Справа № 185/8594/21
Провадження № 2/185/71/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 березня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засіданні Преображенської К.О., представника ОСОБА_1 адвоката Савченко С.А., Поплавка М.С., представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 без назви

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 25.10.2021 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації. Позивач просить суд:

- зобов`язати відповідача спростувати недостовірну інформацію, поширену відповідачем відносно нього, а саме 20.08.2021 року біля клубу в селі В`язівок Павлоградського району Дніпропетровської області в денний час доби нібито про те, що «ФГ «Пітер» практикує підробку підписів та договорів, без відома господаря цієї землі робить договори на 10-25 років, в селі вже є такі випадки» шляхом озвучення ним біля клубу в селі В`язівок Павлоградського району Дніпропетровської області в денний час доби наступного тексту спростування: « ОСОБА_5 , ОСОБА_4 поширювалась недостовірна інформація відносно корпоративної власності ОСОБА_1 , а саме те, що ФГ «Пітер» нібито практикує підробку підписів та договорів, без відома господаря цієї землі робить договори на 10-25 років»;

- стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в сумі 150000 грн.;

- стягнути з відповідача судові витрати, зокрема витрати на судовий збір та витрати на правову допомогу 5000 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що він багато років працює підприємцем і для нього важлива його ділова репутація. Відповідач є однією з тих осіб, що останнім часом намагається спотворити його ділову репутацію, завдати шкоду честі та гідності і тому має відповідати перед судом за цим позовом про захист чести, гідності та ділової репутації. Свої інсинуації відповідач поширює особисто та за допомогою створених ним «заходів». Одним з таких «заходів» відповідача були збори біля клубу села В`язівок, які організував відповідач 20.08.2021 року в першій половині дня, які відповідач зібрав разом з декількома своїми прихильниками зі своїх родичів, які поділяють плани відповідача відкусити частку від бізнесу позивача. Напередодні в селі В`язівок відповідач розповсюдив оголошення наступного змісту: « ОСОБА_6 жителі села! В п`ятницю 20.08.2021 о 10:30 біля клубу відбудуться збори. В зв`язку з негативною ситуацією у питанні оренди землі ФГ «Пітер»; «Шановні жителі с. В`язівок та с. Кочережки у кого є скарги на фермерське господарство «Пітер», хто хоче відійти від нього до іншого фермера, чи не згодні з орендною платою, чи з інших причин спочатку будемо перевіряти в реєстраційній службі до якого року вони в оренді. Так як «Пітер» практикує підробку підписів та договорів. Без відома господаря цієї землі робить договори на 10-25 років. В селі вже є такі випадки. Будемо робити збори по цьому питанню. Дату повідомимо пізніше. На зустрічі буде телебачення, а також будуть присутні представники поліції та Райдержадміністрації. Кому потрібна допомога, з будь-яких питань, телефонуйте НОМЕР_1 Поплавка Міша Будемо раді допомогти». Позивачем збережена мова та орфографія оригіналів.

20.08.2021 року відбулась сходка відповідача зі своїми прихильниками зі своїх родичів, які поділяють плани відповідача відкусити частку від бізнесу позивача, де відповідач особисто поширював неправдиву інформацію відносно позивача та ФГ «Пітер» з метою підірвати ділову репутацію позивача.

Свідками неправомірної діяльності відповідача є мешканці села В`язівок. В розпорядженні позивача є письмові матеріали та відеозаписи, що підтверджують обґрунтованість позову. Позивач вважає, що його честі, гідності та діловій репутації завдано шкоду і звернувся до суду з позовом.

ОСОБА_4 29.11.2021 року звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 без назви у якому просить суд:

-відмовити позивачу в позовних вимогах в повному обсязі та прийняти рішення про те, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди є наклепом направленим на приниження честі та гідності ОСОБА_4 та членів його родини;

-зобов`язати позивача спростувати звинувачення, недостовірну інформацію, поширену у позові до відповідача і його родичів у справі №185/8594/21 біля клубу с. В`язївок Павлоградського районну Дніпропетровської області в частині того, що «сходка відповідача зі своїми прихильниками зі своїх родичів, які поділяють плани відповідача відкусити частку від бізнесу позивача». Виконати дані дії шляхом озвучення позивачем біля клубу с. В`язївок Павлоградського районну Дніпропетровської області в денний час доби, з фіксацією на камеру мобільного пристрою відповідача, наступного тексту спростування; « ОСОБА_7 керівником ФГ «Пітер» був поданий позов до ОСОБА_4 з недостовірною інформацією стосовно ОСОБА_4 та його членів родини, а саме; «сходка відповідача зі своїми прихильниками зі своїх родичів, які поділяють плани відповідача, не мали планів відкусити частку від бізнесу позивача, а була направлена на захист спільних прав членів родини ОСОБА_4 та членів громади, від направлених до них некоректних дій ФГ «Пітер»;

-стягнути з позивача на користь відповідача маральну шкоду в сумі 150000 гривень;

-стягнути з відповідача судові витрати на судовий збір.

Обґрунтовуючи свої вимоги зазначив, що зміст розповсюджених оголошень, про що зазначено в позовній заяві, є досить неточним та не чітким, що підпадає під визначення понять відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», де постановлено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до ст.30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно - стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Позивач про все це знає сам і зазначає це у позовній заяві. А відтак, зміст розповсюджених оголошень відповідача є оціночними судженнями. Даний зміст оголошень не може бути витлумачений як такий, що містить фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно - стилістичних засобів та неофіційних термінів, які допускають двояке трактування. Крім того, позовна заява містить твердження щодо маніпуляції фактами, яку застосовує позивач, адже його ім`я у змісті оголошення не згадується, та й посада, яку займає позивач, згідно ЄДРПОУ ФГ «Пітер».

При цьому, не заперечуючи вищенаведене, зазначено, що навіть якщо допустити, що якесь висловлювання з тих, що визначені позивачем як такі, що принижують честь та гідність позивача, мали місце, необхідно зважати на те, що позивач є керівником ФГ «Пітер» - людиною, яка є публічною особою. Не заперечуючи його право на захист, слід зважати на те, що межа захисту публічної особи повинна бути такою, щоб забезпечити й вільне обговорення його дій. А відтак, факт того, що позивач є публічною особою, є самостійною підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. Відповідач вважає, що дії позивача є наклепом на нього та членів родини. З метою залякати на прикладі відповідача, інших незгодних землевласників, які незадоволенні відношенням до них керівника ФГ «Пітер» Яковлева Ігоря Володимировича

Позивач звинувачує відповідача та членів родини в тому, що вони хочуть «відкусити» (твердження позивача) частку від бізнесу позивача - безпідставно, чим принижує честь і гідність відповідача та членів його родини.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав і просив суд позов задовольнити, обґрунтовував вимоги обставинами викладеними у позовній заяві. Вимоги за зустрічним позовом не визнав пояснивши, що звернення до суду і відомості викладені в позовній заяві не можуть бути підставою для звернення до суду з позовом про захист честі та гідності.

Представник ОСОБА_8 позов ОСОБА_1 не визнав, вимоги викладені у зустрічному позові підтримав обґрунтовуючи їх обставинами викладеними у зустрічному позові.

В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_4 , ОСОБА_14 які, кожен окремо, фактично надали характеристику особистості ОСОБА_1 та ОСОБА_8 а також стверджували, що ОСОБА_4 не розповсюджував на зборах жодних образливих відомостей про ОСОБА_1 .

Заслухавши у судовому засіданні пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку що позовні вимоги за первісним позовом та позовні вимоги за зустрічним позовом задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

В судовому засіданні встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на протязі останнього часу склалися неприязні відносини у зв`язку з користуванням земельними ділянками, які належать мешканцям с. Вязовок Павлоградського району Дніпропетровської області і перебувають у оренді ФГ «Пітер», керівником якого є ОСОБА_1 .

В матеріалах справи знаходять два оголошення, інформацію викладену у яких ОСОБА_1 вважає, образливою для нього особисто.

Дослідивши вказані документи суд не знаходить в них тверджень, у яких містяться образлива інформація відносно ОСОБА_1 .

В судовому засіданні було досліджено відеозапис зібрання жителів села В`язівок Павлоградського району, яке відбулося 20.08.2021 року. Вказаний відеозапис був долучений до первісного позову представником позивача, як доказ розповсюдження ОСОБА_4 неправдивих та образливих відомостей про ОСОБА_1 .

З вказаного відеозапису дійсно вбачається, що проводилося зібрання жителів села В`язівок, але не вбачається що ОСОБА_4 висловлював якихось негативних тверджень по відношенню до ОСОБА_1 або працівників його підприємства. Жодних інших доказів позивачем суду не надано.

Як роз`яснено у п. п. 1, 19 постанови Пленум Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.

Суд уважно розрізняє факти та оціночні судження і критику у поєднанні з дотриманням розумних меж цих суджень.

Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна. Що ж стосується оціночних суджень, цю вимогу неможливо виконати, і вона є порушенням самої свободи поглядів, яка є основною складовою права, гарантованого статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Свобода дотримуватися своїх поглядів є основною передумовою інших свобод, гарантованих статтею 10 Європейської конвенції з прав людини, і вона користується майже абсолютним захистом у тому сенсі, що можливі обмеження, закладені в пункті 2 цієї статті. Крім того, поряд з інформацією чи даними, що підлягають перевірці, стаття 10 захищає і погляди, критичні зауваження або припущення, правдивість яких не може бути піддана перевірці на правдивість. Оціночні судження також користуються захистом - це передумова плюралізму поглядів.

В даному випадку необхідно провести відмінність між твердженнями про факти і оціночними судженнями. Існування фактів можна довести, тоді як правдивість оціночних суджень не підлягає доведенню. Оціночне судження не може бути доведене, це порушує саму свободу думки, яка є основною частиною права, гарантованого статтею 10 Конвенції.

Вимогами ч. 2 ст. 302 ЦК України передбачено обов`язок особи, яка поширює інформацію, переконатися в її достовірності.

Як роз`яснено у п. п. 4. 5 постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 року за № 1, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь /поведінки/ загальноприйнятим уявленням про добро та зло. Фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також, на спростування цієї інформації.

В свою чергу фактичне твердження - це логічна побудова та викладення певного факту чи групи фактів. Факт - це явище об`єктивної дійсності, конкретні життєві обставини, які склалися у певному місці та часі за певних умов. Враховуючи те, що факт, сам по собі, є категорією об`єктивною, незалежною від думок та поглядів сторонніх осіб, то його відповідність дійсності може бути перевірена та встановлена судом.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави стверджувати про існування презумпції неправдивості відомостей, які завдають шкоди честі, гідності та діловій репутації, а тому обов`язок доведення правдивості такої інформації покладається на особу, яка таку інформацію поширила.

В даному випадку суд з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин вважає, що оголошення не носять негативно стверджувальний характер по відношенню до позивача, а їх формулювання вочевидь носять оціночний характер.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 слід відмовити.

Відносно вимог за зустрічним позовом суд звертає увагу на таке.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право звертатися за захистом своїх прав до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини. Кожному гарантується право звернутись із конституційною скаргою до Конституційного Суду України з підстав, установлених цією Конституцією, та у порядку, визначеному законом. Кожен має право після використання всіх національних засобів юридичного захисту звертатися за захистом своїх прав і свобод до відповідних міжнародних судових установ чи до відповідних органів міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Таким чином, звернення позивача ОСОБА_1 з позовом до суду і викладені ним в позовній заяві обставини, які позивач вважає за необхідне зазначити на підтвердження та обґрунтування своїх позовних вимог, не може сприйматися як підстава для захисту честі та гідності і відповідно обмеження його конституційного права на звернення до суду.

За таких обставин суд вважає, що в задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Судові витрати по справі слід покласти на сторони.

Керуючисьст.263, 264, 265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації відмовити.

Судові витрати за даним позовом покласти на ОСОБА_1 .

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 без назви відмовити.

Судові витрати за даним позовом покласти на ОСОБА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 08 березня 2022 року.

Суддя: В. О. Головін