Номер провадження: 22-ц/813/2003/23
Справа № 509/493/21
Головуючий у першій інстанції Кочко В. К.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2023 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Князюка О.В.

за участю секретаря: Власенко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Гурська Валентина Семенівна про витребування майна з чужого незаконного володіння, на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області, ухвалене під головуванням судді Кочко В.К. 02 вересня 2021 року у смт. Овідіополь Одеської області,

встановила:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Гурська В.С. про витребування майна з чужого незаконного володіння (т. 1 а.с. 2-9).

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилалася на те, що їй на праві приватної власності належали земельна ділянка, площею 0,1 га та житловий будинок, загальною площею 402,6 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

06.12.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та позивачкою ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 014/0018/74/86629, згідно умов якого Банк мав надати позичальнику кредиту розмірі 380016,00 доларів США, зі сплатою 13% річних за користування кредитом.

У якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 10.12.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф., зареєстрований в реєстрі за №106303, згідно умов якого іпотекодавець передала в іпотеку іпотекодержателю належне їй на праві власності майно, а саме: житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , житловою площею 158,2 кв.м., загальною площею 402,6 кв.м.; земельну ділянку, площею 0,1000 га, надану для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться у АДРЕСА_1 .

В подальшому, 31.08.2016 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» уклало з ПАТ «Вектор Банк» Договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, відповідно до умов якого іпотекодержатель передав, а новий іпотекодержатель прийняв всі права вимоги за договором іпотеки, що укладений між первісним кредитором та ОСОБА_1 10.12.2007 року, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф.

Також, 31.08.2016 року ПАТ «Вектор Банк» (іпотекодержатель та/або кредитор) уклало з ТОВ «Стандард Фінанс Групп» (новий іпотекодержатель та/або новий кредитор) договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, відповідно до умов якого іпотекодержатель передає, а новий іпотекодержатель приймає всі права вимоги за договором іпотеки, що укладений між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 10.12.2007 року, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф.

Крім того, 31.08.2016 року ТОВ «Стандард Фінанс Групп» (іпотекодержатель та/або кредитор) уклало з ОСОБА_3 (новий іпотекодержатель та/або новий кредитор) договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, відповідно до умов якого іпотекодержатель передав, а новий іпотекодержатель прийняв всі права вимоги за договором іпотеки, що укладений між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 10 грудня 2007 року

Позивачка зазначала, що у листопаді 2016 року їй стало відомо, що власником її житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0392 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно значиться ОСОБА_3 . Згідно отриманої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідні зміни щодо власника нерухомості були внесені до державного реєстру приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф.

Не погоджуючись з діями приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф. щодо прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на належні позивачу житловий будинок та земельну ділянку, ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення від 09.11.2016 року.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 03.03.2017 року по справі №815/6598/16 адміністративний позов було задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 32290685 від 09.11.2016 року щодо реєстрації права власності за ОСОБА_3 на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0392, та на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0392.

На підставі вказаної постанови право власності ОСОБА_3 на спірні земельну ділянку та житловий будинок було скасоване та відновлено право власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку (номер запису про право власності 20467195 від 16.05.2017 року) та житловий будинок (номер запису про право власності 20467588 від 16.05.2017 року).

Проте, постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2017 року по справі №815/6598/16 апеляційну скаргу ОСОБА_3 було задоволено. Скасовано постанову Одеського окружного адміністративного суду від 03.03.2017 року та прийнято нову постанову, якою відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф., третя особа ОСОБА_3 , про визнання протиправним та скасування рішення.

На підставі даної постанови право власності ОСОБА_1 на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , були скасовані.

Не погоджуючись з постановою Одеського апеляційного адміністративного суду. Позивач звернулася з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Постановою Верховного Суду від 11 грудня 2018 року по справі № 815/6598/16 касаційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково. Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 03 березня 2017 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року було скасовано. Провадження в адміністративній справі закрито. Роз`яснено право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Позивачка зазначала, що поки справа перебувала на розгляді у Верховному Суді, право власності на іпотечне майно знову було перереєстровано за ОСОБА_3 .

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 листопада 2020 року по справі №509/5570/19 було задоволено позов ОСОБА_1 та визнано протиправними та скасовано рішення державних реєстраторів, згідно за якими право власності на спірне нерухоме майно було зареєстровано за ОСОБА_3 , та скасовано відповідні записи про право власності. Житловий будинок та земельна ділянка, які с предметом іпотеки, повернулися у володіння позивача, ОСОБА_1 є їх власником та користувачем.

Поряд з тим, 01.06.2019 року ОСОБА_3 на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Гурською В.С., зареєстрованого в реєстрі за №599, та Договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Гурською В.С., зареєстрованого в реєстрі за №600, відчужила спірні житловий будинок та земельну ділянку ОСОБА_2 . Отже, станом на сьогодні власником житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2

ОСОБА_1 вважала, що оскільки спірні житловий будинок та земельна ділянка були незаконно набуті у власність ОСОБА_3 та в подальшому відчужені, то житловий будинок та земельна ділянка, підлягають витребуванню на користь позивачки з чужого незаконного володіння на підставі статті 388 ЦК України. Також ОСОБА_1 зазначала, що жодної згоди вона на відчуження спірного майна не надавала. Сама по собі умова договору іпотеки про можливість набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, не свідчить про волевиявлення іпотекодавця на вибуття майна з його володіння.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 02.09.2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено (т. 2 а.с. 51-60).

В апеляційній ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права (т. 2 а.с. 66-74).

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_1 не отримувала жодних повідомлень та письмових вимог від іпотекодержателя в розумінні ст.35 Закону України «Про іпотеку», згоду на відчуження предмету іпотеки позивач також не надавала. Крім того, у наявному в матеріалах справи нотаріально посвідченому свідоцтві, згідно якого заяву ОСОБА_3 про усунення порушень було передано ОСОБА_1 , невірно вказано адресу місця реєстрації позивача, у зв`язку із чим остання фактично не могла отримати вимогу за зазначеною у свідоцтві адресою. Всі ці обставини були встановлені рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 04.11.2020 року у справі №509/5570/19.

У поясненнях на апеляційну скаргу від 10.04.2023 року ОСОБА_2 посилається на те, що постановою Одеського апеляційного суду від 22.02.2023 року у справі №509/5570/19 рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 04.11.2020 року було скасовано. Прийнято постанову, якою у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф., державного реєстратора Одеської філії комунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області Мельничука В.О. про визнання протиправними, скасування рішень та скасування записів про право власності відмовлено.

Відзив на апеляційну скаргу від інших сторін у справі до Одеського апеляційного суду не надходив, що не заважає розгляду справи у відповідності до положень ст. 360 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.12.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 014/0018/74/86629, за яким позичальник отримав кредит у розмірі 380016,00 доларів США, зі сплатою 13 % річних за користування кредитом.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, 10.12.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки (а.с. 136-139, т.1), який був посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф., зареєстрований в реєстрі за № 106303, предметом якого є належні позивачці житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , житловою площею 158,2 кв.м., загальною площею 402,6 кв.м., а також земельна ділянка, площею 0,1000 га, надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Крім того, 10.12.2007 року приватний нотаріус Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф. вніс відповідні записи про іпотеку та обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно до Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

31.08.2016 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (Іпотекодержатель та/або первісний кредитор) та ПАТ «Вектор Банк» (Новий іпотекодержатель та/або Новий кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки (а.с.141-142, т.1), який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Немм О.В., зареєстрований в реєстрі за № 1663, відповідно до умов якого у зв`язку з укладенням Сторонами Договору відступлення права вимоги від 31.08.2016 року за кредитним договором № 014/001874/86629 від 06.12.2007 року, що укладений між Первісним Кредитором та Позичальником ОСОБА_1 , Іпотекодержатель передав, а Новий Іпотекодержатель прийняв всі права вимоги за вказаним Договором іпотеки. З моменту укладання цього Договору Новий кредитор набув статусу іпотекодержателя за Договором іпотеки.

У той же день, 31.08.2016 року, між ПАТ «Вектор Банк» (Іпотекодержатель та/або Кредитор) та ТОВ «Стандард Фінанс Групп» (Новий іпотекодержатель та/або Новий кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором (а.с.145-146, т.1), який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Немм О.В., зареєстрований в реєстрі за № 1667, відповідно до умов якого у зв`язку з укладенням Сторонами Договору відступлення права вимоги від 31.08.2016 року за кредитним договором № 014/001874/86629 від 06.12.2007 року, що укладений між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та Позичальником ОСОБА_1 , Іпотекодержатель передав, а Новий Іпотекодержатель прийняв всі права вимоги за вищевказаним Іпотечним договором.

Крім того, 31 серпня 2016 року між ТОВ «Стандард Фінанс Групп» (Іпотекодержатель та/або Кредитор) та фізичною особою ОСОБА_3 (Новий іпотекодержатель та/або Новий кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором (а.с.149-150, т.1), який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Немм О.В., зареєстрований в реєстрі за № 16671, відповідно до умов якого Іпотекодержатель передав, а Новий Іпотекодержатель прийняв всі права вимоги за Іпотечним договором, що укладений між АТ «Райффайзен Банк Аваль» (як Первісним іпотекодержателем) та ОСОБА_1 і посвідчений 10.12.2007 року приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф, за реєстровим № 10603, який виступав в якості забезпечення виконання зобов`язань, що випливають з Кредитного договору.

Вищевказані договори про відступлення права вимоги не були оскаржені, є чинними, на підставі чого судом вірно встановлено, що ОСОБА_3 31.08.2016 року набула права вимоги за договором іпотеки від 10.12.2007 року, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 .

08.09.2016 року ОСОБА_4 від імені та в інтересах ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф. із заявою (а.с.156, т.1), в якій просив передати ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , заяву (вимогу про усунення порушень) ОСОБА_3 з вимогою протягом 30 календарних днів з дати направлення цієї вимоги достроково погасити заборгованість за кредитним договором в розмірі 19730225,44 грн. (дев`ятнадцять мільйонів сімсот тридцять тисяч двісті двадцять п`ять) гривень 44 копійки. У заяві було зазначено, що якщо в строк, визначений у даній вимозі, заборгованість за кредитним договором № 014/0018/74/86629 від 06.12.2007 року не буде погашена у повному обсязі, ОСОБА_3 ініціюватиме звернення стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки, а саме на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, і земельну ділянку, площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 шляхом продажу третім особам або шляхом набуття права власності на предмет іпотеки відповідно до ст. 37, 38 Закону України «Про іпотеку».

Листом від 08.09.2016 року № 722/01-16 (а.с.155, т.1) приватний нотаріус Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф. передала гр. ОСОБА_1 заяву ОСОБА_3 з вимогою достроково погасити заборгованість за кредитним договором № 014/0018/74/86629 від 06.12.2007 року в розмірі 19730225,44 грн. (дев`ятнадцять мільйонів сімсот тридцять тисяч двісті двадцять п`ять) гривень 44 копійки.

25.10.2016 року приватний нотаріус Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф. видала свідоцтво (а.с.152, т.1), за змістом якого ОСОБА_5 , відповідно до статті 84 Закону України «Про нотаріат» посвідчила, що нею 08.09.2016 року заяву за реєстраційним № 1696 від ОСОБА_3 передано гр. ОСОБА_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 . У свідоцтві також вказано, що заява була передана гр. ОСОБА_1 рекомендованим листом 08.09.2016 року з повідомленням про вручення поштового відправлення вручено особисто 10.09.2016 року.

Таким чином, як вірно зазначено судом першої інстанції, матеріали справи містять належні та допустимі докази отримання позивачкою ОСОБА_1 письмової вимоги відповідачки ОСОБА_3 як іпотекодержателя про усунення порушення протягом 30 календарних днів з дати направляння цієї вимоги.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що у вищевказаному нотаріально посвідченому свідоцтві, невірно вказано адресу місця реєстрації позивача, у зв`язку із чим остання фактично не могла отримати вимогу за зазначеною у свідоцтві адресою, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки на їх підтвердження апелянтом не надано жодного належного доказу. Крім того, ОСОБА_1 не надано у апеляційній скарзі доказів на спростування факту, зазначеного у вказаному свідоцтві від 25.10.2016 року про те, що заява ОСОБА_3 була вручена апелянту особисто 10.09.2016 року.

Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Згідно ч.ч.1,3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно ч.1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

За змістом статті 36 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній на час укладення іпотечного договору від 10.12.2007 року), сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними.

Згідно ч.1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній на час укладення іпотечного договору від 10.12.2007 року), іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

З аналізу змісту вищенаведених статей 36 і 37 Закону України «Про іпотеку» вбачається, що за цим Законом застереження в іпотечному договорі прирівнюється за своїми правовими наслідками до договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який є правовстановлюючим документом.

Згідно пункту 5.1 договору іпотеки від 10.12.2007 року, у разі повного або часткового порушення будь-якого з умов Основного зобов`язання або умов цього Договору Іпотекодержатель надсилає Позичальнику/Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Сторони за взаємною згодою встановили, що визначений у другому абзаці цього пункту Договору тридцятиденний строк починає відліковуватись з дати, що зазначена на квитанції, яка надається Іпотекодержателю відділенням зв`язку при направленні Позичальнику/Іпотекодавцю листа з вимогою про усунення порушення Основного зобов`язання з повідомленням про вручення, або дата, зазначена на такому листі, що отриманий Позичальником/Іпотекодавцем у Іпотекодержателя.

Згідно пункту 5.4 договору іпотеки від 10 грудня 2007 року звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися: за рішенням суду; у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Для отримання виконавчого напису Іпотекодержатель подає нотаріусу документи, що підтверджують безспірність заборгованості Іпотекодавця за Основним зобов`язанням, а саме: заяву про невиконання Іпотекодавцем умов Основного зобов`язання, розрахунок заборгованості, свій примірник цього Договору. Виконавчий напис вчиняється на примірнику даного Договору, який після нотаріального посвідчення буде видано Іпотекодержателю. Вчинений нотаріусом виконавчий напис може бути оскаржено Іпотекодавцем виключного в судовому порядку; шляхом продажу Іпотекодержателем предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку» (п.5.5.1 цього Договору); згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя згідно зі ст. 37 Закону України «Про іпотеку» (п.5.5.1 цього договору).

Згідно пункту 5.5.1 договору іпотеки від 10.12.2007 року у випадку невиконання Іпотекодавцем письмової вимоги Іпотекодержателя про усунення порушених зобов`язань за цим договором або кредитним договором у встановлений Іпотекодержателем строк, такі вимоги Іпотекодержателя задовольняються за рахунок предмета іпотеки. У відповідності до статті 36 Закону України «Про іпотеку» це договір є змішаним договором, який одночасно містить умови договору про задоволення вимог Іпотекодержателя.

Іпотекодержатель, у відповідності до пункту 5.5.1.1 договору іпотеки від 10.12.2007 року, має право задовольнити свої вимоги в тому числі шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання Основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Відповідно з статті 37 Закону України «Про іпотеку» у випадку задоволення вимог Іпотекодержателя шляхом використання процедури, передбаченої в цьому підпункті п.5.5.1.1. Договору, договір про задоволення вимог Іпотекодержателя, укладений шляхом здійснення цього застереження, є підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на Предмет іпотеки. При цьому, вважається, що Предмет іпотеки набувається у власність Іпотекодержателя за вартістю, що буде визначена після прийняття Іпотекодержателем рішення про обрання передбаченого цим пунктом Договору способу звернення стягнення на Предмет іпотеки, на підставі висновку незалежного експерта суб`єкта оціночної діяльності, правоздатність якого підтверджена сертифікатом суб`єкта оціночної діяльності. При цьому Сторони домовляються, що кандидатура суб`єкта оціночної діяльності визначається Іпотекодержателем. При оцінці Предмета іпотеки незалежний експерт повинен використовувати всі методи оцінки, які будуть передбачені чинним законодавством на момент оцінки. Якщо фактичний розмір заборгованості Іпотекодавця за Основним зобов`язанням менший за вартість, шо вказана у висновку незалежного експерта - суб`єкта оціночної діяльності, Іпотекодержатель перераховує різницю на поточний рахунок Іпотекодавця протягом 60 (шестидесяти) робочих днів з моменту набуття у власність Предмета іпотеки. Сторони, з розумінням змісту статті 37 Закону України «Про іпотеку» свідчать, що право Іпотекодержателя зареєструвати право власності на Предмет іпотеки на підставі положень цього підпункту п. 12.3. цього Договору є безумовним, тобто підлягає реєстрації незалежно від претензій Іпотекодавця, а рішення про реєстрацію права власності на предмет іпотеки може бути оскаржене Іпотекодавцем в судовому порядку лише у випадку, якщо він доведе, що повністю виконав Основне зобов`язання.

Таким чином колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позасудове врегулювання спору та застереження про можливість задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 погодили в пункті 5.5.1 договору іпотеки від 10.12.2007 року, зокрема шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку» (підпункт 5.5.1.1).

Відповідно, оскільки матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3 було дотримано процедуру позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки, то суд дійшов обґрунтованого висновку, що остання в законний спосіб набула право власності на спірне майно.

09.12.2016 року приватний нотаріус Овідіопольського районного нотаріального округу Куркан Н.Ф., розглянувши заяву представника ОСОБА_3 від 03.11.2016 року та додані до неї документи, прийняла рішення № 32290685 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідно до якого провела державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0392.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 03.03.2017 року у справі № 815/6598/16 було визнано протиправним та скасовано рішення приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 32290685 від 09.11.2016 року щодо реєстрації права власності за ОСОБА_3 на спірні житловий будинок та земельну ділянку.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2017 року у справі № 815/6598/16 постанову Одеського окружного адміністративного суду від 03.03.2017 року скасовано, прийнято нову постанову, якою відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф. (третя особа - ОСОБА_3 ) про визнання протиправним та скасування рішення.

На підставі вищевказаного судового рішення було проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на спірне нерухоме майно.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11.12.2018 року у справі № 815/6598/16 постанову Одеського окружного адміністративного суду від 03.03.2017 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2017 року було скасовано. Провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф. про визнання протиправним та скасування рішення закрито. Роз`яснено право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

01.06.2019 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклали договір купівлі-продажу житлового будинку (а.с. 124, т.1), який був посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Гурською В.С., зареєстрований в реєстрі за № 599, відповідно до пунктів 1, 3, 4 якого гр. ОСОБА_3 передала у власність, а гр. ОСОБА_2 прийняла у власність за обумовлену грошову суму житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, зазначений на плані літ. «А-1» - житловий будинок, загальною площею 402,6 кв.м., житловою площею 158,2 кв.м.; «А1» - цокольний поверх; «А» - мансарда; «а» - басейн; «а1» балкон; «А2» - гараж; №1-5 споруди (надалі житловий будинок), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 237, розташований на земельній ділянці площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки: :01:003:0392, яка відчужується разом з зазначеним житловим будинком, про що свідчить договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений одночасно з цим договором. За домовленістю сторін продаж житлового будинку вчинено за 1 388 925,00 грн. (один мільйон триста вісімдесят вісім тисяч дев`ятсот двадцять п`ять гривень, 00 копійок), які Продавець одержав від Покупця повністю до підписання цього договору. Сторони підтвердили, що на момент підписання цього договору та його нотаріального посвідчення, факт проведення повного розрахунку за відчужуваний житловий будинок відбувся та вони не мають одна до одної жодних матеріальних претензій.

У той же день, 01.06.2019 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклали договір купівлі-продажу земельної ділянки (а.с.196, т.1), який був посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Гурською В.С., зареєстрований в реєстрі за № 600, відповідно до пунктів 1, 3, 4 якого гр. ОСОБА_3 передала у власність (продала), а гр. ОСОБА_2 прийняла у власність (купила) за обумовлену грошову суму земельну ділянку площею 0,1000 га, експлікація земельних угідь: 0,1000 га рілля, місцезнаходження якої: АДРЕСА_1 , на якій розташований житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, який відчужується разом із зазначеною земельною ділянкою, про що свідчить договір купівлі-продажу житлового будинку, посвідчений одночасно з цим договором. Кадастровий номер земельної ділянки: :01:003:0392. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 237.

Вищевказані правочини є чинними, в судовому порядку недійсними не визнавалися.

Крім того, у матеріалах справи міститься заява позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_6 від 01.06.2019 року (а.с.195, т.1), посвідчена приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Гурською В.С., зареєстрована в реєстрі за № 595, 596, наступного змісту: «Ми, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , володіючи достатнім обсягом цивільної дієздатності, діючи добровільно, без будь-якого примусу як фізичного, так і морального, на підставі вільного волевиявлення, яке відповідає нашій внутрішній волі, розуміючи значення, умови та правові наслідки своїх дій, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, цією заявою повідомляємо, що нам відомо про те, що у зв`язку з невиконанням зобов`язань по Кредитному договору № 014/0018/74/86629, укладеного між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 від 06.12.2007 року, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами і земельну ділянку, місцезнаходження яких: АДРЕСА_1 , зареєстровано на ім`я ОСОБА_3 (1974 року народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), та не заперечуємо проти продажу вищевказаних житлового будинку і земельної ділянки. У зв`язку з вищенаведеним підтверджуємо, що будь-яких матеріальних та фінансових претензій до ОСОБА_3 ми не маємо і не з`являться.».

Таким чином, як вірно зазначено судом, матеріали справи містять належні докази того, що позивачці було відомо про продаж спірного майна ОСОБА_2 та вона, а також її чоловік не заперечували проти цього, а також підтвердили відсутність будь-яких матеріальних та фінансових претензій щодо відчуження спірного майна в майбутньому.

Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно частини першої статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею.

Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача.

Відповідні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 01.07.2020 року у справі № 278/2432/17, від 20.01.2021 року у справі № 278/2432/17, від 02.06.2021 року у справі № 761/44057/19, від 26.07.2021 року у справі № 454/662/19, від 24.05.2021 року у справі № 755/11741/18, від 02.06.2021 року у справі № 295/17812/18, від 07.04.2021 року у справі № 202/589/18 та інших.

Таким чином, оскільки в матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена заява позивачки та її чоловіка від 01.06.2019 року, в якій останні фактично підтвердили відсутність заперечень проти продажу спірного майна ОСОБА_2 , суд першої інстанції вірно розцінив вказане як наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі, що унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що не мають правового значення для вирішення справи, посилання ОСОБА_1 у апеляційній скарзі на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 04.11.2020 року у справі № 509/5570/19, оскільки зазначене судове рішення було скасовано постановою Одеського апеляційного суду від 22.02.2023 року, та якою у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф., державного реєстратора Одеської філії комунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області Мельничука В.О. про визнання протиправними, скасування рішень та скасування записів про право власності було відмовлено.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

При зазначених обставинах колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 вересня 2021 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 10 травня 2023 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.В. Князюк