Ухвала

23 січня 2023 року

м. Київ

справа № 167/1058/20

провадження № 61-120св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І.,

Коломієць Г. В.,

розглянув заяву суддів Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Коломієць Г. В. про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання незаконним звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Шестерніна Віталія Дмитровича, на постанову Волинського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2 ) про визнання незаконним звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області

від 20 листопада 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконним звільнення ОСОБА_1 на підставі пункту 2 частини першої статті 41 КЗпП України відповідно до наказу від 28 лютого 2020 року № 8 «Про припинення трудового договору № 7 від 01 липня

2013 року».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді менеджера зі збуту у ФОП ОСОБА_2 .

Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 38 740,52 грн з утриманням із цієї суми загальнообов`язкових платежів (податків) відповідно до закону.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

У решті позовних вимог відмовлено. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах платежу за один місяць у розмірі

4 470,06 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Додатковим рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 14 грудня 2020 року заяву ОСОБА_1 про стягнення судових витрат задоволено частково. Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

У решті вимог заяви відмовлено.

Постановою Волинського апеляційного суду від 30 березня 2021 року апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 20 листопада

2020 року залишено без змін.

Постановою Волинського апеляційного суду від 30 березня 2021 року апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 залишено без задоволення. Додаткове рішення Рожищенського районного суду Волинської області

від 14 грудня 2020 року залишено без змін.

Додатковою постановою Волинського апеляційного суду від 12 квітня

2021 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 жовтня 2021 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду відмовлено. Касаційні скарги ОСОБА_1 та представника ФОП ОСОБА_2 - адвоката Смоленського Д. П., задоволено частково. Постанову Волинського апеляційного суду від 30 березня 2021 року та додаткову постанову Волинського апеляційного суду від 12 квітня 2021 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (провадження № 61-7204св21).

Постановою Волинського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 задоволено. Рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 20 листопада 2020 року та додаткове рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 14 грудня

2020 року скасовано. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

30 грудня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Шестернін В. Д., звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Волинського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 січня 2022 року справу призначено судді-доповідачеві Черняк Ю. В., судді, які входять до складу колегії: Воробйова І. В.,

Лідовець Р. А.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду

від 27 січня 2022 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Шестерніна В. Д., залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги. Зазначено строк виконання ухвали та роз`яснено наслідки невиконання ухвали суду.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 27 січня 2022 року,

представник ОСОБА_1 - адвокат Шестернін В. Д., звернувся до Верховного Суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду

від 05 квітня 2022 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Шестерніна В. Д., про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовлено. Зменшено розмір судового збору за подання касаційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката

Шестерніна В. Д., до 1 681,60 грн. Продовжено представнику ОСОБА_1 - адвокату Шестерніну В. Д., строк для усунення недоліків касаційної скарги,

а також роз`яснено наслідки невиконання ухвали суду.

У квітні 2022 року, представник ОСОБА_1 - адвокат Шестернін В. Д., звернувся до Верховного Суду із клопотанням на виконання ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху, зокрема надав докази на підтвердження сплати судового збору.

Ухвалою Верховного Суду від 11 травня 2022 року відкрито касаційне провадження у зазначеній справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Шестерніна В. Д., на постанову Волинського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року.

У червні 2022 року матеріали зазначеної справи надійшли на адресу Верховного Суду.

Згідно з протоколами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 січня 2023 року справу призначено

судді-доповідачеві Луспенику Д. Д., судді, які входять до складу колегії: Гулько Б. І., Коломієць Г. В.

Суддя-доповідач Луспеник Д. Д. та судді, які входять до складу колегії: Гулько Б. І., Коломієць Г. В. заявили про самовідвід у справі з тих підстав, що вони вже приймали участь у розгляді вказаної цивільної справи у суді касаційної інстанції (провадження № 61-7204св21), за результатами розгляду якої було прийнято постанову від 06 жовтня 2021 року, у змісті якої, в свою чергу, висловлено правову позицію по суті вирішення спору.

Заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статтях 36, 37 ЦПК України.

Пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частиною першою статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених

у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до частини першої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 46).

Судді Верховного Суду Луспеник Д. Д. (суддя-доповідач), Гулько Б. І., Коломієць Г. В. брали участь у розгляді вказаної цивільної справи у суді касаційної інстанції (провадження № 61-7204св21), за результатами розгляду якої було ухвалено постанову від 06 жовтня 2021 року, у змісті якої висловлено правову позицію по суті вирішення спору, тому з метою уникнення сумнівів у неупередженості чи об`єктивності суддів, заяву про самовідвід слід задовольнити та передати справу для проведення повторного автоматизованого розподілу.

З огляду на викладене, наявні обґрунтовані підстави для задоволення заяви про самовідвід суддів Верховного Суду Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Коломієць Г. В. у вказаній справі.

Керуючись статтями 36, 39, 40 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Заяву суддів Верховного Суду Луспеника Дмитра Дмитровича

(суддя-доповідач), Гулька Бориса Івановича,Коломієць Ганни Василівни про самовідвід задовольнити.

Відвести суддів Луспеника Дмитра Дмитровича (суддя-доповідач), Гулька Бориса Івановича, Коломієць Ганну Василівну за їх заявою від участі

у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання незаконним звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Шестерніна Віталія Дмитровича, на постанову Волинського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року.

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Шестерніна Віталія Дмитровича, на постанову Волинського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року передати для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць