Справа № 740/4733/22
Провадження № 2/740/222/23
УХВАЛА

08 травня 2023 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Зінич А. С.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

установив:

У грудні 2022 року до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області надійшла вказана позовна заява ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, в якій позивач просив стягнути на свою користь з ОСОБА_1 суму заборгованості за договором позики № 1845431 у розмірі 15 066,53 грн, з яких: 6793,26 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 8273,27 грн сума заборгованості за відсотками, та стягнути понесені судові витрати.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 07 лютого 2023 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 07 березня 2023 року 09-00 год.

У відзиві на позов, який надійшов до суду в березні 2023 року, відповідачка заперечила проти задоволення позову, посилаючись на те, що жодних договорів із ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» вона не укладала, коштів не отримувала, позов вважає шахрайським, просила витребувати докази того, що вона отримувала кошти.

Крім цього, відповідачка подала до суду клопотання про витребування оригіналу договору позики від 12.03.2021 № 1845431 та інформації від ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» про отримання нею коштів, зазначених у позовній заяві, а саме 15 066,53 грн, у зв`язку з чим просила відкласти розгляд справи.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 07 березня 2023 року задоволено клопотання відповідачки; судове засідання відкладено на 12 квітня 2023 року 14-00 год.; витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» оригінал електронного доказу договору позики від 12 березня 2021 року № 1845431, укладеного з ОСОБА_1 , а також належним чином завірені копії документів щодо фактичного надання (перерахування) ОСОБА_1 грошових коштів за цим договором; у разі, якщо такі документи є електронними копії (паперові копії) цих документів, належним чином завірені, та оригінал електронного доказу.

04.04.2023 до суду надійшли матеріали від ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на виконання вищевказаної ухвали суду, а саме: копія договору позики з додатками, довідка про проведених транзакціях.

03.05.2023 до суду надійшло клопотання відповідачки про витребування доказів у ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес», а саме: докази того, що зазначена сума коштів була дійсно перерахована на її банківський рахунок, та докази того, що всі електронні підписи з одноразовим ідентифікатором належать саме їй. Клопотання мотивоване тим, що надана позивачем копія договору не відповідає вимогам належності, допустимості і достовірності. Крім цього, надані товариством документи за її клопотанням не містять її підпису і невідомі їй. Також відсутній чіткий бухгалтерський документ, що вказана в документах сума коштів у розмірі 12 000 грн була перерахована саме на її банківський рахунок і вона дійсно отримала вказану суму коштів.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України с уд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Положеннями ст. 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Зокрема, згідно із ч. 2 ст. 84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинні бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Усупереч викладеному, клопотання відповідачки про витребування доказів не містить жодних відомостей про обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; вжиті відповідачкою заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

З урахуванням викладеного, а також зважаючи на межі заявлених позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідачки про витребування доказів.

Разом з цим суд вважає за необхідне зазначити й таке.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За змістом ст. 12 ЦПК України, ц ивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає у тому, при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав. Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав. Суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права.

Зловживання процесуальними правами може мати форму штучного ускладнення цивільного процесу, ускладнення розгляду справи в результаті поведінки, що перешкоджає винесенню рішення у справі або вчиненню інших процесуальних дій.

Частинами 3, 4 ст. 44 ЦПК України передбачено, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Види заходів процесуального примусу визначені ч. 1 ст. 144 ЦПК України, а саме: попередження; видалення із залу судового засідання; тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; привід; штраф.

Згідно із ч. 1 ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Європейський суд з прав людини наголошував, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії від 07 липня 1989 року).

З метою забезпечення реалізації прав сторін, суд вважає за можливе відкласти розгляд справи, про що повідомити учасників справи.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 83, 84, 223, 260, 261 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання відповідачки ОСОБА_1 про витребування доказів відмовити.

Судове засідання у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відкласти на 22 травня 2023 року 10-30 год. у приміщенні Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області (16600, Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Шевченка, 57 А), про що повідомити учасників справи.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: http://ng.cn.court.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Шевченко