У Х В А Л А

08.02.2023 Справа №607/2097/23

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про часткове скасування наказу про звільнення та зобов`язання внести зміни в трудову книжку,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 подав до суду позов до відповідача ОСОБА_2 , у якому просить скасувати наказ №3 від 01 грудня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 в частині назви посади, а саме не водія, а машиніста автовишки та автогідропідіймача; зобов`язати приватного підприємця ОСОБА_2 внести зміни в трудову книжку в записі №2 від 01 грудня 2020 року в частині назви посади, а саме не водія, а машиніста автовишки та автогідропідіймача.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суддя приходить до висновку, що даний позов підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам статтей 175, 177 ЦПК України.

Згідно із вимогами ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Однак, всупереч вказаним вимогам закону, позивачем не сплачено суму судового збору при зверненні до суду зі вказаним позовом та не долучено документів на підтвердження наявності у нього підстав звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При цьому, у тексті позовної заяви позивач зазначає, що вказаний спір є трудовим.

Так, згідно із пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Натомість, у вказаному позові позивачем пред`явлено вимоги про часткове скасування наказу про звільнення та зобов`язання внести зміни в трудову книжку, які не можуть бути віднесені до категорії пільгових вимог, за подачу яких, згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір не сплачується.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною собою, сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму працездатних осіб, що становить 1073,60 гривень.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У вказаному позові позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, зокрема: 1) про часткове скасування наказу про звільнення; 2) про зобов`язання відповідача внести зміни в трудову книжку.

Відтак, за подання вказаного позову до суду позивачу слід сплатити судовий збір за дві вимоги немайнового характеру у розмірі 2146 гривень (1073,60 х 2 = 2146 гривень).

Окрім цього, у відповідності до ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Із долученої до матеріалів позовної заяви копію трудової книжки позивача убачається, що 01 грудня 2020 року ОСОБА_1 звільнено з роботи з посади водія згідно ст. 36 п. 1 за угодою сторін, наказ №3 від 01 грудня 2020 року.

Разом із цим, зі вказаним позовом у справі про часткове скасування наказу про звільнення та зобов`язання внести зміни в трудову книжку позивач ОСОБА_1 звернувся до суду лише 03 лютого 2023 року, за спливом більш ніж двох років, тобто з пропуском встановленого чинним законодавством терміну.

У змісті позовної заяви позивач зазначає, що на час звернення до суду із вказаним позовом він не ознайомлений із наказом про звільнення, у зв`язку із чим просить поновити строки на звернення до суду.

Відповідно до ст. 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.

Згідно ч. 4 ст. 127 ЦПК України, - одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

При вирішенні питання про поновлення строку суд дає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого спеціальним законом строку звернення до суду із позовом до дати подання такого позову.

Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом строк, подання позову. Тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження рішення роботодавця щодо звільнення у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку на звернення до суду з позовом про поновлення на роботі з поважних причин.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Поважними причинами пропущення строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волі заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами. Вирішуючи, чи з поважних причин пропущено певний процесуальний строк, суд у кожному конкретному випадку оцінює сукупність обставин на свій розсуд.

Однак, позивачем не викладено жодних обставин, не зазначено та не надано доказів на підтвердження поважності причин пропуску на звернення до суду із вказаним позовом.

Як убачається із долученої до матеріалів позову копії заяви, лише 16 січня 2023 року позивач звернувся до відповідача із письмовою заявою, у якій просив надати йому поштовим або електронним листом копії наказу на прийняття та звільнення його з роботи.

Натомість, позовна заява не містить викладу обставин щодо того, що позивач був позбавлений можливості у визначений законом строк звернутися до відповідача із клопотанням про надання йому копії наказу на звільнення.

У відповідності до вимог частини 1ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За вказаних обставин, суддя доходить висновку, що позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення вищевказаних недоліків, а саме, надати заяву про поновлення строку із належним викладом обставини та зазначенням доказів на підтвердження поважності причин пропуску на звернення до суду із вказаним позовом та сплатити судовий збір у розмірі 2146 гривень, надавши суду оригінал квитанції про його сплату.

Судовий збір сплатити за реквізитами рахунку, розміщеними на офіційному веб-сайті Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області: отримувач коштів ГУК у Терн.обл./тг м.Терноп./22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37977599, банк отримувача - казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача - UA0019751, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області (назва суду, де розглядається справа) та оригінал квитанції про оплату подати до суду у вищевказаний строк.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про часткове скасування наказу про звільнення та зобов`язання внести зміни в трудову книжку залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У випадку невиконання вказаних вимог у встановлений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка