за період з 21.05.2021 по 18.02.2022.

Посилаючись на порушення своїх прав, позивач просить стягнути з відповідача недоотриману пенсію померлого ОСОБА_2 в сумі 225498,19 грн., 3 % річних у сумі 5078,34 грн. та втрати від інфляційних процесів у сумі 11274,90 грн., а також судовий збір у сумі 2418,51 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 жовтня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом, втрат від інфляційних процесів та трьох відсотків річних, задоволено.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 недоотриману пенсію, яка була нарахована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 225498 гривень 19 коп., що входить до складу його спадщини на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії НМР 116147 від 07.04.2021, виданого приватним нотаріусом Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області Кравченко О.В.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 в порядку ст.625 ЦК України інфляційні втрати за період з 21.05.2021 по 18.02.2022 у сумі 11274,90 грн. та 3 % річних за період з 21.05.2021 по 18.02.2022 у сумі 5078,34 грн., а в загальній сумі 16353 гривні 24 коп.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь на користь ОСОБА_1 , витрати по сплаті судового збору у сумі 2418 гривень 51 коп.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі ГУ ПФУ у Донецькій області, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову в задоволенні позову, посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, порушено норми матеріального права.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга ГУ ПФУ у Донецькій області мотивована тим, що ОСОБА_2 перебував на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області та отримував пенсію за віком, з 01.12.2016 виплата пенсії призупинена у зв`язку з не підтвердженням фактичного місця проживання. 21.12.2018 УПФУ м.Маріуполя взято на облік пенсійну справу за новим місцем проживання, пенсія за період з 01.11.2019 по 30.09.2020 виплачена в повному обсязі. ОСОБА_2 знятий з обліку у зв`язку зі смертю, що настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Нараховані суми, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, тобто розмір пенсії зменшується в залежності від дати звернення до територіального органу Пенсійного фонду особи, яка має право на спадщину із оформленим свідоцтвом про право на спадщину. 13.05.2021 позивач через свого представника із заявою № 4577 про виплату недоотриманої пенсії звернувся до ГУ ПФУ в Донецькій області. Розмір недоотриманої пенсії було зменшено в залежності від дати звернення до управління ПФУ та призначено до виплати позивачу 201148,12 грн. за період з 12.05.2018 по 31.10.2019 на підставі ч.1 ст.46 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Також скаржник зазначає, що недоотримана пенсія у сумі 201148,12 грн. буде виплачена позивачеві у відповідності до Порядку виплати пенсій (щомісячного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати внутрішньо переміщеним особам та особам, які відповідно до п.1 ч.1 ст.12 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1165. Згідно положень цього Порядку виплати за минулий період, в тому числі нараховані на виконання рішень суду, що набрали законної сили, проводяться отримувачам за окремою програмою, передбаченою в бюджеті Пенсійного Фонду України на відповідну мету, за рахунок коштів Державного бюджету України на відповідний рік. Бюджет Пенсійного Фонду України на 2022 рік на теперішній час не затверджено.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чиномшляхом направлення електронного листа на електронну адресу зазначену в позовній заяві.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

В судовому засіданні було встановлено, що рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17.02.2021 встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та встановлено факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Донецьку (а.с.9-12).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 19.02.2021, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у м.Донецьк у віці 88 років.(а.с. 8)

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом № 291 від 07.04.2021 (бланк НМР 116147), виданого приватним нотаріусом Бахмутського районного нотаріального округу Кравченко О.В., спадкоємцем майна ОСОБА_2 , 1932 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , є його син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з грошових коштів у виді недоотриманої пенсії в сумі 225498,19 грн.(а.с. 13)

Згідно довідки ПППВ ПФУ, наданими відповідачем суду, по пенсійній справі ОСОБА_2 з 31.12.2021 обліковується заборгованість з виплати недоотриманої пенсії у сумі 201148,12 грн. за період з травня 2018 по жовтень 2019 включно (а.с 51).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно із частиною 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга ГУ ПФУ в Донецькій області підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частин 1, 3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що сума пенсії, яка належала ОСОБА_3 і залишилась недоотриманою у зв`язку з її смертю, яка увійшла до складу спадщини, право на яку має позивач. З огляду на те, що відповідач порушив грошове зобов`язання з виплати грошових коштів, отриманих позивачем в порядку спадкування за заповітом, а отже, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних відповідно достатті 625 ЦК України.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції, в частині застосування ст.. 625 ЦК України, виходячи із наступного.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Устатті 1218ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно достатті 1227 ЦКУкраїни суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини третьої статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Аналогічний висновок викладений у постанові ВерховногоСуду від16грудня 2020року усправі №428/12730/19щодо того,що при вирішенні спорів про право на спадщину належні спадкодавцю за життя суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, визначальним є те, чи були такі виплати нараховані спадкодавцеві за життя, оскільки лише за умови, що такі суми були нараховані за життя, проте не отримані спадкодавцем, вони можуть увійти до складу спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи відповідно до свідоцтва про спадщину загальна сума недоотриманої спадщини у вигляді пенсійних виплат після смерті ОСОБА_2 становить 225 498,19 грн..

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Аналіз частини другої статті625 ЦК України дає підстави для висновку,що відповідальність за порушення грошового зобов`язання, встановлена статтею 625 ЦК України, передбачає насамперед наявність договірних правовідносин, тобто положення зазначеної статті поширюються на порушення грошового зобов`язання.

У зазначенійсправі розглядається спір стосовно виплати недоотриманої пенсії.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку про те, що оскільки спірні правовідносини виникли у зв`язку з виплатою соціальних нарахувань, то до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України).

Правовідносини, які виникають між сторонами стосовно індексації грошового зобов`язання та сплату трьох процентів річних з урахуванням встановленого індексу інфляції, не єзобов`язальнимив розумінні ст. 625 ЦК України, вони розглядаються в рамках спору, що регулюються спеціальним законодавством про пенсійне забезпечення громадян окремої категорії.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 642/6005/17.

Крім того,Велика ПалатаВерховного Судув постановівід 07квітня 2020року усправі №910/4590/19, аналізуючи правову природу правовідносин, які виникають на підставі положень статті 625 ЦК України дійшла висновкупро те,що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3 % річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю.

Законом № 2050-ІІІ також передбачено проведення компенсаційних виплат відповідно до коефіцієнту проросту споживчих цін за порушення термінів виплати доходів громадян, передбачених цим законом. Правова природа такої відповідальності не відрізняється від правової природи відповідальності, яка виникає на підставі статті 625 ЦК України в частині її акцесорного характеру та похідної правової природи спору.

Отже,за своєю юридичною природою не виплата пенсійних нарахувань не породжує нових прав та зобов`язань, а як спосіб захисту порушеного права на їх отримання лише трансформує та підтверджує існуючі зобов`язання.

Суд першої інстанції на вказане уваги не звернув та помилково дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача в порядку ст.625 ЦК України інфляційні втрати за період з 21.05.2021 по 18.02.2022 у сумі 11274,90 грн. та 3 % річних за період з 21.05.2021 по 18.02.2022 у сумі 5078,34 грн., а в загальній сумі 16353 гривні 24 коп.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

За частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином рішення суду першої інстанції в частині стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 витрат по сплаті судового збору підлягає зміні, зменшивши суму з 2418 грн. 51 коп. до 2254 (дві тисячі двісті п`ятдесят чотири) гривень 98 копійок.

Враховуючи зазначене, з позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 245,60 грн.(а.с. 83 зворот)

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області - задовольнити частково.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 жовтня 2022 року в частині стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 в порядку ст.625 ЦК України інфляційні втрати за період з 21.05.2021 по 18.02.2022 у сумі 11274,90 грн. та 3 % річних за період з 21.05.2021 по 18.02.2022 у сумі 5078,34 грн., а в загальній сумі 16353 гривні 24 коп. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цих вимог.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 жовтня 2022 року в частині стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 витрат по сплаті судового збору змінити зменшивши суму з 2418 грн. 51 коп. до 2254 (дві тисячі двісті п`ятдесят чотири) гривень 98 копійок.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з позивача ОСОБА_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 245,60 грн

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її винесення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий:

Судді: