Справа № 203/2320/21
Провадження № 2/0203/87/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Єдаменко С.В.,

при секретарі Медведєвій А.В.,

за участю позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки адвоката Бевзи М.О.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача адвоката Станіслав О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користування власністю,

встановив:

15 червня 2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод та встановлення порядку користування приміщенням.

В обґрунтування позову зазначено, що на підставі заочного рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 травня 2012 року позивачка є власником частини приміщення магазину загальною площею 202,6 кв.м., розташованого на першому поверсі будинку АДРЕСА_1 , нежитлові приміщення № 41; 42; 55; 56. Власником іншої частини вищевказаного приміщення є відповідач. Протягом періоду з 2012 року по 2021 рік позивачка неодноразово зверталась до відповідача щодо спільного порядку користування вищезазначеним приміщенням, проте домовленості між сторонами досягнуто не було. На теперішній час відповідач одноособово користується спірним приміщенням, чим порушує права позивачки, як співвласника даного приміщення. 06 квітня 2021 року відповідачем було обмежено доступ позивачки до спірного приміщення. Про даний факт було повідомлено до правоохоронних органів. Відповідно до висновку експерта № 25/21 від 30 квітня 2021 року існує один оптимальний варіант користування спірним нежитловим приміщенням. Однак відповідач взагалі не хоче надавати доступ позивачці до приміщення, у зв`язку із цим позивачка в судовому порядку просить зобов`язати відповідача усунути перешкоди позивачці у користуванні приміщенням магазину, встановити порядок користування цим приміщенням магазину, а також стягнути з відповідача судові витрати по справі. (а.с.1-5)

В порядку ч.6 ст.187 ЦПК України до адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС УДМС України в Дніпропетровській області було направлено запит для визначення зареєстрованого місця проживання відповідача-фізичної особи ОСОБА_2 , однак станом на 07 липня 2021 року відповідь до суду не надійшли, у зв`язку з чим з метою всебічного та своєчасного розгляду справи, не допущення порушення прав позивачки, ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 липня 2021 року було відкрито провадження у справі та відповідно до норм ст.ст.11, 19, 274 ЦПК України призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. (а.с.33-34)

27 липня 2021 року від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі. (а.с.45-46)

В підготовчому судовому засіданні 27 серпня 2021 року за участю позивачка, відповідача та їх представників було відкладено розгляд справи на 22 вересня 2021 року для надання часу відповідачу для залучення представника. (а.с.60-61)

В підготовче судове засідання 22 вересня 2021 року з`явилась позивачка, інші сторони по справі в підготовче судове засідання не з`явились. В даному засідання було ухвалено продовжити строк підготовчого судового засідання та відкласти розгляд справи на 26 жовтня 2021 року для виклику інших сторін по справі. (а.с.64)

В підготовче судове засідання 26 жовтня 2021 року з`явились позивачка та її представник, відповідач та його представник в підготовче судове засідання не з`явились, від відповідача надійшла заява про відкладення розгляд справи, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 09 грудня 2021 року. (а.с.74)

09 грудня 2021 року від представника відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі. (а.с.79-80)

09 грудня 2021 року від представника позивачки надійшла заява про залишення без розгляду позовних вимог в частині встановлення порядку користування приміщенням магазину. (а.с.88-89)

В підготовчому судовому засіданні 09 грудня 2021 року за участю позивачки, відповідача та їх представників було ухвалено задовольнити заяву представника позивачки, залишити без розгляду позовні вимоги в частині встановлення порядку користування приміщенням магазину, відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі та відкласти розгляд справи на 19 січня 2022 року. (а.с.а.с.91, 92)

17 січня 2022 року від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі. (а.с.96-98)

В підготовче судове засідання 19 січня 2022 року з`явились позивачка, відповідач та їх представники, в даному засіданні було ухвалено відмовити у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, задовольнити клопотання представника позивачки та долучити копію постановити до матеріалів справи. Оскільки всі дії з підготовки справи до розгляду в судовому засіданні були виконані 19 січня 2022 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 11 лютого 2022 року. (а.с.а.с.108, 109)

10 лютого 2022 року від представника відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі. (а.с.115-117)

Судове засідання 11 лютого 2022 року не відбулося. (а.с.120)

16 березня 2022 року від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі. (а.с.122)

В судове засідання 16 березня 2022 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином. В даному судовому засіданні було ухвалено задовольнити клопотання відповідача та зупинити провадження у справі. (а.с.а.с.125-126, 127)

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2022 року провадження у справі було поновлено та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 10 жовтня 2022 року. (а.с.132)

В судове засідання 10 жовтня 2022 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку із цим, розгляд справи було відкладено на 10 листопада 2022 року для повторного виклику сторін по справі. (а.с.138)

10 листопада 2022 року від представника відповідача надійшли письмові пояснення по справі. (а.с.142-144)

В судовому засіданні 10 листопада 2022 року за участю позивачки, відповідача та їх представників було ухвалено долучити письмові пояснення до матеріалів справи, було з`ясовано думку сторін щодо позовної заяви, досліджено письмові докази та оголошено перерву до 02 грудня 2022 року для підготовки до судових дебатів. (а.с.151)

Судове засідання 02 грудня 2022 року не відбулося. (а.с.153)

21 грудня 2022 року від представника позивачки надійшло клопотання про розподіл судових витрат. (а.с.155-156)

В судовому засіданні 21 грудня 2022 року за участю позивачки, відповідача та їх представників було долучено клопотання про розподіл судових витрат до матеріалів справи та відкладено розгляд справи на 20 січня 2023 року для надання можливості відповідачу надати свої доводи та заперечення на вищевказане клопотання. (а.с.170)

20 січня 2023 року за участю позивачки, відповідача та їх представників було завершено розгляд справи по суті та ухвалено рішення.

Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову з підстав зазначених у письмових поясненнях.

Заслухавши думку сторін по справі, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до змісту ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 травня 2012 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя було задоволено, визнано за ОСОБА_1 право спільної часткової власності на ідеальну частку в приміщеннях магазину загальною площею 202,6 кв.м., розташованого на першому поверсі будинку АДРЕСА_1 , та визнано за ОСОБА_2 право спільної часткової власності на ідеальну частку в приміщеннях магазину загальною площею 202,6 кв.м., розташованого на першому поверсі будинку АДРЕСА_1 . (а.с.13-14)

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року, залишеною без змін постановою Верховного суду від 07 вересня 2022 року, апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задоволено частково, заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 травня 2012 року скасовано, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя було задоволено частково, визнано за ОСОБА_1 право власності на 48/200 частини приміщення магазину загальною площею 202,6 кв.м., розташованого на першому поверсі будинку АДРЕСА_1 , та визнано за ОСОБА_2 право власності на 152/200 частини приміщення магазину загальною площею 202,6 кв. м., розташованого на першому поверсі будинку АДРЕСА_1 . (а.с.101-107)

06 квітня 2021 року відповідачем було обмежено доступ позивачки до спірного приміщення магазину на першому поверсі будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідним листом ГУНП в Дніпропетровській області № 43/4662ж від 08 квітня 2021 року. (а.с.15)

Відповідач по справі заперечував той факт, що позивачка не має можливості потрапити до приміщення вказаного магазину, вказував що між ними не існує спору з цього приводу, однак не надав суду жодних доказів.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч.1 ст.317 ЦК України). Як зазначено у ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст.319 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Так, відповідно до положень ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно) (ч.1 ст.355 ЦК України).

Частиною 2 ст.386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Системний аналіз приписів законодавства дозволяє дійти висновку, що захист речового права шляхом пред`явлення позову про усунення перешкод у користуванні майном є можливим носієм речового права і передбачає доведення позивачем наступних обставин: 1) належність позивачу речового права, з приводу захисту якого він звернувся до суду; 2) порушення цього права, його невизнання чи оспорювання; 3) вчинення цих дій саме відповідачем.

За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до глави 23 ЦК України громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд.

У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

При цьому, оскільки частки співвласників не виділені в натурі, не можуть бути взяті до уваги заперечення відповідача про те, що позивачка просить надати їй доступ до усього приміщення, хоча є власником лише 48/200 часток. В подальшому, співвласники не позбавлені права розділити майно в натурі відповідно до належних часток, визначити порядок користування майном або розподілити доходи від нього.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що позивачем надано докази наявності перешкод з боку відповідача у доступі до спірного приміщення магазину загальною площею 202,6 кв.м., розташованого на першому поверсі будинку АДРЕСА_1 , тому позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Частинами 1, 3 та 4 ст.137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Позивачем на підтвердження своїх витрат на правову допомогу надано: договір про надання правової допомоги № 8/21-РЗ, укладений 08 червня 2021 року між адвокатським об`єднанням «ІСТЕЙТ» та ОСОБА_1 (а.с.159-162), ордер про надання правничої допомоги адвокатом Бевза М.О. клієнту Олійник О.А. (а.с.157), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 25 лютого 2019 року № 112 на ім`я ОСОБА_3 (а.с.158), додаткова угода № 1 до договору № 8/21-РЗ від 08 червня 2021 року (а.с.163-164), розрахунок витрат на правову допомогу (а.с.165), акт № 1 наданих послуг до договору № 8/21-РЗ від 08 червня 2021 року (а.с.166), рахунок № 1 від 07 грудня 2022 року про сплату позивачкою адвокату 9 600 грн. за надані послуги. (а.с.167)

Як вбачається з матеріалів справи представник позивачки здійснював свої обов`язки визначені договором про надання правової допомоги, підготовляв та направляв процесуальні документи. Оскільки вказані дії можуть розглядатись як відповідні процесуальні дії сторони, зважаючи на час, необхідний для їх фактичного здійснення, суд приходить до висновку, що заявлена позивачкою сума 9 600 грн. витрат на правову допомогу знаходиться в межах граничних витрат, передбачених законом.

Наданий позивачкою рахунок № 1 від 07 грудня 2022 року містить всі необхідні реквізити: дату видачі, суму, прізвище та ініціали позивачки, відомості про адвоката, підпис, зазначено, що грошові кошти сплачені позивачкою згідно договору про надання правової допомоги від 08 червня 2021 року. (а.с.167)

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, враховуючи повне задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн., а також витрати на оплату правової допомоги адвоката.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.16, 316, 317, 319, 321, 386, 391 ЦК України, ст.ст.4, 12, 13, 76, 77, 81, 141, 259, 263-265, 274 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користування власністю задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) усунути перешкоди ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) у користуванні приміщенням магазину загальною площею 202,6 кв.м. нежитлові приміщення № № 41, 42, 55, 56 на першому поверсі будинку АДРЕСА_1 шляхом надання доступу до приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп., витрати на оплату правової допомоги адвоката в розмірі 9 600 грн. 00 коп., а разом 10 508 (Десять тисяч п`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня підписання його повного тексту.

Повний текст рішення складено 30.01.2023 р.

Суддя С.В. Єдаменко