Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 489/3398/22
Провадження № 2/475/123/23
У Х В А Л А

10.02.2023смт. Доманівка

Суддя Доманівського районного суду Миколаївської області Кривенко О.В., ознайомившись зі змістом позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, доданих до заяви матеріалів,

ВСТАНОВИВ:

07 лютого 2023 року до Доманівського районного суду Миколаївської області з Ленінського районного суду м. Миколаєв за підсудністю надійшли матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 19 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин.

Суди розглядають справи в порядку позовного (загального або спрощеного), наказного та окремого провадження (ч.2 ст. 19 ЦПК України).

Зі змісту поданої заяви вбачається наявність спору про право, що виник між позивачем та відповідачкою у сфері сімейних правовідносин з приводу розірвання шлюбу.

Отже, справа за заявою ОСОБА_1 має розглядатись судом в порядку позовного провадження (розд. ІІІ ЦПК України).

Згідно зі ст. 175 ЦПК України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції.

До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (ч.4 ст. 177 ЦПК України).

ОСОБА_1 у поданій ним заяві зазначає про наявність підстав для звільнення його від сплати судового збору згідно з п.12 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Позивач на підтвердження наявності у нього певного статусу надав до суду копію довідки Військової частини НОМЕР_1 від 13.10.2022 р. № 460 яка видана старшому солдату ОСОБА_1 в тому, що він приймає безпосередню участь у бойових діях, забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з 08 серпня 2022 р. по теперішній час.

Водночас згідно з п.12. ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Варто звернути увагу, що пільги, надані цим Законом особі, відповідно до її статусу та у пов`язаних з його реалізацією справах, не розповсюджуються на подання позовів, відмінних за характером спору.

Як приклад, звільнені від сплати судового збору військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, при зверненні до суду з позовами щодо визнання права власності, встановлення факту родинних відносин, сплачують судовий збір в загальному прядку, оскільки такі спори не пов`язані із виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Зміст заявлених позивачем вимог (розірвання шлюбу, укладеного з ОСОБА_2 ) свідчить, що вони не пов`язані з виконанням позивачем військових обов`язків та не стосуються його службових обов`язків.

Оскільки справа не пов`язана з порушенням прав позивача як військовослужбовця, та ОСОБА_1 не звільняється від сплати судового збору на підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Поданий ОСОБА_1 до ОСОБА_2 позов про розірвання шлюбу не стосується соціального і правового захисту військовозобов`язаних.

Відтак, позивач повинен сплатити судовий збір у порядку та розмірі, визначених Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.1 ст. 4 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2023 встановлений у розмірі 2684 гривні.

За положеннями ч. 1 ст. 3 Закону «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за позовну вимогу немайнового характеру, яка подана фізичною особою, складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (у грошовому вираженні: 2684 грн. х 0,4 = 1073,60 грн.).

Реквізити для сплати судового збору: розрахунковий рахунок UA0014390, отримувач коштів: Миколаїв.ГУК/тг смт Доманівка/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ): 37992030, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), код класифікації доходів бюджету: 22030101, найменування коду класифікації доходів бюджету: Судовий збір (Державна судова адміністрація, 050).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (п. 59,60 рішення Суду від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland), заява № 28249/95) вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявника на доступ до правосуддя, оскільки формування справедливих принципів оплати судового збору характеризує рівень доступності до правосуддя в країні.

З наведеного вбачається необхідність застосування до позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу наслідків, передбачених ст. 185 ЦПК України (залишення позовної заяви без руху, встановлення позивачу строку для усунення недоліків).

Належним способом усунення недоліків є подання до суду, сплата суми судового збору за заявлену вимогу немайнового характеру та подання до суду документа на підтвердження такої сплати.

Додатково суддя вважає за необхідне роз`яснити таке.

Положеннями ст. 136 ЦПК України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Зі змісту положень ст.12 ЦПК України випливає, що позивач повинен навести доводи і подати докази на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Отже, за наявності передбачених законом підстав позивач не позбавлений можливості звернутися до суду з відповідним клопотанням про відстрочення/розстрочення сплати судового збору або звільнення від сплати судового збору, подавши докази на підтвердження існування певних підстав.

Керуючись ст. 175,177,185 України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Надати заявнику термін для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Повідомити заявнику про можливість виправлення недоліків шляхом подачі до суду заяви про усунення недоліків з додатками до заяви, відповідно вимог ст. ст. 185, 285 ЦПК України.

Роз`яснити, що у разі невиконання ухвали суду, заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

суддя : О. В. Кривенко