ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 лютого 2023 року

м. Харків

справа № 621/4095/21

провадження № 22-ц/818/351/23

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Дорі Фінанс"

третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Подолянко Іван Андрійович

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорі Фінанс", третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Подолянко Іван Андрійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 28 січня 2022 року, у складі судді Бібіка О.В.,-

в с т а н о в и в:

В грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорі Фінанс", третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Подолянко Іван Андрійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 28 січня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни № 87627 від 12 червня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Дорі Фінанс» заборгованості у розмірі 8548 грн. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Дорі Фінанс" на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 908 грн за подання позову та 454 грн за подання заяви про забезпечення позову. В іншій частині - відмовлено.

Додатковим рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 13 грудня 2022 року стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Дорі Фінанс" на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 2716 грн 69 коп, стягнуті по виконавчому провадженню № 66663079. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Дорі Фінанс" на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 992 грн 40 коп.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції в частині відмови в стягненні судових витрат на професійну правничу допомогу скасувати та прийняти нову постанову, якою в цій частині вимоги задовольнити та стягнути з ТОВ "Дорі Фінанс" на користь позивачки витрати на правничу (правову ) допомогу в розмірі 2 500 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні вимог щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу прийняте з неправильним застосуванням судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права. Суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, а тому рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні вимог щодо стягнення витрат на правничу (правову) допомогу є незаконним та необґрунтованим. Просить переглянути справу з урахуванням правової позиції визначеної у позовній заяві та висновками Верховного суду, чого не було зроблено судом першої інстанції.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду в частині задоволених позовних вимог не оспорюється, тому судом апеляційної інстанції не переглядається.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. З урахуванням положень статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На обґрунтування витрат на правничу допомогу позивачкою надано договір про надання правової допомоги, укладений 09.12.2021 року між адвокатом Лебединською І.С. та Бойчук І.О.; додаткову угоду до договору про надання адвокатом правової допомоги від 09.12.2021 року; квитанція до прибуткового ордера № 35 від 09.12.2021 року; розрахунок суми витрат, пов`язаних з правничою допомогою, однак, позивачкою не надано акту приймання - передачі наданих юридичних послуг між адвокатом та клієнтом у обсязі, який зазначено у довідці-рахунку, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог позивача про стягнення витрат на правничу допомогу.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам закону та фактичним обставинам справи відповідає не в повній мірі.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З вимог позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що вона заявила про понесенні нею витрати на професійну правничу допомогу та їх орієнтовний попередній розрахунок на день звернення до суду із позовом складав 2 500,00 грн, які позивач і просила стягнути на її користь з відповідача. Відповідні копії підтверджуючих документів були надані позивачкою разом з позовною заявою(а.с.1-19).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі №379/1418/18 та від 12 лютого 2020 року у справі №648/1102/19.

У даній справі встановлено, що в інтересах позивачки діяла адвокат Лебединська І.С. згідно із укладеним договором про надання правової допомоги від 09.12.2021 року №б/н та на підставі ордеру від 15.12.2021 року: АХ № 1080647.

До позовної заяви позивачем на підтвердження понесених судових витрат, було додано: договір про надання правової допомоги від 09.12.2021 року №б/н; додаткову угоду до договору про надання адвокатом правової допомоги від 09.12.2021 року; квитанція до прибуткового ордера № 35 від 09.12.2021 року; розрахунок суми витрат, пов`язаних з правничою допомогою від 20.12.2021 року.

Відповідно до додаткової угоди до договору про надання адвокатом правової допомоги від 09.12.2021 року сторонами визначено, що винагорода складає 2 500,00 грн.

Як вбачається з розрахунку суми витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката вартість робіт складається з: підготовки позовної заяви та заяви про забезпечення позову.

Із викладеного вбачається, що заявник дотримався порядку подання доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу та здійснив це у визначені строки.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні вимог щодо відшкодування витрат на правничу (правову) допомогу, дійшов помилкового висновку щодо недоведеності факту їх понесення, оскільки позивачка підтвердила такі витрати належними та допустимими доказами.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні вимог щодо відшкодування витрат на правничу (правову) допомогу підлягає скасуванню з задоволенням цих вимог у повному обсязі.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги, має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до положень статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права.

Тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні вимог щодо відшкодування витрат на правничу (правову) допомогу в розмірі 2 500,00 грн із задоволенням зазначених вимог.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

В іншій частині рішення суду не оскаржене і судом апеляційної інстанції не переглядолось.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 28 січня 2022 року в частині відмови в стягненні з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорі Фінанс"на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу у загальному розмірі 2 500,00 грн - скасувати.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорі Фінанс"на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 2 500,00 (дві тисячі п`ятсот) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і підлягає оскарженню в касаційному порядку у випадках, встановлених частиною третьою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повний тест постанови складено 09.02.2023 року.