Справа № 539/733/22
Провадження № 2/539/28/2023
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2023 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Алтухової О.С.,
за участю секретаря судового засідання Гусак А.О.,
представника позивача адвоката Головатюка С.А. ( в режимі відеоконференції),
представника відповідача адвоката Строгова Ю.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лубенського міськрайонного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Національний колорит» про розірвання договорів оренди землі, -
ВСТАНОВИВ:
27.03.2018 між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Національний колорит» укладено договір оренди даної земельної ділянки, однак, відповідач порушує зобов`язання, передбачені вищезазначеним договором оренди землі, не виплачує позивачу оренду плату за 2018-2021роки.
Згідно п.9 договору орендна плата вноситься орендарем у розмірі 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на суму 7178,47 грн у натуральній, відробітковій та грошовій формі за домовленістю сторін.
Згідно п. 11 договору, орендна плата вноситься у строк до 31 грудня кожного року на період оренди. Після укладення догору оренди землі, орендар почав систематично порушувати умови договору. Так, в порушення умов договорів відповідач не вносив орендну плату в повному обсязі до вказаного в договорі строку, тобто до 31 грудня поточного року. Так, за 2018 - 2021 роки відповідач не сплатив своєчасно та в повному обсязі орендну плату до 31.12.2018, до 31.12.2019, до 31.12.2020, до 31.12.2021.
27.03.2018 між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «Національний колорит» укладено договір оренди даної земельної ділянки , однак, відповідач порушує зобов`язання, передбачені вищезазначеним договором оренди землі, не виплачує позивачу оренду плату за 2018-2021роки.
Згідно п.9 договору орендна плата вноситься орендарем у розмірі 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на суму 7178,47 грн у натуральній, відробітковій та грошовій формі за домовленістю сторін.
Згідно п. 11 договору, орендна плата вноситься у строк до 31 грудня кожного року на період оренди. Після укладення догору оренди землі, орендар почав систематично порушувати умови договору. Так, в порушення умов договорів відповідач не вносив орендну плату в повному обсязі до вказаного в договорі строку, тобто до 31 грудня поточного року. Так, за 2018 - 2021 роки відповідач не сплатив своєчасно та в повному обсязі орендну плату до 31.12.2018, до 31.12.2019, до 31.12.2020, до 31.12.2021.
Ухвалою суду від 22.11.2022 цивільну справу №539/733/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Національний колорит» про розірвання договору оренди землі, об`єднано в одне провадження з цивільною справою № 539/737/2022 за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Національний колорит» про розірвання договору оренди землі.
Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав та просив їх задовольнити. Поставив під сумнів копії видаткових касових ордерів, відомості на виплату готівки, долучені до відзиву представником відповідача, категорично заперечував, що підписи в цих документах виконані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Пояснив, що позивач ОСОБА_2 останні роки працює за кордоном, у Польщі, а з 24 червня 2020 року взагалі не перетинала кордон України, тобто не мала фізичної можливості отримувати готівку і розписуватися у цьому. Наполягав на витребуванні оригіналів видаткових касових ордерів та відомостей на виплату готівки для подальшого призначення почеркознавчої експертизи.
Представник відповідача адвокат Строгов Ю.Д. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні. Надав пояснення аналогічні, викладеним у відзивах на позови. Наполягав на тому, що позивачі отримували орендну плату, підтвердженням чого є видаткові касові ордери №№ 222,223 від 18.12.2018 року, відомості на виплату готівки № 6 від 29.01.2020 р., № 40 від 06.11.2020 р., № 25 від 06.10.2021 р. Зобов`язався надати в судове засідання оригінали вказаних документів.
Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.
За період з 27.03.2018 року по дату звернення до суду з відповідним позовом 15.02.2022 умови договору не змінювалися.
Пунктом 9 договору встановлено, що орендна плата вноситься вноситься орендарем у розмірі 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на суму 7178,47 грн у натуральній, відробітковій та грошовій формі за домовленістю сторін.
Відповідно до п.11 договору орендар вносить орендну плату в строки до 31 грудня кожного року на період оренди. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,03% несплаченої суми за кожний день прострочення.
За період з 27.03.2018 року по дату звернення до суду з відповідним позовом 15.02.2022 умови договору не змінювалися.
Пунктом 9 договору встановлено, що орендна плата вноситься вноситься орендарем у розмірі 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на суму 7178,47 грн у натуральній, відробітковій та грошовій формі за домовленістю сторін.
Відповідно до п.11 договору орендар вносить орендну плату в строки до 31 грудня кожного року на період оренди. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,03% несплаченої суми за кожний день прострочення.
Частиною першою статті 2 Закону України «Про оренду землі» (далі Закон) передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним Кодексом України, Цивільним Кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Відповідно до статті 1 Закону, яка кореспондується з положеннями частини першої статті 93 Земельного Кодексу України, (далі - ЗК України) орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі статтею 13 Закону договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 15 Закону істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Згідно з ч.1 ст. 32 Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішеням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених земельним кодексом України та іншими законами України.
Положеннями статей 24,25 Закону визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, а саме: орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати. Орендар, у свою чергу, має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження та зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку.
Отже, згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.
Стаття 141 ЗК України передбачає таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення ч.2 ст.651 ЦК України.
Згідно із ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Стаття 611 ЦК передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди.
Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що значною мірою позбавляє того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких, за п.6 ч.1 ст.3 ЦК належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.
Про те, що сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо внесення орендної плати є вичерпною підставою для розірвання такого договору, свідчить усталена судова практика Верховного Суду, яку слід урахувати при застосуванні норми права відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК.
Зокрема, такий правовий висновок викладений у постановах ВС від 19.03.2020 по справі № 371/628/18, від 31.07.2020 по справі № 479/1073/18, від 27.01.2022 по справі № 143/923/19.
Вивчивши надані сторонами докази, суд вважає, що відповідач не довів належними та допустими доказами сплату орендної плати позивачам за період 2018 -2021 роки.
Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.
Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України).
Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).
Належними доказами сплати коштів за оренду є: видатковий касовий ордер, виписаний орендарем та підписаний орендодавцем; видаткова накладна, підписана сторонами; довідка, видана податковою інспекцією, про наявність сплати коштів із земельного податку та оренди землі. Виплата орендної плати (її частини) у грошовій формі здійснюється через касу підприємства.
Стосовно копій видаткового касового ордеру №223 від 18 грудня 2018 року (щодо виплати орендної плати ОСОБА_1 ); видаткового касового ордеру №222 від 18 грудня 2018 року (щодо виплати орендної плати ОСОБА_2 ); відомості на виплату готівки №6 від 29 січня 2020 року; відомості на виплату готівки №40 від 06 листопада 2020 року; відомості на виплату готівки №25 від 06 жовтня 2021 року суд зазначає таке.
Протокольною ухвалою від 30 січня 2023 року задоволено клопотання представника позивачів про витребування доказів, витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Національний колорит» оригінали вищезазначених документів.
15 березня 2023 року представником відповідача подано заяву за підписом засновника (учасника) Товариства з обмеженою відповідальністю «Національний колорит» Данієлян Д. Р. про неможливість надання оригіналів документів бухгалтерського обліку щодо виплати орендної плати за оренду земельних ділянок, які належать позивачам, у зв`язку із викраденням цих документів під час рейдерського захоплення у 2021 році, при цьому до заяви не долучено ані постанови про відкриття кримінального провадження, ані рішення суду тощо.
Також заслуговує на увагу та обставина, що копії документів були долучені представником відповідача до відзивів, які надійшли до суду 26.08.2022 р. та 19.10.2022 р., а тому є незрозумілим походження цих копій, якщо врахувати, що оригінали, за твердженням відповідача, було викрадено ще в 2021 році.
Відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.
Відповідно до ч. 6 ст. 95 ЦПК України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
Позивачі неодноразово зазначали, що ставлять під сумнів відповідність оригіналу поданих відповідачем копій доказів, а представник позивачів наголошував на необхідності призначення почеркознавчої експертизи, для чого і заявляв клопотання про витребування оригіналів доказів.
Тобто, копії доказів, наданих відповідачем, за відсутності оригіналу є недопустимим доказом. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові по справі №382/2284/18 від 01 грудня 2021 року.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання договорів оренди, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вимога про припинення права оренди відповідача за договорами оренди є похідною від вимоги про розірвання договору оренди і також підлягає задоволенню.
У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати слід покласти на відповідача.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у вигляді сплаченого позивачами судового збору під час звернення з позовними заявами до суду, суд виходить з положень п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України та, у зв`язку з тим, що позов задоволено, покладає його сплату на відповідача.
Керуючись ст. ст. 4,76-81,89,141,258,259,263-265,268 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позови ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Національний колорит» про розірвання договорів оренди землі - задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Національний колорит» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) грн. 80 коп.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Національний колорит» на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) грн. 80 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

- позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

- позивач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ;

- відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Національний колорит», адреса місця знаходження: Полтавська область, м.Лубни, вул. Прикордонників, 60Б, .

Повне судове рішення складено та підписано 23 березня 2023 року.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду О.С. Алтухова