Ухвала

22 березня 2023 року

м. Київ

справа № 556/1603/20

провадження № 61-3964ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представників ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 22 березня 2022 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 27 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами позики та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання договорів позики недійсними,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами позики.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 22 березня 2022 року призначено у вказаній вище справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання:

1. Ким виконані рукописні підписи, які містяться:

- на договорі позики від 20 листопада 2018 року № 1 в кінці кожної сторінки знизу після слова «Позичальник»,

- на додатковій угоді № 1-В щодо встановлення розміру відсотків за користування позикою до договору позики від 20 листопада 2018 року № 1 в кінці сторінки знизу після слова «Позичальник»,

- на Договорі позики від 20 грудня 2018 року № 2 в кінці кожної сторінки знизу після слова «Позичальник»,

- на додатковій угоді № 2-В щодо встановлення розміру відсотків за користування позикою до Договору позики від 20 грудня 2018 року № 2 в кінці сторінки знизу після слова «Позичальник»

ОСОБА_1 чи іншою особою?

Для проведення судово-почеркознавчої експертизи в розпорядження експертам надано: заяву-анкету № 1765616 від 14 квітня 2018 року на ОСОБА_1 ; копію актового запису про шлюб № 1901 від 10 серпня 2016 року відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ; справу № 07 том № 1.

Зобов`язано ОСОБА_4 або її представників надати експерту оригінали договору позики від 20 листопада 2018 року № 1, додаткової угоді № 1-В, договору позики від 20 грудня 2018 року № 2, додаткової угоді № 2-В.

Проведення експертизи доручено експертам Львівського Науково-дослідного інституту судових експертиз (вул. Липинського, 54, м. Львів).

Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України.

Оплату експертизи покладено на ОСОБА_4 .

Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 27 жовтня 2022 року апеляційну скаргу представників ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 залишено без задоволення. Ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 22 березня 2022 року залишено без змін.

У березні 2023 року представники ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 22 березня 2022 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 27 жовтня 2022 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судове рішення скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Пункт 8 статті 129 Конституції України та пункт 9 частини третьої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачають, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

За приписами пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ухвали, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду, наведено в статті 353 ЦПК України.

Згідно з пунктом 12 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо призначення експертизи.

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Отже, зміст пункту 12 частини першої статті 353 та частини першої статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права та регламентує право касаційного оскарження судових рішень, свідчить про те, що оскарження ухвал суду першої інстанції щодо призначення експертизи, після їх перегляду в апеляційному суді, у касаційному порядку не передбачено.

Враховуючи наведене, оскільки ухвала Володимирецького районного суду Рівненської області від 22 березня 2022 року та постанова Рівненського апеляційного суду від 27 жовтня 2022 року не підлягають оскарженню в касаційному порядку відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представників ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 22 березня 2022 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 27 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами позики та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання договорів позики недійсними відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний О. В. Ступак