Справа № 565/98/23
Провадження № 2/565/108/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 березня 2023 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бренчук Г.В., за участю секретаря судового засідання Щур Н.О., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 у якій просить розірвати шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області від 05 травня 2009 року, актовий запис № 71, та стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї третини від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову і до повноліття дітей.

В обґрунтування позову зазначає, що протягом останніх декількох місяців сімейні стосунки розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага. Кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, шлюбні стосунки припинились. Фактично сім`я припинила своє існування. Позивач вважає, що перебування у шлюбі є недоречним, шлюб фактично розпався, примирення та збереження шлюбу неможливе. Стверджує, що перебування у шлюбі суперечить її інтересам розвиватись фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах гідності. Наголошує, що наполягає на розірванні шлюбу, тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Вказує, що від спільного проживання сторони мають двох неповнолітніх дітей, які проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання спільних дітей, однак в тому розмірі, в якому він сам вважає за доцільне. Позивач вказує, що не може самостійно забезпечити належний рівень життя для дітей. Зазначає, що відповідач є здоровим, офіційно працевлаштований у ВП «Рівненська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом», має регулярний дохід, стягнення по виконавчим документам з нього не провадяться, отже він спроможний сплачувати аліменти на своїх дітей.

Ухвалою від 09 лютого 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, судове засідання для розгляду справи призначено на 08 березня 2023 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 не з`явились, представник позивача подала заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи без участі позивача та її представника.

Відповідач ОСОБА_1 письмового відзиву на позовну заяву суду не подав, у судовому засіданні заперечив проти розірвання шлюбу, вказав, що не вбачає в цьому сенсу, не заперечував проти задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дітей.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_6 ) перебувають у шлюбі, який зареєстрований 05 травня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області, про що зроблено актовий запис № 71, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від спільного проживання у шлюбі, сторони мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 відповідно.

У ч.1 ст.24 СК України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.

Відповідно до частин 3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України).

Згідно з ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

З огляду на викладені правові норми, встановлені обставини справи, враховуючи фактичні взаємини подружжя, категоричну позицію позивача щодо неможливості збереження сімейних стосунків, відсутність мотивованих заперечень відповідача, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, відтак, недоцільно надавати подружжю термін на примирення, а шлюб слід розірвати.

Згідно з ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку (ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»).

За приписами ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

У відповідності до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями ч.3 ст. 81 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За змістом ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідач підтвердив, що працює на ВП «Рівненська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом», має регулярний дохід, вказав, що стан його здоров`я задовільний, інших утриманців, крім спільних з позивачем дітей, не має.

Враховуючи викладене вище, рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, те що відповідач позовні вимоги в частині стягнення аліментів визнав, суд вбачає наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей сторін в розмірі однієї третини його заробітку (доходу) щомісячно.

Вказаний розмір аліментів суд вважає необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 073,60 грн за вимогою про розірвання шлюбу.

Також, за правилами ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1 073,60 грн за вимогою про стягнення аліментів.

Керуючись статтями 264, 265, 354, 355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 05 травня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області, про що зроблено актовий запис № 71.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї третини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 січня 2023 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 073,60 грн судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 1 073,60 грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Повне судове рішення складено 08 березня 2023 року.

Суддя Бренчук Г.В.