Провадження № 2-в/183/5/23

У Х В А Л А

13 квітня 2023 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Майної Г. Є.,

з участю секретаря судового засідання Коссовича А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 428/11340/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Луганській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом, стягнення судових витрат,-

В С Т А Н О В И В:

24 листопада 2022 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» та свого представника адвоката Ракицьку Ірину Миколаївну звернулась до суду із заявою, у якій, з урахуванням уточнень, просить відновити втрачене судове провадження у справі № 428/11340/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Луганській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом, стягнення судових витрат в частині рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 13 січня 2022 року.

В обґрунтування заяви зазначає, що рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 13 січня 2022 року у справі № 428/11340/21 було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Луганській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом, стягнення судових витрат. Через бойові дії на території Луганської області підсудність справ, розгляд яких повинен був відбуватися Сєвєродонецьким міським судом Луганської області, передано Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області, куди представник заявника і звернувся з заявою про видачу виконавчого листа у цій справі. Однак, справа з Сєвєродонецького міського суду Луганської області до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області не передана, через це заявник не може отримати виконавчий лист. Тому вважає, що судове провадження в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Луганській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом, стягнення судових витрат слід вважати втраченим.

Ухвалою судді від 25 листопада 2022 року заяву позивача залишено без руху з наданням позивачеві строку для усунення недоліків його заяви, що було зроблено позивачем 20 березня 2023 року.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2023 року відкрито провадження у справі про відновлення втраченого судового провадження, призначено судове засідання, запропоновано учасникам судового процесу подати усі наявні у них документи і матеріали, що стосуються втраченого судового провадження.

У судове засідання особи, які беруть участь у справі не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлялися належним чином.

Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши зібрані матеріали, приходить до такого.

Так, цивільна справа № 428/11340/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Луганській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом, стягнення судових витрат, до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області не надходила та не передавалася.

Загальновідомим є той факт, що місто Сєвєродонецьк Луганської області на теперішній час знаходиться на території, на якій ведуться бойові дії, що дає підстави вважати втраченим судове провадження у цій цивільній справі № 428/11340/21.

Ухвалою суду про відкриття провадження сторонам запропоновано надати усі наявні у них документи і матеріали, що стосуються втраченого судового провадження. Таким правом учасники судового розгляду не скористалися.

Одночасно із заявою про відновлення судового провадження заявником надано копію рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 13.01.2022.

У Єдиному державному реєстрі судових рішень (ЄДРСР) містяться електронні копії ухвал та рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області, постановлені під час розгляду цивільної справи № 428/11340/21.

Також, суд ураховує, що метою відновлення втраченого судового провадження у цій справі є реалізація права заявника на виконання судового рішення з огляду на вимоги, які заявлено у заяві.

Відповідно до ст. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі закінченій ухваленням судового рішення або в якій провадження закрите, проводиться в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно зі ст. 490 ЦПК України заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який ухвалив рішення по суті справи або постановив ухвалу про закриття провадження у справі.

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 06.03.2022 № 1/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Сєвєродонецького міського суду Луганської області на Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Згідно з ч. 1 ст. 494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого провадження або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Відповідно до ч. 2 ст. 494 ЦПК України в ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувались судом і які процесуальні дії вчинялись з втраченого провадження.

У зв`язку з вищевикладеним суд приходить до висновку про достатність матеріалів для відновлення втраченого судового провадження, в частині рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 13 січня 2022 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 81, 258-260, 493, 494 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відновити частково втрачене судове провадження у цивільній справі № 428/11340/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Луганській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом, стягнення судових витрат в частині рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 13 січня 2022 року такого змісту:

«Справа № 428/11340/21

Провадження №2/428/581/2022

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року Сєвєродонецький міський суд

Луганської області у складі:

головуючого судді Юзефовича І.О.

при секретарі Продченко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Луганській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом, стягнення судових витрат, -

встановив:

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовною заявою до Головного Управління Пенсійного фонду України в Луганській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом, стягнення судових витрат, мотивуючи вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_3 . Після смерті батька позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого, спадщина складається з суми недоотриманої пенсії 42373,62грн., яка належала спадкодавцеві ОСОБА_3 . Однак, при отриманні грошей вказана сума була безпідставно зменшена до 25173,74грн. Розмір невиплаченої пенсії становить 17199,88грн. Позивач вважає дії відповідача неправомірними. Тому, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою та просить суд стягнути з Головного Управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 суму недоотриманої ОСОБА_3 пенсії у розмірі 17199,88грн. в порядку спадкування за законом та стягнути витрати за надання правової допомоги у розмірі 3000грн. та судовий збір у розмірі 908грн.

24.12.2021р. до суду надійшов відзив ГУПФУ в Луганській області на позовну заяву, який мотивований тим, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 14.01.2021р. управлінням було сформоване разове доручення на виплату недоодержаної суми пенсії померлого ОСОБА_3 в межах свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.08.2020р. за період з 01.10.2017р. по 31.03.2018р. (три роки до дня звернення) у сумі 25 173,74грн. ОСОБА_3 перебував на обліку в управлінні з 01.08.2014р. як ВПО. Пенсія ОСОБА_3 нараховувалась та виплачувалась по 31.03.2017р. З 01.04.2017р. виплату пенсії ОСОБА_3 було призупинено, у зв`язку із надходженням інформації про те, що останній залишив територію України та тривалий час не повертався, що зумовило необхідність підтвердження факту його проживання на території України. За життя померлий не виявив бажання поновити виплату пенсії, тому пенсійні виплати з 01.04.2017р. відповідачем нараховані не були і пенсія з 01.04.2017р. була не отримана з вини пенсіонера. ГУПФУ в Луганської області просило відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася.

Представник позивача ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в заяві просила розглядати справу за її відсутності, просила позов задовольнити.

Представник відповідача ГУПФУ в Луганській області Бородіна О.В. у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, у відзиві на позовну заяву просила розглянути справу за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 16.09.2016р. Новоайдарським РС УДМС України в Луганській області, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 та з 27.04.1998р. зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 29.02.2020р. Києво Святошинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Луганськ Луганської області, про що складено відповідний актовий запис №3. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом серії НМВ №524018, посвідченого приватним нотаріусом Києво Святошинського районного нотаріального округу Київської області Леденьовим І.С., спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , є її дочка ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з суми недоотриманої пенсії в розмірі 42373,62грн., що раніше належала її чоловіку ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якого була його дружина, ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. З копії листа Старобільського об`єднаного управління ПФУ Луганської області №1240-32-8/1316 від 03.02.2021р. встановлено, що сума пенсії, яка була не отримана ОСОБА_3 за життя за період з 01.04.2017р. по 31.03.2018р., увійшла до складу спадщини. 14.01.2021р. управлінням проведено нарахування та виплату суми недоотриманої пенсії за період з 20.10.2017р. по 31.03.2018р., з урахуванням дати звернення представника за довіреністю. 14.01.2021р. Управлінням сформоване в межах свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.08.2020р. разове доручення №11/23 на виплату ОСОБА_1 недоодержаної суми пенсії померлого ОСОБА_3 за період з 01.10.2017р. по 01.03.2018р. у сумі 25173,74грн. Судом встановлено, що недоотриману ОСОБА_3 пенсію було виплачено за три роки до дня звернення у сумі 25173,74грн.

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог суд враховує наступне.

Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст ч.3 ст.52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч.1 ст.91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Таким чином, у спірних правовідносинах відповідач дійсно незаконно перешкоджає реалізації прав позивача, як спадкоємця, на отримання належного йому спадкового майна.

Суд відзначає, що до складу спадщину увійшла пенсія у сумі 42373,62грн., на яку було видане свідоцтво про право на спадщину за законом. Таким чином, позивач, як спадкоємець, має право на одержання усієї суми, зазначеної у цьому свідоцтві, а відповідач, не оспорюючи права позивача на спадкове майно, відмовив йому у виплаті недоотриманої спадкодавцем пенсії, посилаючись на інший порядок виплати.

Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню різниця між сумою пенсії, яка увійшла до складу спадщини і яка була виплачена позивачу, тобто 17199,88грн. (42373,62грн. 25173,74грн.).

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908грн.

Щодо стягнення суми судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000грн. суд відзначає наступне.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, матеріали справи містять ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВВ №1018800, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію договору про надання правової допомоги від 17.11.2021р., довідку про отримання від ОСОБА_1 3000грн. за надання правової допомоги за договором б/н від 17.11.2021р.

Враховуючи вимоги ЦПК України та наявність доказів на підтвердження отримання професійної правничої допомоги, її визначену сторонами вартість, яка була сплачена позивачем, з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача сума витрат на правничу допомогу у розмірі 3000грн.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 133, 137, 141, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 354-355 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце перебування: АДРЕСА_2 ) в інтересах ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 ) до Головного Управління Пенсійного фонду України в Луганській області (місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, буд. 9, код ЄРДПОУ 21782461) про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом, стягнення судових витрат, задовольнити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 грошові кошти, набуті в порядку спадкування за законом, у вигляді недоотриманої суми пенсії у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 у розмірі 17199,88грн., суму витрат на правничу допомогу у розмірі 3000грн. та суму судового збору у розмірі 908грн.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Луганського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя І. О. Юзефович»

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга подається протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем складення ухвали суду.

Ухвала суду складена і підписана 13 квітня 2023 року.

Суддя Г.Є. Майна