Справа № 545/2850/22
Провадження № 2/545/175/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2023 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Стрюк Л.І.

з участю секретаря Зінов`євої А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області про визнання незаконним листа та зобов`язання виправити помилку у договорі дарування, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 30.06.2021 подав до Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області заяву про виправлення помилки, вчиненої нотаріусом у договорі дарування від 11.11.1979, який зареєстрований за реєстровим №1-9835, однак листом від 02.07.2021 №2318/01 у задоволенні такої заяви відмовлено.

Просила визнати незаконним лист Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області від 02.07.2021 №2318/01.06; зобов`язати Харківську районну державну нотаріальну контору Харківської області виправити помилку у договорі дарування від 11.11.1979, який зареєстрований за реєстровим №1-9835 та замість слів «жилий будинок та надвірні будівлі» зазначити відповідно по тексту «1/2 частина жилого будинку з надвірними будівлями», на підставі цих виправлень внести відомості до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за результатами чого видати відповідний витяг з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно на ОСОБА_2 про право власності на 1/2 частину домоволодіння розташованого за адресою АДРЕСА_1 .

У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, представник попередньо надав клопотання про розгляд справи без їхньої участі, заявлені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити .

Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, та письмові пояснення, у яких проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що договір дарування посвідчений 43 роки тому; нотаріус Пилипенко Т.Г., яка могла б провести таке виправлення, на теперішній час у трудових відносинах з державною нотаріальною конторою не перебуває та є померлою. Окрім того, Харківська районна державна нотаріальна контора Харківської області не є належним відповідачем, оскільки не є учасником цивільних правовідносин та не порушувала нічиїх прав. Окрім того, вважає, що навіть у разі можливої технічної помилки у документі таке виправлення неможливе за сплином часу та відсутністю відомостей щодо іншої сторони договору; більш того, у цьому випадку змінюється частка у праві власності на майно, що впливає на права особи, тобто, не підпадає під ознаки технічної помилки.

Представник третьої особи Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав.

Встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 24.07.1964 ОСОБА_3 продав ОСОБА_4 половину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 (нині АДРЕСА_1 ).

Відповідно до договору дарування від 11.11.1979 ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_5 жилий будинок та надвірні будівлі. Договір дарування житлового будинку в АДРЕСА_1 був укладений позивачкою та її матір`ю і нотаріально посвідчений старшим державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Пилипенко Т.Г. 11.11.1979 за реєстровим номером №1-4835.

Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат».

Частиною першою статті 1 Закону встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Частиною другою статті 1 Закону передбачено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права.

Тобто, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про нотаріат» державна нотаріальна контора є юридичною особою, яка створюється та реєструється у встановленому законом порядку. Очолює державну нотаріальну контору завідуючий, який призначається із числа осіб, які мають свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

З урахуванням того, що державний нотаріус перебуває з державною нотаріальною конторою у трудових відносинах та вчиняє нотаріальні дії від її імені, то у разі оскарження його нотаріальних дій належним відповідачем є саме державна нотаріальна контора, а сам державний нотаріус може брати участь у справі як третя особа.

Відповідно до листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» нотаріус може бути відповідачем у справах цієї категорії лише в разі оскарження відмови від вчинення нотаріальної дії або процедури її вчинення. При цьому такі вимоги до нотаріуса підлягають розгляду в позовному провадженні за правилами цивільного судочинства як спір про право.

У разі пред`явлення вказаних позовних вимог до державного нотаріуса відповідачем буде відповідна державна нотаріальна контора. Це зумовлено тим, що державний нотаріус, крім загального статусу нотаріуса, також має особливий статус - працівника юридичної особи, тобто державної нотаріальної контори.

Договір дарування від 11.11.1979 посвідчений старшим державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Пилипенко Т.Г., разом з тим, позов пред`явлений до Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області, проте будь-яких доказів на підтвердження тієї обставини, що остання є її правонаступником, суду не надано.

Предметом судової діяльності у справах про оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні є перевірка законності дії нотаріусів або відповідних посадових осіб, які вчиняють нотаріальні дії чи які відмовили в їх вчиненні.

Предметом доказування під час судового розгляду у справах про оскарження нотаріальних дій або про відмову в їх вчиненні є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказами у справах щодо оскарження відмови у вчиненні нотаріальної дії є постанова нотаріуса.

Позивачем не додано до позовної заяви постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Крім того, у позові зазначено, що нотаріус не видав таку постанову, а лише надав лист із письмовими роз`ясненнями.

Законодавством не передбачено оскарження письмових роз`яснень. Можливе оскарження нотаріальних дій або відмови у їх вчиненні. Письмове роз`яснення не може бути предметом оскарження, тобто відсутній предмет спору.

Нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 зазначеного Закону.

Нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

У постанові про відмову зазначаються: дата винесення постанови; прізвище, ініціали нотаріуса, який виніс постанову, найменування та місцезнаходження державної нотаріальної контори або найменування нотаріального округу та адреса розташування робочого місця приватного нотаріуса; прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, місце її проживання або найменування і місцезнаходження юридичної особи; про вчинення якої нотаріальної дії просила особа, що звернулася до нотаріуса (короткий зміст прохання); причини відмови у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на чинне законодавство; порядок і строки оскарження відмови з посиланням на норми цивільного процесуального законодавства.

Нотаріусу забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

У наведеному вище листі ВССУ вказано, що судам слід пам`ятати про те, що особа, яка звертається до суду з позовом щодо відмови у вчиненні нотаріусом тієї чи іншої дії, повинна надати до позовної заяви постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка ним виноситься відповідно до вимог ч. 4 ст. 49 Закону N 3425-XII.

Отримання постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії має важливе значення, оскільки з часу відмови обчислюється строк для звернення до суду, і надання належної оцінки обґрунтованості вимог позивача неможливо без з`ясування причин та мотивів відмови у вчиненні нотаріальної дії.

Крім того, позивач у позові повинен зазначити дату постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка оскаржується, її реєстровий номер, тощо.

Розгляд справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні у чіткій відповідності до закону має сприяти забезпеченню дотримання законності в своїй діяльності нотаріусів або відповідних посадових осіб, уповноважених на вчинення нотаріальних дій, встановленню юридичних гарантій забезпечення дотримання прав громадян та організацій, які беруть участь в нотаріальному процесі, відновленню їх порушених прав.

Оскарження відмови у вчиненні нотаріальної дії можливе, якщо особа вважає, що нотаріус безпідставно (неправомірно) відмовив у вчиненні нотаріальної дії, порушивши тим самим покладений на нього обов`язок щодо вчинення нотаріальних дій. У такому разі оскаржується постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій повинні обов`язково обґрунтовуватися причини такої відмови.

При оскарженні в судовому порядку відмови у вчиненні нотаріальних дій предмет доведення повинен визначатися з урахуванням підстав відмови у вчиненні нотаріальних дій, передбачених ст. 49 Закону N 3425-XII, оскільки від встановлення або невстановлення перелічених обставин залежить висновок про законність та обґрунтованість відмови у вчиненні нотаріальної дії.

Позивачем не додана до позовної заяви постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а також не надані докази на підтвердження тієї обставини, що позивач звертався до нотаріуса із вимогою про викладення причини відмови в письмовій формі та винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Порядок виправлення помилок в нотаріальних документах регламентується Правилами ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України 22.12.2010 за №3253/5.

Згідно з п.6.16 вказаних Правил у разі виявлення нотаріусом у тексті нотаріального документа, який створений ним у результаті вчинення нотаріальної дії технічної помилки, яка не змінює змісту документа та не впливає на права особи(іб) щодо якої(их) було вчинено нотаріальну дію (описка, друкарська або граматична помилка), нотаріус може виправити таку помилку. Помилка у тексті нотаріального документа виправляється у всіх примірниках такого документа одночасно. Виправлення помилки повинно відповідати відомостям, що містяться в документах, які були подані нотаріусу для вчинення нотаріальної дії, або отримані безпосередньо з єдиних та державних реєстрів. Виправлення технічної помилки застерігається нотаріусом, який вчиняв нотаріальну дію, після посвідчувального напису, із зазначенням дати та проставленням свого підпису і печатки на такому застереженні. При цьому всі виправлення мають бути зроблені таким чином, щоб можна було прочитати як виправлене, так і помилково написане, а потім закреслене.

Як вбачається зі змісту позову, позивач просить виправити помилку, що змінює зміст документу та впливає на права особи, щодо якої було вчинено нотаріальну дію, оскільки змінює розмір частки у праві власності, тобто не може вважатися технічною помилкою та не підлягає виправленню.

Також суду не надано доказів звернення до нотаріуса з наданням усіх примірників договору дарування, а також не доведено, що таке виправлення відповідає відомостям, що містяться у в документах, які були подані нотаріусу для вчинення нотаріальної дії або отриманим безпосередньо з єдиних та державних реєстрів.

За такох обставин у задоволенні позову слід відмовити.

Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 258-260 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області (Перша Харківського району державна нотаріальна контора) про визнання незаконним листа та зобов`язання виправити помилку у договорі дарування відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: Л. І. Стрюк