1Справа № 335/6049/22 2/335/249/2023
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20лютого2023року м.Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Рибалко Н.І., за участю секретаря судового засідання Огнев`юк Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Запоріжжя у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави, зазначивши в ньому про те, 04.02.2022 року між ОСОБА_1 , з однієї сторони, та ОСОБА_2 , з другої сторони, був укладений договір позики посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І., зареєстрований в реєстрі за № 496.
У відповідності до п. 1. Договору, Позикодавець передав у власність Позичальника, а Позичальник отримав від Позикодавця грошові кошти в сумі 562 000 гривень, і зобов`язується повернути позику до 12 лютого 2022 року. Останній розрахунок здійснюється позичальником не пізніше 12 лютого 2022 року.
Проте, відповідач свого обов`язку за договором позики не виконав, позику не повернув.
У зв`язку з чим позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за договором позики зареєстрованого в реєстрі за № 496 від 04.02.2022 року в сумі 831 200,00 грн., що еквівалентно станом на день звернення до суду 22 735,22 доларам США, яка складається: з суми основного боргу в розмірі 731 200 гривень 00 копійок, що є еквівалентом 20 000,00 доларів США станом на день звернення до суду; неустойка (пеня) в розмірі 100 000,00 грн. що еквівалентно станом на день звернення до суду 2 735,22 доларам США, на користь ОСОБА_1 звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль: Марка ВМV, модель Х6, рік випуску 2012 реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 , видане ТСЦ 2341 05.05.2021 року, який є предметом застави за договором застави від 04.02.2022 року, посвідченим Вовк І.І. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу зареєстрованим в реєстрі за № 497 шляхом продажу на публічних торгах згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
Ухвалою суду від 30 вересня 2022 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати у порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 01 грудня 2022 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.
У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, заяв про відкладення розгляду справи або розгляду справи за її відсутності не подавала. Про дату, час та місце судового засідання відповідач повідомлялась шляхом надсилання судових повісток на адресу місця реєстрації та шляхом розміщення оголошень на офіційному веб-порталі "Судова влада України".
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
У зв`язку з чим, на підставі ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду.
На підставі досліджених письмових доказів, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.
04.02.2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І., зареєстрований в реєстрі за № 496.
У відповідності до п. 1. Договору, Позикодавець передав у власність Позичальника, а Позичальник отримав від Позикодавця грошові кошти в сумі 562 000 гривень, і зобов`язується повернути позику до 12 лютого 2022 року. Останній розрахунок здійснюється позичальником не пізніше 12 лютого 2022 року.
Згідно з п. 2 Договору, Сторони за цим договором домовились про те, що:
а)договір позики є безпроцентним;
б)остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено не пізніше 12 лютого 2022 року;
в)виконання зобов`язання за договором має бути здійснено готівкою у межах міста Запоріжжя за місцем проживання ПОЗИКОДАВЦЯ або за іншою адресою, вказаною ПОЗИКОДАВЦЕМ;
г)розрахунки здійснюються сторонами у національній валюті України-гривні.
д)Підписанням цього договору Позичальник та Позикодавець підтверджують фактичне передання грошових коштів від Позикодавця Позичальнику в сумі 562 000 гривень, що є еквівалентом 20 000 доларів США згідно середнього курсу продажу доларів США, встановленого комерційними банками м, Запоріжжя на день укладення цього договору.
Пунктом 7 Договору, сторони погодили, що після повернення позики в повній сумі ПОЗИКОДАВЕЦЬ повинен видати ПОЗИЧАЛЬНИКУ розписку. Наявність розписки у ПОЗИЧАЛЬНИКА підтверджує виконання ними свого обов`язку.
Статтею 629 цього Кодексу передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 1049 ЦК України перебачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Разом з тим, оскільки неможливо надати докази відсутності події (оплати зі сторони Відповідача), саме Відповідач у випадку, якщо він заперечуватиме факт несплати, повинен надати докази, що Відповідачем належним чином було здійснено оплату за Договором.
Таких доказів відповідачем суду надано не було.
Таким чином, найшло своє підтвердження, що позивач свої обов`язки за договором позики виконав у повному обсязі, грошові кошти позичальнику передав.
Натомість, відповідач свого обов`язку за договорами позики не виконала, позику не повернула.
Відповідно до частини другої статті 533 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
За таких обставин, оскільки сторони договору позики домовилися про встановлення «валютного застереження», то сума, що підлягала сплаті у гривні, на підставі частини другої статті 533 Цивільного кодексу України має визначатися за офіційним курсом долару США.
Отже, на сьогоднішній день сума позики, що залишилася відповідачем неповернутою, становить 731 200 гривень 00 копійок, що є еквівалентом 20 000,00 доларів США (за курсом НБУ 1 долар США = 36,56 гривень).
Разом з тим у п. 5 Договору, сторони погодили, що при неповерненні суми позики своєчасно (тобто до 12 лютого 2022 року) Позикодавець вправі буде пред`явити цей договір до стягнення в строки і у порядку, передбачені чинним законодавством України (у тому числі звернутися до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису), та вимагати при цьому повернення йому частини позики, що залишилась несплаченою, з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати семи відсотків неустойки від простроченої суми за кожний день прострочки. При цьому пеня нараховуватиметься з частини позики, що залишилась несплаченою. Якщо на протязі 3-х місяців Позичальник не сплатить борг по позиці, то Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцю подвійний розмір несплаченої суми.
Підставою, яка породжує обов`язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов`язання (стаття 610, пункт 3 частини першої статті 611 Цивільного кодексу України).
Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина перша статті 549 Цивільного кодексу України). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. А пенею - неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частини друга та третя цієї статті).
За змістом приписів параграфу 2 глави 49 Цивільного кодексу України особливість пені у тому, що вона нараховується з першого дня прострочення та доти, поки зобов`язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов`язання, не обмежується. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов`язання. Тобто, вона може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання (зокрема, щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано у законі чи в договорі.
Сторони мають право визначити у договорі не лише інший строк нарахування штрафних санкцій, який обчислюється роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України), а взагалі врегулювати свої відносини щодо нарахування штрафних санкцій на власний розсуд (ч. 3 ст. 6 ЦК України) (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 червня 2017 р. у справі № 910/2031/16).
Отже враховуючи те, що порушення боржником зобов`язання є умовою нарахування неустойки, яка є заходом відповідальності за порушення зобов`язання, тягне за собою обов`язок позичальника сплатити позивачу пеню.
Таким чином, суд вважає обґрунтованою заявлену позивачем суму невиконаного зобов`язання перед ним в розмірі 831 200,00 грн., що еквівалентно станом на день звернення до суду становить 22 735,22 доларам США,яка складається: з суми основного боргу в розмірі 731 200 гривень 00 копійок, що є еквівалентом 20 000,00 доларів США станом на день звернення до суду; неустойка (пеня) в розмірі 100 000,00 грн. що еквівалентно станом на день звернення до суду 2 735,22 доларам США.
В забезпечення виконання договору Позики, 04.02.2022 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір застави рухомого майна посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І., зареєстрований в реєстрі за № 497.
Відповідно до п. 1.1. умов Договору Цим договором забезпечується виконання зобов`язання, що виникло між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , (надалі Позичальник або Заставодавець) на підставі договору позики, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк 1.1, 04.02.2022 року за р.№496 , надалі - Основний договір, укладеного на суму 562 000 (п`ятсот шістдесят дві тисячі), з обумовленим в Основному договорі строком повернення боргу до 12 лютого 2022 року.
Предметом застави, який надає Заставодавець Заставодержателю у забезпечення вимог, зазначених у п. 1.1 цього договору, є рухоме майно, а саме: Марка ВМW, модель Х6, рік випуску 2012 реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , видане ТСЦ 2341 05.05.2021 року, ринкова вартість 562 000 00 гривень, далі - Предмет застави.
Згідно даних витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 77920377 від 04.02.2022 року, до вказаного реєстру внесено відомості про заставу вищезазначеного транспортного засобу.
Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаї в ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Якщо предмет застави відповідно до закону чи договору повинен знаходитись у заставодержателя, право застави виникає в момент передачі йому предмета застави. Якщо таку передачу було здійснено до укладення договору, - то з моменту його укладення.
Згідно зі статтею 19 Закону України «Про заставу», що кореспондується із положенням статті 589 ЦК України, за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом або договором, - неустойку), необхідні витрати та утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.
Відповідно до частин 1-3 ст. 25 вказаного Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.
Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.
Разом з позовною заявою позивач надав суду витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 80268328 від 12.09.2022 року, зі змісту якого підтверджується здійснення позивачем реєстрації обтяження заставою предмета застави за № 30029725, крім того з витягу вбачається, що єдиним обтяжувачем предмета застави є позивач, відповідно у позивача відсутній обов`язок повідомляти інших обтяжувачів.
Статтею 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.
Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача у разі задоволення позову, тому на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 8312 гривень.
Керуючись ст.ст.2,3, 10-12, 13, 81, 82, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави, - задовольнити.
В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за договором позики зареєстрованого в реєстрі за № 496 від 04.02.2022 року в сумі 831 200,00 грн., що еквівалентно станом на день звернення до суду 22 735,22 доларам США, яка складається з: суми основного боргу в розмірі 731 200 гривень 00 копійок, еквівалентно 20 000,00 доларів США станом на день звернення до суду; неустойки (пені) в розмірі 100 000,00 грн., що еквівалентно станом на день звернення до суду 2 735,22 доларам США, на користь ОСОБА_1 звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль марки ВМW, модель Х6, рік випуску 2012, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 , видане ТСЦ 2341 05.05.2021 року, який є предметом застави за договором застави від 04.02.2022 року, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І.Ю зареєстрованим в реєстрі за № 497, шляхом продажу на публічних торгах згідно з Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 8312 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня ухвалення рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його ухвалення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду або через Орджонікідзевського районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2
Повне рішення складено: 02.03.2023 року.
Суддя Рибалко Н.І.