Справа № 523/324/23
Провадження №2/523/1358/23
У Х В А Л А

24.01.2023 року м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Кремер І.О., розглянувши заяву представника позивача Караштефан Олександра Васильовича в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом представника позивача ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Караштефан О.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення суми боргу.

До відкриття провадження у даній справі представник позивача ОСОБА_2 надав суду заяву про забезпечення позову. Обґрунтовуючи вимоги вказаної заяви представник позивача вказує на те, що 19.02.2021 року ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_1 у борг грошову суму в розмірі 10000,00 дол. США, яку зобов`язалася повернути не пізніше 01.03.2021 року. У подальшому, 08.06.2021 року ОСОБА_4 ще раз отримала від ОСОБА_1 грошову суму у борг в розмірі 35000,00 дол. США, яку зобов`язалася повернути не пізніше 08.07.2021 року. Однак, до цього часу відповідачка ухиляється від виконання свої договірних зобов`язань. На даний час позивачу стало достовірно відомо, що відповідачка збирається формально переоформити право власності на єдине наявне у неї нерухоме майно, для чого вона готує всі необхідні документи та активно проводить юридичні консультації з даного приводу. Так, спільні знайомі повідомили ОСОБА_1 , що ОСОБА_4 має намір ухилитися від примусового стягнення з неї суми боргу будь яким доступним їй способом. У зв`язку з цим, просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 468,4 кв.м. та на земельну ділянку площею 0,5050га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 на праві власності на підставі Договору про задоволення вимог іпотекодержателя № 1574 від 15.08.2019 року, засвідченого приватним нотаріусом Фроловою Р.В.

Суддя розглядає дану заяву без повідомлення учасників справи, згідно вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Дослідивши матеріали заяви та справи, суддя доходить на ступного висновку.

Згідно приписів п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно приписів ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до роз`яснень Постанови № 9 Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Як вбачається зі змісту поданої заяви, представник позивача вказує на те, що необхідно вжити вказані заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 468,4 кв.м. та на земельну ділянку площею 0,5050га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 на праві власності на підставі Договору про задоволення вимог іпотекодержателя № 1574 від 15.08.2019 року, засвідченого приватним нотаріусом Фроловою Р.В.

Так, представником позивача до матеріалів заяви було додано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 320573217 від 19.01.2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_4 15.08.2019 року набула право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 468,4 кв.м. та на земельну ділянку площею 0,5050га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Договору про задоволення вимог іпотекодержателя № 1574 від 15.08.2019 року, засвідченого приватним нотаріусом Фроловою Р.В.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наступного: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із такою заявою до суду. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову ст. 151 ЦПК України.

Разом з цим, представником позивача у поданій заяві не зазначено обставини, що підтверджені належними доказами, які свідчать про існування реальної загрози відчуження відповідачем належного їй майна, а твердження про те, що спільні знайомі повідомили позивачу, що ОСОБА_4 має намір ухилитися від примусового стягнення з неї боргу, в рамках розгляду даної заяви є припущенням, що не може слугувати безумовною підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є саме підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими заявник пов`язує застосування певного виду забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, що в свою чергу забезпечить позивачу реальне та ефективне виконання рішення суду.

Таким чином, суддя вважає, що представник позивача ОСОБА_2 в заяві про забезпечення позову не навів достатнє обґрунтування необхідності забезпечення позову, а саме існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разі не накладення заходів забезпечення позову, вчинення ОСОБА_4 дій, які дають підстави вважати про її намір відчужити житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 468,4 кв.м. та земельну ділянку площею 0,5050га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що позбавляє суддю можливості дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи вищенаведене, та беручи до уваги, що заява про забезпечення позову не містить належного обґрунтування необхідності забезпечення позову із підтвердженням належних доказів, а саме існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разі не накладення заходів забезпечення позову, а тому суд вважає, що лише посилання в заяві на потенційну можливість здійснення відчуження об`єкту нерухомості, без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Враховуючи вищенаведене, оскільки заява про забезпечення позову не містить належного обґрунтування необхідності забезпечення позову, суддя доходить висновку, що в задоволенні поданої заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149 - 153 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача Караштефан Олександра Васильовича в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії, шляхом подачі апеляційної скарги через Суворовський районний суд м. Одеси.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси: І.О. Кремер