Дата документу 10.05.2023
Справа № 501/1127/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі

головуючого судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області

подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича

боржник ОСОБА_1

стягувач ОСОБА_2

предмет та підстави подання: про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України

постановив ухвалу про наступне та

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Юрій Сергійович 01.05.2023 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 до погашення заборгованості за виконавчим документом в повному обсязі.

Подання мотивоване тим, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича знаходиться виконавче провадження №70611064 з виконання виконавчого листа №501/1127/21, виданого 05.11.2021 Іллічівським міським судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів за договором позики у розмірі 204 219 євро 85 центів та сплаченого судового збору у розмірі 11 350,00 грн.

Приватним виконавцем боржнику надіслано повідомлення про відкрито виконавче провадження.

Також, з метою забезпечення виконання рішення суду від 23.12.2022 винесено постанову про арешт майна та коштів боржника у межах суми звернення стягнення, про що боржник повідомлений належним чином.

Вжитими приватним виконавцем заходами встановлено, що за боржником не зареєстровані транспортні засоби, рухоме та не рухоме майно. Коштів на виявлених банківських рахунках у банківських установах в розмірі, достатньому для задоволення вимог стягувача недостатньо. Боржник не працює, пенсію не отримує.

Проаналізувавши інформацію, приватний виконавець прийшов до висновку, що ОСОБА_1 свідомо не має зареєстрованого майна, активів на території України з метою ухилення від виконання своїх боргових обов`язків.

Приватний виконавець вказує в поданні, що на виконанні у Чорноморському ВДВС знаходиться виконавче провадження №70234537 про стягнення з боржника штрафів у сфері безпеки дорожнього руху у справах про адміністративні правопорушення. В той же час, за даними МВС України, що знаходяться в матеріалах виконавчого провадження, за ним не зареєстровано жодного транспортного засобу.

Також, приватний виконавець стверджує у поданні, що ОСОБА_1 зареєстрований і проживає у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , яке зареєстровано на його померлого батька, і боржник свідомо не здійснює оформлення спадщини, з метою уникнення звернення стягнення на вказане майно.

За відкритими даними електронного бізнес реєстру Естонії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно є учасником та/або керівником декількох юридичних осіб. Для здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_1 отримав в Естонії ідентифікаційний номер НОМЕР_2 . При цьому є підтвердження, що ОСОБА_1 здійснював підприємницьку діяльність на території України, але під прикриттям іноземних компаній з метою виведення коштів за кордон.

Таким чином, боржник фактично ігнорує законні вимоги приватного виконавця та ухиляється від виконання рішення суду.

Заявник стверджує в поданні, що факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, є об`єктивно наявним та доведеним, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження.

На підставі викладеного приватний виконавець звернувся до суду з відповідним поданням.

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Ю.С. до суду не з`явився, в поданні виклав клопотання, в якому ипросив суд розглянути подання у його відсутності та задовольнити дане подання з підстав, викладених у ньому.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали подання, суд керується наступним.

Статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на свободу пересування і свободу вибору місця проживання.

Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи своєю власну.

На здійснення цих прав не встановлюються жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для забезпечення громадського порядку, запобігання злочину, для охорони здоров`я або моралі чи з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідна норма Конвенції міститься у статті 33 Конституції України, якою встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 313 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Такі обмеження встановлюються, зокрема, статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» що передбачає підстави для тимчасового обмеження права громадян України на виїзд з України. Таке право на виїзд з України може бути тимчасово обмежено, в тому числі, коли особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.1 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Згідно положень п.2 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну» громадянин України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань або розв`язання спору у передбачених законом випадках.

Розглядаючи питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України за ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням Європейський суд з прав людини у справі Гочев проти Болгарії (Gochev v.Bulgaria) рішення від 26.11.2009 року (заява № 34383/03) визначив загальні стандарти щодо права на свободу пересування.

Тимчасове обмеження в праві виїзду за ухилення від виконання зобов`язань має відповідати трьом критеріям:

- ґрунтуватися на національному законі;

- переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч.3 ст.2 Протоколу №4 до Конвенції;

- відповідати справедливому балансу між правами людини та публічним інтересом, тобто бути пропорційним меті його застосування.

У справі Гочев проти Болгарії (Gochev v.Bulgaria), рішення від 26.11.2009 року (заява № 34383/03), Європейський Суд підсумував принципи, що відносяться до оцінки необхідності заходів, яке обмежують свободу пересування наступним чином: у відношенні пропорційності обмеження, встановленого у зв`язку з неоплаченими боргами, Європейський Суд у пункті 49 цього рішення зазначив, що таке обмеження є виправданим лише остільки, оскільки сприяє досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів (див. рішення Європейського Суду від 13 листопада 2003 року за справою «Напияло проти Хорватії» (Napijalo v. Croatia), скарга N 66485/01, §§ 78 - 82).

Окрім того, навіть якщо міра, що обмежує свободу пересування особи є початково обґрунтованою, вона може стати неспіврозмірною й порушити права особи, якщо автоматично продовжується протягом тривалого часу (див. рішення Європейського Суду за справою «Луордо проти Італії » (Luordo v. Italy), скарга N 32190/96, § 96, ECHR 2003-IX), рішення Європейського Суду за справою «Фельдеш та Фельдешне Хайлік проти Угорщини» (Foldes and Foldesne Hajlik v. Hungary), скарга №41463/02, § 35, ECHR 2006, рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії», § 121).

Охоплення судової перевірки має дозволити суду взяти до уваги всі фактори, що відносяться до справи, включаючи ті, що стосуються співмірності обмежувального заходу (див. з необхідним змінами Рішення Європейського Суду від 23 червня 1981 р. за справою "Ле Конт, Ван Лейвен і Де Мейере проти Бельгії" (Le Compte, Van Leuven and De Meyere v. Belgium), Series A, N 43, § 60)...".

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича знаходиться виконавче провадження 70611064 з виконання виконавчого листа №501/1127/21, виданого 05.11.2021 Іллічівським міським судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти за договором позики у розмірі 204 219 євро 85 центів.

Приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та стягнення виконавчого збору (а.с.98-98 зв.), арешт коштів та майна боржника (а.с.101, 102) копію направлено боржнику.

Приватним виконавцем боржнику надіслано повідомлення про відкриття виконавчого провадження (а.с.99-100).

Вжитими приватним виконавцем заходами встановлено, що за боржником не зареєстровані транспортні засоби, рухоме та не рухоме майно. Коштів на виявлених банківських рахунках у банківських установах в розмірі, достатньому для задоволення вимог стягувача недостатньо. Боржник не працює, пенсію не отримує.

Приватним виконавцем боржнику зателефоновано на номер мобільного телефону боржника та повідомлено про відкрите виконавче провадження, про складено відповідні акти (а.с.104-110).

Таким чином, боржник фактично ігнорує законні вимоги приватного виконавця та ухиляється від виконання рішення суду.

На підставі викладеного суд доходить до висновку, що приватним виконавцем вичерпано весь передбачений перелік заходів щодо примусового виконання судового рішення та всі вони виявилися безрезультатними.

Отже, факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, є об`єктивно наявним та доведеним, що підтверджується копіями документів, долучених до подання та досліджених у судовому засіданні.

Керуючись ст.441 ЦПК України, ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII, ст.ст.2, 5, 10-13, 18, 141, 258-259, 263 Цивільного процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича(заінтересовані особи: ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 )про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до погашення заборгованості за виконавчим документом в повному обсязі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Ухвала виготовлена 10.05.2023.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко