Справа № 147/632/21
Провадження № 22-ц/801/173/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Натальчук О. А.
Доповідач:Ковальчук О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 рокуСправа № 147/632/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Ковальчука О. В.,

суддів: Сала Т. Б., Якименко М.М.,

за участі секретаря Луцишина О. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Тростянецької селищної ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

за апеляційною скаргою Органу опіки та піклування Тростянецької селищної ради на ухвалу Тростянецького районного суду Вінницької області про відмову у задоволенні його заяви про заміну способу і порядку виконання судового рішення, постановлену у цій справі 25 листопада 2022 року у смт. Тростянець суддею цього суду Натальчук О.А.,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2022 року Орган опіки та піклування Тростянецької селищної ради звернувся до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Заява мотивована тим, що постановою Вінницького апеляційного суду від 11 січня 2022 року позов Органу опіки та піклування Тростянецької селищної ради задоволено. Позбавлено батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відносно їх сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 22 червня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до цієї постанови судом першої інстанції 04 лютого 2022 року видано два виконавчих листи, у яких стягувачем зазначено Орган опіки та піклування Тростянецької селищної ради, а боржниками ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відповідно.

Проте 26 жовтня 2022 року старшим державним виконавцем Тростянецького відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (далі Тростянецький відділ ДВС у Гайсинському районі Вінницької області ЦЗМУ Міністерства юстиції (м. Хмельницький)) такі виконавчі документи було повернуто стягувачу без прийняття їх до виконання на підставі ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження». Виконавчий лист, де боржником вказана ОСОБА_1 , повернуто з підстав того, що у ньому не зазначено її РНОКПП або серію та номер паспорта, разом з виконавчим листом стягувачем не подано заяву, оформлену відповідно до п.3 Розділу ІІІ Інструкції з примусового виконання рішення. Виконавчий лист, де боржником вказаний ОСОБА_3 , повернуто через те, що стягувачем разом з виконавчим листом не подано заяву, оформлену відповідно до п.3 Розділу ІІІ Інструкції з примусового виконання рішень.

Пославшись на викладене, Орган опіки та піклування Тростянецької селищної ради просив суд змінити спосіб і порядок виконання судового рішення, а саме постанови Вінницького апеляційного суду від 11 січня 2022 року, встановивши наступний спосіб і порядок її виконання:

«Стягнути аліменти з ОСОБА_2 , серія та номер паспорту НОМЕР_1 , виданий Тростянецьким РВ УМВС України у Вінницькій області 08 вересня 1999 року, РНОКПП НОМЕР_2 , на користь дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини від усіх видів заробітку доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 22 червня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути аліменти з ОСОБА_1 , серія та номер паспорту НОМЕР_3 , виданий Тростянецьким РВ УМВС України у Вінницькій області 20 вересня 2004 року, РНОКПП НОМЕР_4 , на користь дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини від усіх видів заробітку доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 22 червня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Зобов`язати Орган опіки та піклування Тростянецької селищної ради протягом п`яти днів з дня набрання рішенням законної сили відкрити неповнолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особистий рахунок у відділенні Акціонерного товариства «Ощадбанк» (далі АТ «Ощадбанк»).

Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 25 листопада 2022 року у задоволенні заяви Органу опіки та піклування Тростянецької селищної ради про зміну способу і порядку виконання судового рішення відмовлено.

Не погодившись із постановленою ухвалою, Орган опіки та піклування Тростянецької селищної ради, посилаючись на невідповідність висновків, викладених в ухвалі суду першої інстанції, обставинам справи, а також на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, в апеляційній скарзі просить оскаржувану ухвалу скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким вказану заяву задовольнити.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак, оскаржувана ухвала суду цим вимогам відповідає не в повній мірі, тому апеляційний суд, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, перевіривши її законність і обґрунтованість не тільки у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Вінницького апеляційного суду від 11 січня 2022 року позов Органу опіки та піклування Тростянецької селищної ради задоволено. Позбавлено батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відносно їх сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 22 червня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття (т.1, а.с. 139-143).

04 лютого 2022 року Тростянецьким районним судом Вінницької області було видано 2 виконавчі листи у цій цивільній справі Органу опіки та піклування Тростянецької селищної ради (т.2, а.с. 46,49).

26 жовтня 2022 року старшим державним виконавцем Тростянецького відділу ДВС у Гайсинському районі Вінницької область ЦЗМУ Міністерства юстиції (м. Хмельницький) було повернуто такі виконавчі документи стягувачу без прийняття їх до виконання на підставі ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження». Виконавчий лист, де боржником вказана ОСОБА_1 , повернуто з підстав того, що у ньому не зазначено її РНОКПП або серію та номер паспорта, разом з виконавчим листом стягувачем не подано заяву, оформлену відповідно до п.3 Розділу ІІІ Інструкції з примусового виконання рішення. Виконавчий лист, де боржником вказаний ОСОБА_3 , повернуто через те, що стягувачем разом з виконавчим листом не подано заяву, оформлену відповідно до п.3 Розділу ІІІ Інструкції з примусового виконання рішень (т. 2, а.с. 11,13).

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» наголошує, що право на звернення до суду, гарантоване статтею 6 Конвенції, також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні. Отже, спосіб виконання судового рішення не може змінюватись без наявності законних на це підстав.

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Зміна способу та порядку виконання рішення - це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов`язки суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення. Тобто судом вживаються нові заходи для реалізації рішення суду в разі неможливості його виконання у порядку і спосіб, що встановлені раніше.

Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим.

При вирішенні питання про зміну способу виконання суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

У постанові Верховного Суду від 11 серпня 2022 року у справі №П/811/269/17 вказано, що під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

З урахування наведеного та встановлених у справі обставин, зокрема того, що вимога про зобов`язання Органу опіки та піклування Тростянецької селищної ради протягом п`яти днів з дня набрання рішенням законної сили відкрити неповнолітньому ОСОБА_3 особистий рахунок у відділенні АТ «Ощадбанк», при подачі позовної заяви не заявлялась та не вирішувалась судом при ухваленні рішення по суті спору, тому ця вимога за своєю суттю є новою позовною вимогою, а відтак не може бути заявлена у цій же справі на стадії виконання рішення шляхом подання заяви у порядку, передбаченому ст. 435 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні заяви про заміну способу і порядку виконання судового рішення.

Натомість фактичні обставини справи суд з`ясував та зазначив в оскаржуваному судовому рішенні не повністю, зокрема вказав, що відповідно до вищезгаданої постанови Вінницького апеляційного суду видано два виконавчі листи, в яких зазначено стягувачем Орган опіки та піклування Тростянецької селищної ради, проте старшим державним виконавцем Тростянецького відділу ДВС у Гайсинському районі Вінницької області ЦЗМУ Міністерства юстиції (м. Хмельницький) повернуто виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання, оскільки виконавчий документ не відповідає вимогам ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме: відсутній РНОКПП та/або серія і номер паспорта боржника, відсутня заява оформлена, відповідно до ч.3 Розділу ІІІ Інструкції з примусового виконання рішень. Тобто зазначивши, що було видано два виконавчі листи, суд вказав про підстави для повернення лише одного із них, не уточнивши якого конкретно.

Суд першої інстанції повинен був встановити та вказати в оскаржуваній ухвалі, що вищезазначені два виконавчі документи виконавцем було повернуто з різних підстав, а саме: виконавчий лист, де боржником значиться ОСОБА_1 , повернуто з підстав того, що у ньому відсутні РНОКПП або серія та номер паспорта боржника, разом з виконавчим листом стягувачем не подано заяву, оформлену відповідно до п.3 Розділу ІІІ Інструкції з примусового виконання рішень; а виконавчий лист, де боржником значиться ОСОБА_3 повернуто лише з підстав того, що стягувачем не подано заяву, оформлену відповідно до п.3 Розділу ІІІ Інструкції з примусового виконання рішень.

За умови відсутності у виконавчому листі персональних даних боржника ОСОБА_1 виконавець міг направити запит до відповідних державних органів для отримання такої інформації, що передбачено п.3 ч.3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», де зазначено, що виконавець має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Верховний Суд у постанові від 08 квітня 2020 року у справі № 175/3554/14-ц вказав, що сама лише відсутність у виконавчому документі окремих відомостей про особу боржника не є підставою для повернення виконавчих документів без прийняття до виконання.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц, де зазначено, що відсутність у виконавчому документі будь якої інформації щодо боржника, зокрема, дати народження, паспортних даних не позбавляє виконавця скористатися своїм правом та отримати таку інформацію у відповідних установах.

Зважаючи на те, що вищезгадані дії виконавцем вчинено не було, стягувач, як сторона виконавчого провадження міг би звернутись зі скаргою на такі дії державного виконавця в порядку визначеному розділом VII ЦПК України. Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) (ч. 2 ст. 451 ЦПК України).

Як вбачається із матеріалів справи, апелянт зі скаргою на дії державного виконавця щодо повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття його до виконання не звертався, хоча не був позбавлений такої можливості, натомість обрав невірний спосіб захисту порушених прав на стадії виконання рішення, подавши заяву про зміну способу і порядку виконання судового рішення, тобто у зовсім іншому процесуальному порядку, передбаченому ст. 435 ЦПК України, який за вказаних фактичних обставин не може бути застосований.

Доводи апеляційної скарги про те, що у вищезгаданих виконавчих листах невірно зазначено стягувача «Орган опіки та піклування Тростянецької селищної ради», замість вірного « ОСОБА_3 », чого не було враховано судом першої інстанції при розгляді названої зави, відхиляються апеляційним судом, адже виправлення помилки у виконавчому документі, зокрема в частині вірного зазначення особи стягувача, вирішуються судом після подання стягувачем або боржником відповідної заяви в порядку, передбаченому ст. 432 ЦПК України, яка у даній справі не надходила.

За таких обставин, заявник фактично просить суд частково змінити зміст резолютивної частини постанови Вінницького апеляційного суду від 11 січня 2022 року, яка набрала законної сили, а частково - винести нове судове рішення у розглянутій справі за вимогами, які у цій справі не заявлялися, що є неприпустимим.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, ухвалу суду першої інстанції змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Органу опіки та піклування Тростянецької селищної ради задовольнити частково, ухвалу Тростянецького районного суду Вінницької області від 25 листопада 2022 року змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови, в іншій частині - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ковальчук

Судді : Т. Б. Сало

М. М. Якименко