Справа № 521/6289/21
Провадження № 6/521/174/23
УХВАЛА

28.04.2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Леонова О.С.,

при секретарі судового засідання Трояненко А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Іксар К.О. про розшук боржника керівника Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «БУЛКІН» - Цибенко Марину Володимирівну, стягувач: ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «БУЛКІН» про визнання незаконними дії роботодавця, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.

До суду звернулася державний виконавець Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Іксар К.О. з поданням про оголошення розшуку боржника, в якому просить оголосити розшук керівника ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ БУЛКІН" Цибенко Марина Володимирівна РНКОПП НОМЕР_1 . При цьому державний виконавець посилається на те, що 09.08.2022 року відкрито виконавче провадження відповідно до виконавчого листа 521/6289/21, постанова направлено сторонам виконавчого провадження. 23.11.2022 року за виходом державного виконавця, що зазначена в виконавчому документі, ЄДР, а саме м. Одеса вулиця Генерала Петрова, 14. Керівника ОСОБА_2 на місці не було, державного виконавця на територію підприємства допущено не було. Вимоги виконавчого документу не виконуються. 24.11.2022 року державним виконавцем була винесена постанова про накладення штрафу згідно акту державного виконавця від 23.11.2022 року рішення суду не виконується. Неодноразово були направлені виклики боржнику, проте керівник на прийом до державного виконавця не з`явився. Згідно повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення, боржник не забирає поштові відправлення з поштового відділення. Направлення повертаються до Відділу за закінченням терміну зберігання. Попри це, рішення суду наразі не виконується, що є підставою для оголошення розшуку боржника.

Процесуальні дії суду

Ухвалою суду від 18.04.2023 року прийнято до провадження та призначено до розгляду вказане подання.

Ініціатор подання державний виконавець Іксар К.О. разом з поданням надала заяву у відповідності до якої просила проводити судовий розгляд за її відсутності.

Цивільне процесуальне законодавство не пов`язує питання розгляду подання про розшук боржника з обов`язковістю участю сторін виконавчого провадження, в зв`язку з чим, з огляду на обмежені строки розгляду, встановлені ч. 3 статті 438 ЦПК України, та наявної заяви державного виконавця про слухання справи без його участі, суд розглядає подання за відсутності учасників справи та без здійснення технічної фіксації судового засідання звукозаписувальними засобами відповідно до ч. 2 ст 247 ЦПК України

Встановлені судом фактичні обставини справи.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11 січня 2022 року визнано дії ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "БУЛКІН" з не допуску ОСОБА_1 до роботи (робочого місця ) - незаконними. Зобов`язано ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "БУЛКІН" вчинити дії, шляхом допуску та усунення перешкод для подальшого допуску ОСОБА_1 до роботи (робочого місця). Стягнуто з ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "БУЛКІН" (ідентифікаційний код юридичної особи: 39299962) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) моральну шкоду у сумі - 5000 гривень. Стягнуто з ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "БУЛКІН" (ідентифікаційний код юридичної особи: 39299962) на користь держави судовий збір у розмір 1816 гривень.

На виконанні в Першому Малиновському відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 69570042, відкрите за виконавчим листом № 521/6289/21 від 06.07.2022 року виданим Малиновським районним судом м. Одеси.

09.08.2022 року відкрито виконавче провадження відповідно до виконавчого листа 521/6289/21 та постанову направлено сторонам виконавчого провадження.

23.11.2022 року за виходом державного виконавця, що зазначена в виконавчому документі, ЄДР, а саме м. Одеса вулиця Генерала Петрова, 14. Керівника ОСОБА_2 на місці не було, державного виконавця на територію підприємства допущено не було. Вимоги виконавчого документу не виконуються.

24.11.2022 року державним виконавцем була винесена постанова про накладення штрафу згідно акту державного виконавця від 23.11.2022 року.

Неодноразово були направлені виклики боржнику, проте керівник на прийом до державного виконавця не з`явився. Згідно повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення, боржник не забирає поштові відправлення з поштового відділення. Направлення повертаються до Відділу за закінченням терміну зберігання.

Висновки суду за результатами розгляду подання.

Відповідно до частини першої статті 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Згідно частини першої статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Згідно зі ст. 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій, пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Відтак, розшук боржника, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Державний виконавець зобов`язаний перевірити всі наявні в нього відомості щодо місцезнаходження боржника.

Суд може прийняти рішення про розшук боржника тільки у разі, якщо особі, що здійснює виконавче провадження не відоме місце проживання, перебування, місцезнаходження боржника, зокрема, вжитими державним виконавцем заходами не виявлено таку особу за місцем її реєстрації, проживання, роботи, навчання, тощо.

Державним виконавцем не надано суду достатніх і достовірних доказів, які підтверджували відсутність відомостей про місце проживання, перебування боржника.

18.04.2023 р. судом отримано відповідь №36502 від 18.04.2023 року з Єдиного державного демографічного реєстру, з якої вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , УНЗР: 369, паспорт серії НОМЕР_3 , дата видачі 10.09.2008 року, зареєстроване за місцем проживання: АДРЕСА_1 .

Проте, державним виконавцем не здійснювались виконавчі дії з приводу встановленого зареєстрованого місця проживання ОСОБА_2 та жодного процесуального документа виконавцем не було направлено за її адресою.

У рішенні у справі "Янголенко проти України", no. 14077/05, від 10 грудня 2009 року Європейський суд з прав людини зазначив, що провадження у суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження. Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатись як цілісний процес.

У рішенні від 26 липня 2012 року у справі «Савіцький проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що право, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок. Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції. Саме на державу покладається обов`язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції. Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню.

Європейський суд з прав людини повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення Європейського суду з прав людини від 05 липня 2012 року у справі «Глоба проти України»).

Так, частина 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Аналіз наведеної норми прямої дії свідчить про те, що перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу, державний виконавець повинен пересвідчитися, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення.

Отже, у разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 07 травня 2018 року №916/1605/15-г та від 31 липня 2019 року № 554/13475/15-ц.

Крім того, державним виконавцем не надано жодних підтверджень, що останнім були виконані всі належні та необхідні дії, спрямовані на виконання вказаного виконавчого листа, в тому числі з відповідною періодичністю, встановленою частиною восьмою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження». На думку суду наявні зворотні повідомлення з поміткою «адресат відсутній», які датовані тільки 2021р. не можуть свідчити про виконання виконавцем всіх належних та необхідних дії, які спрямовані на виконання вказаного виконавчого листа, в тому числі з відповідною періодичністю, що не узгоджується зі ч.8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2019 року (справа № 21/303-08) зауважив, що висновок щодо безрезультатності або неможливості розшуку боржника, майна боржника може бути обґрунтованим лише тоді, коли державний виконавець, повністю реалізував надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату.

Сам факт здійснення окремих дії щодо виявлення майна та коштів боржника, без встановлення та дослідження обставин, що державним виконавцем проводилась перевірка майнового стану боржника з відповідною періодичністю, встановленою частиною восьмою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ, не свідчить про належне виконання державним виконавцем своїх обов`язків щодо розшуку майна боржника та здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення.

Суд зазначає, що застосування таких обмежень, про які просить заявник, може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення.

В узагальнені Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" від 25.09.2015 року висловлено наступну позицію: суди обґрунтовано відмовляли в задоволенні подання про оголошення розшуку боржника, якщо: державний виконавець не надавав суду достатніх і достовірних доказів про відсутність відомостей щодо місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи; через відсутність даних про ухилення боржника від сплати боргу; відсутність відомостей про привід боржника; відсутність доказів, які підтверджували б вичерпність заходів, вжитих державним виконавцем щодо встановлення місця знаходження боржника; відсутність відомостей щодо відкриття виконавчого провадження; відсутність відомостей про те, що боржнику відомо про відкриття виконавчого провадження та що він викликався до відділу державної виконавчої служби.

З викладеного вбачається, що державний виконавець, звертаючись до суду з поданням про оголошення розшуку боржника, не вжив всіх передбачених заходів, спрямованих на встановлення фактичного місця знаходження боржника, наявність одного акту державного виконавця про відсутність боржника за місцем роботи зазначеним у виконавчому документі не є достатньою підставою для задоволення даного подання, внаслідок чого суд вважає, що звернення виконавця до суду із заявою про оголошення боржника у розшук є необґрунтованим та таким що задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 247, 260, 354, 438 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні подання державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Іксар К.О. про розшук боржника керівника Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «БУЛКІН» - Цибенко Марину Володимирівну, стягувач: ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її складання повного тексту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено 28.04.2023 року

Суддя: О.С. Леонов

28.04.23