Справа № 727/129/23
Провадження № 2/727/419/23
01 березня 2023 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
Головуючого - судді: Одовічен Я.В.
За участю секретаря: Філатової К.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернівці цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення суми відшкодування, -
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми відшкодування.
Посилався на те, що 07.09.2021 року по вул. Хотинській, 49Д в м.Чернівці відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Renault Dokker» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортних засобів марки «Mercedes-Benz ML 350» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , під його ж керуванням, марки «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_3 , належний ОСОБА_3 , марки «Fiat-Iveco» д.н.з. НОМЕР_4 , належний ОСОБА_4 та «ЗАЗ Sens» д.н.з. НОМЕР_5 ., належний ОСОБА_5 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження.
Постановою Садгірського районного суду м.Чернівці від 23.11.2021 року у справі №726/1532/21 ОСОБА_1 було визнано винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди та накладено стягнення у вигляді штрафу.
На момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Renault Dokker» д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована за договором добровільного страхування наземного транспорту/Надійне КАСКО №06/107-68-005942/21.
08.09.2021 року страхувальник пошкодженого автомобіля марки «Renault Dokker» д.н.з. НОМЕР_1 звернувся до ПРАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із заявою про настання події «КАСКО».
09.09.2021 року ПРАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» складено Акт огляду застрахованого транспортного засобу.
Відповідно до Ремонтної калькуляції №21-0456788 від 10.09.2021 року вартість відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу склала 394533 грн. 72 коп.
Страхова сума на дату настання страхового випадку складала 440000 грн. 00 коп. Вартість залишків склала 105000 грн. 00 коп.
28.09.2021 року власником пошкодженого транспортного засобу «Renault Dokker» д.н.з. НОМЕР_1 було подано до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» заяву-погодження на виплату страхового відшкодування у розмірі 291000 грн. 00 коп.
Відповідно до платіжного доручення №ЗР093012 04.10.2021 року ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 291000 грн. 00 коп.
Транспортний засіб «Mercedes-Benz ML 350» д.н.з. НОМЕР_2 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 , на момент ДТП був застрахований у ПрАТ «СК» ПЗУ України» за полісом ОСЦПВВНТЗ №ЕР-201243063.
Правовідносини, що виникли між ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ОСОБА_1 у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої особи страхового відшкодування, є засновані на суброгації перехід до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» права вимоги потерпілого у деліктному зобов`язанні.
Для вирішення спору у позасудовому порядку позивачем було надіслано ОСОБА_1 вимогу, однак останній у добровільному порядку кошти не сплатив.
Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» суму відшкодування у розмірі 161000 грн. 00 коп., а також понесені судові витрати.
Ухвалою суду від 16.01.2023 року провадження у справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідачем відзиву на позов подано не було.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем проживання в порядку, передбаченому положеннями ст.ст. 130,131 ЦПК України, а також шляхом публікації оголошення на веб-сайті судової влади, про що у справі є належні докази, про причини відсутності не повідомив.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.
Згідно положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступних висновків.
Зокрема, судом встановлено такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин:
Як було встановлено судом, постановою Садгірського районного суду м.Чернівці у справі №726/1532/21 від 23.11.2021 року, ОСОБА_1 було визнано винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 07.09.2021 року та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП (а.с.17).
Постановами суду було встановлено, що ОСОБА_1 07.09.2021 року о 23 год. 21 хв., в м.Чернівці по вул.Хотинській, 49Б керував автомобілем марки «Mercedes-Benz ML 350» д.н.з. НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння, не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з транспортним засобом «Renault» д.н.з. НОМЕР_1 , який після удару зіткнувся з транспортним засобом «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_3 , а той допустив зіткнення з автомобілем «Fiat» д.н.з. НОМЕР_5 .

Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

На час розгляду справи в суді дані постанови є чинними, не скасовувалися, а тому суд вважає встановленим факт вини водія ОСОБА_1 в настанні дорожньо-транспортної пригоди 07.09.2021 року.

Судом також установлено та з матеріалів справи вбачається, що 27.05.2021 року між ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ТОВ «ПБС» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту/Надійне КАСКО №06/107-68-005942/21.

Предметом договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням застрахованим транспортним засобом - «Renault Dokker» д.н.з. НОМЕР_1 , та застрахованим додатковим обладнанням.

Період страхування з 02.06.2021 року по 01.06.2022 року. Загальна страхова сума 440000 грн. (а.с.11).

08.09.2021 року власник транспортного засобу марки «Renault Dokker» д.н.з. НОМЕР_1 ТОВ «ПБС» звернулося з заявою до ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із заявою про настання події (КАСКО)(а.с.19)

09.09.2021 року ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було складено акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) «Renault Dokker» д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.22).

Відповідно до ремонтної калькуляції №21-0456788 від 10.09.2021 року вартість відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу склала 394533 грн. 72 коп. (а.с.23-26).

28.09.2021 року ТОВ «ПБС» звернулося до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із заявою-погодження на виплату страхового відшкодування. Згідно вказаної заяви-погодження ТОВ «ПБС» погодилося із вартістю відновлювального ремонту автомобіля «Renault Dokker» д.н.з. НОМЕР_1 у сумі 291000 грн. (а.с.28).

Відповідно до платіжного доручення №ЗР093012 від 04.10.2021 року ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплатило ТОВ «ПБС» страхове відшкодування в сумі 291000 грн. 00 коп. (а.с.31).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на час настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «СК» ПЗУ України».

11.10.2021 року ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» звернулося до ПрАП «СК «ПЗУ України» з заявою (претензією) про виплату страхового відшкодування (в порядку регресу) №88 (а.с.32).

Відповідно до платіжного доручення №00065119 від 01.11.2021 року ПрАП «СК «ПЗУ України» виплатило ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 130000 грн. 00 коп. (а.с.33).

09.02.2022 року представником ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було надіслано ОСОБА_1 вимогу про добровільне відшкодування різниці між фактичним розміром понесених витрат та отриманим страховим відшкодуванням у розмірі 161000 грн. 00 коп. (а.с.34-35).

Правовідносини в сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспорт них засобів» (надалі Закон), що спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18).

Позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків, із урахуванням ліміту відповідальності за шкоду, заподіяну майну.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування, до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завдання шкоди відповідачем, в порядку суброгації.

Відносини ж між відповідачем та його страховиком ПрАТ «СК «ПЗУ України» регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно з частиною першою зазначеної статті у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином страховик відповідача виконав свої зобов`язання, відшкодувавши витрати, пов`язані з конструктивною загибеллю транспортного засобу.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У зв`язку із заміною сторони кредитора у деліктному правовідношенні у межах фактичних витрат до позивача перейшло право вимоги у відповідній частині до відповідача, оскільки страхова виплата страховика відповідача є недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди.

Отже, за змістом статті 993 ЦК України у системному зв`язку зі статтею 990 цього Кодексу та статтею 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 03 вересня 2018 року у справі № 464/1937/16-ц (провадження № 61-4756св18).

Установивши, що вартість матеріального збитку, завданого ТОВ «ПБС» пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталась з вини ОСОБА_1 , перевищує виплачений ПрАТ «СК «ПЗУ України» позивачу розмір страхового відшкодування, суд дійшов до висновку, що з відповідача як з винної особи на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром понесених витрат та отриманим страховим відшкодуванням.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 03.12.2020 року у справі №352/1384/18.

Як вбачається з частково досліджених матеріалів справи, представником позивача було повідомлено суд про подання доказів, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано договір про надання правової допомоги №27 від 12.08.2021 року; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи про відшкодування шкоди в порядку регресу; акт прийому-передачі справ; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом згідно умов договору про надання правової допомоги №27 від 12.08.2021 року та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Положеннями ст.137 ЦПК України регламентовано, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правової допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану з справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 30.03.2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Дослідивши надані представником позивача документи, судом встановлено, що в них зазначено конкретний обсяг наданих послуг, наявний обґрунтований розрахунок витраченого адвокатом часу щодо надання кожного виду послуг та їх вартість.

За таких обставин суд вважає, що пред`явлений до стягнення розмір понесених судових витрат на правову допомогу під час розгляду справи в суді підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки представником позивача доведено право на це та заперечень щодо їх розміру від відповідача не надходило, отже відсутній спір щодо розміру заявлених витрат.

Оскільки позов задоволено повністю, то суд вважає, що з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 40250 гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову сплачений судовий збір у сумі 2481 грн. Оскільки позов суд задовольняє у повному обсязі, сума судового збору підлягає стягненню з відповідача повністю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.1187, 1191 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 18, 80, 89, 141, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП не відомий), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (код ЄДРППОУ 24175269), місцезнаходження: м.Київ, вул.Глибочицька, 44 суму відшкодування у розмірі 161000 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП не відомий) на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (код ЄДРППОУ 24175269) понесені судові витрати у розмірі у розмірі 2481 грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40250 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Одовічен Я.В.