ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/4315/22Головуючий у 1-й інстанції Кунець Н.Р.
Провадження № 22-ц/817/50/23 Доповідач - Бершадська Г.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Бершадська Г.В.

суддів - Гірський Б. О., Хома М. В.,

з участю секретаря - Панькевич Т.І.

сторін:

апелянта ОСОБА_1 та її представника адвоката Авдєєнка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу №607/4315/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 липня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що сімейне життя у них з відповідачем не склалося та у зв`язку із втратою почуття взаємної любові на даний час між ними фактично припинені шлюбні відносини, спільного господарства вони не ведуть, а тому вважає подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливим та таким, що суперечить його інтересам, відтак просить шлюб розірвати.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 липня 2022 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 14.09.1991року Райвідділі ЗАГС м. Чортків Тернопільської області за актовим записом №190.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення місцевого суду скасувати, оскільки вважає, що воно постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та постановити нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що оскаржуване рішення суду нею отримане лише 10.10.2022 року, оскільки в період з 26.02.22 року по 08.10.22 року вона перебувала за межами України, при цьому в матеріалах справи відсутні докази надсилання скаржниці судового рішення до 30.09.22.

Крім того вказує, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про розірвання шлюбу, посилається на те, що сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер та його збереження неможливе і недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам позивача, однак, як зазначає апелянт, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували вказані у рішенні суду доводи, при тому, що ні позивач ні відповідач в судовому засіданні допитані не були, а позовна заява жодним чином не обґрунтована та містить лише єдине твердження позивача про те, що у сторін по справі зникли почуття один до одного.

Стверджує, що її виїзд за кордон разом з неповнолітньою донькою сторін був пов`язаний виключно з початком повносмаштабної збройної агресії РФ проти України та зумовлений прагненням скаржниці зберегти життя доньки.

Вказує, що протягом усього часу перебування за кордоном сторони підтримували зв`язок, зокрема телефонували один до одного та здійснювали переписку.

Зазначає, що позивач під час їхніх розмов та переписок жодного разу не згадував про розірвання шлюбу.

Відзиву до Тернопільського апеляційного суду не надходило.

В судовому засіданні відповідачка та її представник підтримали апеляційну скаргу та просили рішення суду скасувати і провадження у справі закрити у зв`язку зі смертю позивача, оскільки спірні правовідносини не допускають правонаступництво.

ОСОБА_1 додатково пояснила, що з відповідачем у них були хороші, теплі відносини. Їх син є військовим і повідомив про початок війни і вони прийняли рішення щоб вона з неповнолітньою дочкою їхала за кордон .Після виїзду за кордон вони постійно спілкувались і чоловік про розірвання шлюбу нічого не говорив.

Судова колегія, заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення ,відповідачки, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрували шлюб 14.09.1991 року у Райвідділі ЗАГС м. Чортків Тернопільської області, про що складено актовий запис №190.

У шлюбі в сторін народилась дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд першої інстанції виходив з того, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, відтак їх шлюб носить формальний характер та його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам позивача.

Однак з таким рішенням суду колегія суддів не погоджується.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В судовому засіданні відповідачка підтвердила, що на час прийняття судом рішення перебувала за межами України в Чеській Республіці про що надала копію закордонного паспорта, з якого вбачається, що остання виїхала за кордон 26 лютого та повернулася 8 жовтня 2022 року. Справа розглянута без участі сторін і будь-яких даних про її повідомлення в матеріалах справи відсутні, навпаки у справі містяться повернуті до суду надіслані їй рекомендовані повідомлення з відміткою про те, що адресат відсутній за вказаною адресою.

Також зазначила, що між нею та позивачем після її виїзду за кордон залишались теплі відносини і будь-яких згадок про розлучення не було, на підтвердження чого остання надала скріншоти переписки з позивачем в період з квітня по жовтень 2022 року.

Крім того, в ході розгляду справи, 30 грудня 2022 року представник позивачки адвокат Авдєєнко В.В. подав до суду клопотання про скасування оскаржуваного рішення суду та закриття провадження у справі на підтаві п.7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку зі смертю відповідача ОСОБА_2 , який загинув на війні в Україні 6 жовтня 2022 року, про що свідчить свідоцтво про смерть від 12.10.22 серії НОМЕР_2 .

Так, частиною третьою статті 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно із ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».

Згідно із ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Разом з тим, закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, оскільки такі питання можуть вирішуватися виключно в процесі розгляду конкретної справи.

За результатами розгляду справи, суд першої інстанції, з яким не погоджується колегія суддів, дійшов помилкового висновку, що у сторін склалися відносини, які виключають можливість спільного їх проживання та продовження шлюбних відносин, оскільки фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними станом на час розгляду справи припиненими не були, що впливає із змісту заяви позивачки, яка повністю підтримує апеляційну скаргу, а також з долучених нею скріншотів переписки з чоловіком в період з квітня по жовтень 2022 року, тобто фактично до дня смерті ОСОБА_2 , з яких вбачається, що між ними існували сімейні, теплі стосунки, піклування один про одного без будь-якої згадки про розлучення.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що позивачем не доведено та судом першої інстанції не встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоча б одного з подружжя чи інтересам їх малолітньої дитини, враховуючи також і ту обставину, що жоден зі сторін в судовому засіданні допитаний не був, а будь-яких даних про обізнаність відповідача про позов в матеріалах справи станом на день розгляду справи місцевим судом не було. Відтак суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню.

Що стосується клопотання представника позивачки адвоката Авдєєнка В.В. про скасування оскаржуваного рішення суду та закриття провадження у справі на підставі п.7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку зі смертю відповідача ОСОБА_2 , то колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 12 жовтня 2022 року Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністертсва юстиції (м. Івано-Франківськ), позивач у справі помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За положеннями п.7 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Правовідносини пов`язані з розірванням шлюбу не допускають правонаступництва, оскільки нерозривно пов`язані з особою сторони у справі,

Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 709/3035/15-ц, провадження № 61-32541св18, а також від 17 лютого 2020 року у справі № 2/2218/2378/11-ц, провадження № 61-10618св18.

Таким чином наявні підстави для закриття провадження у справі.

Згідно з частиною першою статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. п.7 ч.1 ст. 255, 374, 377 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 липня 2022 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 30 січня 2023 року.

Головуюча: Г. В. Бершадська

Судді: Б. О. Гірський

М. В. Хома