Справа № 530/579/23
Номер провадження 2-о/530/52/23

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2023 м. Зіньків

Суддя Зіньківського районного суду Полтавської області Ситник О.В. , розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 ( проживає за адресою АДРЕСА_1 ) заінтересовані особи Служба у справах дітей Зіньківської міської ради ( м. Зіньків Полтавського району Полтавської області вул. Воздвиженська 40 ) про визнання фізичної особи безвісно відсутньою ,-

встановив:

Заявниця ОСОБА_1 звернулась до Зіньківського районного суду Полтавської області із заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою , заінтересованою особою зазначила Службу у справах дітей Зіньківської міської ради ( м. Зіньків Полтавського району Полтавської області вул. Воздвиженська 40)

Відповідно до ч. 3ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил , встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду . Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом . Дослідивши зміст поданої заяви та доданих до неї документів, суддя приходить до висновку, що заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України та має недоліки, що перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі, а саме :

Частиною 1 статті 305 ЦПК України передбачено, що заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Відповідно до частини 1 статті 43ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Згідно з частиною 3 статті 43 ЦК України, порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.05.2018 у справі № 225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування)». При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою.

Аналогічна правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 29 серпня 2019 року у справі № 225/2576/17.

Згідно зі статтею 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи.

З аналізу вказаних норм, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними.

Із заяви вбачається, що ОСОБА_2 є громадянином Іраку та в правовому полі проживав на території України , ним був зареєстрований шлюб із заявницею 23.09.2015 року , зник у лютому 2016 року , в матеріалах справи є копія рішення Зіньківського районного суду про розірвання шлюбу від 14.12.2018 року з якого вбачається, що відповідач ОСОБА_2 надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність у грудні 2018 року . Також заявниця вказує підставу для встановлення даного факту її колишнього чоловіка безвісти відсутнім як неможливість стягти з нього аліменти на утримання дитини , але в цій же заяві вказує, що у свідоцтві про народження дитини батько був записаний в розумінні ч. 2 ст. 122 СК України за вказівкою матері , оскільки дитина народилась в 10 місячний строк після розірвання шлюбу ( дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.) Тобто для суду є незрозумілим підставу , яка б породжувала юридичний наслідок встановлення такого факту. Відсутні відомості у заяві про те, чи зверталась заявниця із заявами про виключення з актового запису про народження відомості про батька дитини.

Також відсутній у матеріалах справи сам витяг з реєстру про актовий запис про народження дитини , з якого б вбачалось запис відомостей про батька дитини на підставі ст. 122 СК України , як вказує заявниця .

Також відсутні докази звернення до поліції із заявою про розшук ОСОБА_3 заявницею , а тому відсутні відомості про можливий перетин кордону , відсутні відомості про наявність чи відсутність доказів про продовження тимчасової посвідки на проживання на території України громадянина Іраку ОСОБА_3 , сама ж копія посвідки надана до суду не перекладена на українську мову та є нечитаємою , також заявницею наданий ідентифікаційний номер не на її прізвище . Також заявницею не вказаний код ЄДРПОУ заінтересованої особи .

Всі ці недоліки не дають можливості відкрити провадження у справі для подальшого його розгляду.

Відповідно до правил ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху. Оскільки, дана заява оформлена з порушенням вимог ст. 175 ЦПК України відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України її необхідно залишити без руху, а заявнику надати строк, що не перевищує 10 днів з дня вручення йому ухвали, для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 185 ЦПК України, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 ( проживає за адресою АДРЕСА_1 ) заінтересовані особи Служба у справах дітей Зіньківської міської ради ( м. Зіньків Полтавського району Полтавської області вул. Воздвиженська 40 ) про визнання фізичної особи безвісно відсутньою- залишити без руху.

Надати позивачу строк, що не перевищує десяти днів з дня вручення йому ухвали, для усунення зазначених в ухвалі недоліків

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

СуддяО. В. Ситник