ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1435/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2023 р. м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Маркєлової В.М.,

за участю секретаря судового засідання Іващенко Ю.О.,

представника позивача - адвоката Шаповалова А.М.,

представника відповідачки - адвоката Ткаченко Я.К.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації

до ОСОБА_2

про визначення місця проживання дитини,

У С Т А Н О В И В:

15.11.2022 ОСОБА_1 подав до суду позов, підписаний його представником адвокатом Шаповаловим А.М. до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , з батьком.

Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками малолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Станом на сьогодні дитина проживає з батьком за місцем його реєстрації та постійного проживання. Позивач здійснює догляд за сином, займається його вихованням, піклується про його здоров`я та забезпечує усім необхідним, а тому в ситуації воєнного стану є необхідність у визначенні місця його проживання разом з батьком.

Позивач має можливість приділяти вихованню та розвитку дитини увесь свій вільний час, він має відмінне здоров`я, у нього відсутні шкідливі звички, які б могли зашкодити розвитку дитини, психічними захворюваннями він не страждає. Син дуже прив`язаний до батька, а тому їх спільне проживання відповідатиме найкращим інтересам дитини.

Ухвалою від 15.12.2022 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання 06.02.2023.

16.01.2023 від сторін надійшли заяви про затвердження мирової угоди і закриття провадження у справі та заяви про розгляд справи без їх участі.

У судовому засіданні за клопотанням представника позивача долучено до справи висновок Служби у справах дітей та сім`ї Подільської районної в м. Києві державної адміністрації (далі також - Служба у справах дітей та сім`ї, третя особа), відповідно до якого орган опіки та піклування вважав за доцільне підтримати мирову угоду.

Заслухавши представників сторін, які просили затвердити мирову угоду, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, та текст мирової угоди, суд дійшов висновку про відмову у затвердженні мирової угоди з таких підстав.

Згідно з нормою статті 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Правовідносини батьків щодо визначення місця проживання малолітньої дитини врегульовані статтею 160 Сімейного кодексу України (далі - СК України), частина 2 якої визначає, що місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Дослідженням змісту укладеної сторонами мирової угоди установлено, що малолітній син сторін, який має повних 10 років, згоди на її укладення не надавав.

В судове засідання сторони та їх малолітній син не з`явилися, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості з`ясувати його думку з питання, яке є предметом розгляду цієї справи.

У письмовому висновку органу опіки та піклування відсутні будь-які відомості про присутність сторін та дитини під час розгляду питання про затвердження мирової угоди цим органом, про виїзд органу опіки та піклування за місцем проживання батьків для вивчення умов їх проживання.

Стаття 150 СК України покладає обов`язок виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини на обох батьків.

Згідно з ч. 1 статті 151, ч. 1 статті 152 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, а право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Пунктом 5) у мировій угоді зазначено, що ОСОБА_1 зобов`язується самостійно виховувати сина до досягнення ним 18 років, що суперечить зазначеним нормам закону та інтересам дитини.

Окрім того, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження обставин, наявність (або відсутність) яких відповідно до положень частини 3 статті 161 СК України є обов`язковою умовою для передання дитини одному з батьків (наявності у позивача самостійного доходу та відсутності щодо нього компрометуючих даних, які можуть зашкодити розвиткові дитини).

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що умови укладеної сторонами мирової угоди суперечать закону та порушують права їх малолітнього сина, у зв`язку з чим підстави для її затвердження відсутні.

Керуючись нормами ст. 207, 258-261, 263, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у затвердженні мирової угоди, укладеної між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню.

Повний текст ухвали складено 09.02.2023.

Суддя В.М. Маркєлова