КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/3905/2023 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Матвієнко Ю.О., Гуля В.В.,

секретар Шевченко Т.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 14 лютого 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Одеській області про відшкодування майнової шкоди,-

в с т а н о в и в:

В липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Одеській області про відшкодування майнової шкоди. Зазначав, що у 2014 році у його законному володінні та користуванні знаходився автомобіль марки «RangeRoverSupercharget 4.2» державний номерний знак НОМЕР_1 , 2009 року випуску, номер кузову (шасі) НОМЕР_2 . 07 серпня 2014 року автомобіль був вилучений із його законного володіння інспектором ДПС і переданий на зберігання на спецмайданчик ДП МВС України. В подальшому арешт на автомобіль в частині заборони користування транспортним засобом був скасований ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеса від 26.06.2018 року та постановлено передати автомобіль і ключі від нього ОСОБА_1 на відповідальне зберігання. Як в подальшому з`ясувалося, автомобіль 01.06.2018 року був виданий сторонній особі працівниками спецмайданчику на підставі підробленої ухвали слідчого судді Апеляційного суду м.Одеса від 30.05.2018 року. Дії Головного управління Національної поліції в Одеській області призвели до втрати його майна та речового доказу у кримінальному провадженні. ОСОБА_1 просив стягнути з державного бюджету України у відшкодування майнової шкоди 424 411,00 грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 14 лютого 2022 року в позові ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Одеській області про відшкодування майнової шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що матеріалами справи підтверджено, що автомобіль, який перебував в його володінні, був вилучений працівниками правоохоронних органів і визнаний речовим доказом в рамках кримінального провадження. Згодом за клопотанням слідчого слідчим суддею на автомобіль накладений арешт та визначено місце його зберігання - спецмайданчик спеціалізованого підприємства МВС України. В подальшому автомобіль безпідставно виданий сторонній особі, що не заперечується ГУ НП в Одеській області. Відповідачі не надали жодних доказів, що органами слідства вживалися заходи для повернення транспортного засобу йому як законному володільцю.

В апеляційній інстанції представник ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Вислухавши пояснення представника ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції , колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, у 2014 році у законному володінні та користуванні ОСОБА_1 знаходився автомобіль марки «RangeRoverSupercharget 4.2» державний номерний знак НОМЕР_1 , 2009 року випуску, чорного кольору, номер кузову (шасі) НОМЕР_2 , якій належить КорінуС.В.Позивачу було передано свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

07 серпня 2014 року вказаний автомобіль був вилучений із законного володіння ОСОБА_1 інспектором ДПС і переданий на зберігання на спецмайданчик ДП МВС України, про що складений акт-прийому затриманого транспортного засобу № 1820 від 07 серпня 2014 року.

Постановою слідчого Малиновського ВП в м. Одесі ГУПН в Одеській області від 17 листопада 2017 року автомобіль марки «RangeRoverSupercharget 4.2» державний номерний знак НОМЕР_1 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, відомості про які внесені до ЄРДР за №0004758 від 01 серпня 2015 року за ознаками злочину, передбаченого ст. 290 КК України.

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеса від 27 листопада 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 23 січня 2018 року, за клопотанням слідчого Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області накладений арешт на вказаний автомобіль як речовий доказ. Місцем зберігання автомобіля визначений спецмайданчик (№6) Одеської філії ДП МВС України «Інформ-Ресурси».

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеса від 26 червня 2018 року вказаний арешт на автомобіль в частині заборони користування транспортним засобом був скасований та постановлено передати автомобіль і ключі від нього ОСОБА_1 на відповідальне зберігання.

10 липня 2018 року ОСОБА_1 разом із слідчим Малиновського ВП прибув до спецмайданчику (№6) Одеської філії ДП МВС України «Інформ-Ресурси» для отримання автомобіля, але його не майданчику не виявилося.

В зв`язку з цим, ОСОБА_1 були викликані працівники поліції, які по прибуттю з`ясували, що 01 червня 2018 року працівниками спецмайданчику автомобіль був виданий сторонній особі на підставі підробленої ухвали слідчого судді Апеляційного суду м. Одеса від 30 травня 2018 року, згідно з якою було скасовано арешт на автомобіль, визнано право власності на нього за сторонньою особою ОСОБА_2 , зобов`язано директора ДП МВС України «Інформ-Ресурс» видати цей автомобіль ОСОБА_2 безоплатно.

11 липня 2018 року слідчим Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області за фактом зникнення автомобілю були внесені відомості до ЄРДР за № 0002407 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Незважаючи на численні звернення та скарги позивача ОСОБА_1 , органом досудового розслідування винні особи не встановлені і до кримінальної відповідальності не притягнуті, місцезнаходження автомобіля не визначено і на виконання судового рішення автомобіль позивачу не повернутий.

Згідно з висновком про вартість колісного транспортного засобу від 06 липня 2021 року, складеного оцінювачем ОСОБА_3 , ринкова вартість автомобілю марки «RangeRoverSupercharget 4.2» державний номерний знак НОМЕР_1 , 2009 року випуску, станом на 06 липня 2021 року складає 424 411,00 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, суд першої інстанції виходив з того, щонаведенні позивачем обставини не є безумовною підставою для визнання позовних вимог обґрунтованими. Посилання позивача на дії ГУНП в Одеській області не свідчать про завдання йому майнової шкоди, яка може бути відшкодована в порядку визначену законодавством. Розцінена позивачем як незаконні дії бездіяльність відповідача за висновком суду може бути предметом оскарження за правилами статті 303 КПК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , проте вважає, що суд неправильно визначив обґрунтування відмови у задоволенні позову.

Позивач ОСОБА_1 порушив питання про відшкодування за рахунок коштів державного бюджету майнової шкоди, пов`язуючи свої вимоги з втратою автомобіля, законним володільцем якого він є. Втрачений автомобіль зареєстрований на ім`я ОСОБА_4 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 07.07.2009 року).

Відповідно до ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої шкоди. Дана норма матеріального права міститься у розділі 29 ЦК України, яка регламентує загальні положення захисту права власності.

Позивач ОСОБА_1 має речове право на чуже майно - право володіння автомобілем, який належить ОСОБА_4 . Реалізація прав на чуже майно пов`язана з набуттям права володіння ним. У разі втрати володіння особою, якій належить право на чуже майно, вона може застосувати для захисту своїх прав такий засіб, що є подібний віндикаційному або негаторному позову. Проте не має права відшкодування на свою користь вартості майна у зв`язку з його втратою.

Відтак, суд першої інстанції помилково вважав встановленим наявність у ОСОБА_1 права на пред`явлення вимог про відшкодування такої шкоди на свою користь, безпідставно вдавшись до оцінки правомірності дій, кола відповідачів та способу захисту порушеного права.

При цьому колегія суддів відхиляє посилання апелянта на неправильність висновків суду першої інстанції, оскільки такі посилання не спростовують висновку про недоведеність позивачем права на пред`явлення даних вимог.

Враховуючи викладене, рішення Печерського районного суду м. Києва від 14 лютого 2022 року підлягає зміні шляхом зміни його мотивувальної частини, зазначивши про відмову в позові у зв`язку з недоведеністю ОСОБА_1 наявності у нього права на отримання відшкодування вартості втраченого автомобіля.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити рішення Печерського районного суду м. Києва від 14 лютого 2022 року шляхом зміни його мотивувальної частини, зазначивши про відмову в позові у зв`язку з недоведеністю ОСОБА_1 наявності у нього права на отримання відшкодування вартості автомобіля марки «RangeRoverSupercharget 4.2» державний номерний знак НОМЕР_1 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 лютого 2023 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Матвієнко Ю.О.

Гуль В.В.