ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2023 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи №522/13668/20

Апеляційне провадження № 22-ц/813/1631/23

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів- Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря Трофименка О.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Івановського Віктора Віталійовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 30 червня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Донцова Д. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовної заяви та відзиву на позов

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позов обґрунтовано тим, що 06 травня 2020 року пошкоджено його автомобіль Subaru Impreza НОМЕР_1 , який знаходився за адресою: вул.Рибальська,34 у м.Одесі, а саме: вибито скло передньої лівої двері автомобіля, знищений пластик та електрична мережа, що знаходиться під кермом, порізаний салон, поламаний пластик та виявлена велика кількість незначних ушкоджень автомобіля.

Зазначав, що пошкодження його майна здійснено його колишньою дружиної ОСОБА_3 та її батьком ОСОБА_2 , що підтверджується відеозаписом.

Вказував, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобілю становить 70 000 грн.., в тому числі вартість розбитого скла - 9000 грн.

З огляду на те, що скло розбито ОСОБА_3 , позовні вимоги до якої він не бажає заявляти, позивач просив стягнути з ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди 61 000 грн.

Зазначав, що у зв`язку з ремонтом автомобіля він три місяці не міг використовувати його у професіональній діяльності та вимушений був користуватися громадським транспортам, що в умовах карантину це небезпечно та незручно, оскільки збільшує ризик зараження коронавірусом, йому спричинено моральну шкоду, яку він оцінив у сумі 20 000 грн.(а.с.2-3).

У відзиві на позов адвокат Костинюк Ю.Д. в інтересах ОСОБА_2 просив у позові відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю позовних вимог (а.с.47-50).

Зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 30 червня 2021 року у позові відмовлено (а.с.72-74).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі адвокат Івановський В.В. в інтересах ОСОБА_1 просить рішення місцевого суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі

Доводи скарги, зокрема, зводяться до того, що:

- судом, в якості доказу, не було прийнято надану у судовому засіданні відповідь від 17 травня 2021 року, в якій засвідчені пояснення ОСОБА_2 щодо його безпосередньої причетності до пошкодження майна ОСОБА_1 ;

- достатнім доказом протиправності дій ОСОБА_2 щодо пошкодження автомобілю є відеозапис, на якому чітко спостерігається присутність та протиправні дії останнього (а.с.81-82).

Правом відзиву на апеляційну скаргу учасники процесу не скористались.

Учасники судового процесу про дату, час та місце судового засідання, призначеного на 17 січня 2023 року, повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин не подавали, що відповідно до правил ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у їх відсутність.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявності всіх необхідних елементів складу цивільного правопорушення, яке є підставою для відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду, оскільки він відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Згідно п.1 ч.2 ст.22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Так,ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто зазначена норма передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є правовою підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 07 червня 2019 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м.Одеси від 15 червня 2020 року (а.с.140).

У період шлюбу, 12 червня 2019 року, на ім`я ОСОБА_1 зареєстровано автомобіль Subaru Impreza д/н НОМЕР_1 , 2003 року випуску (а.с.7).

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 21 листопада 2022 року вказаний автомобіль визнаний спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних частках та визнано за кожним із них право власності на 1/2 частину автомобіля марки Subaru Impreza д/н НОМЕР_1 (а.с.141).

Із змісту відеозапису, наданого позивачем, вбачається, що 06 травня 2020 року, о19 год 21 хв. невідома молода жінка наносить невідомим предметом пошкодження склу передньої лівої двері легкового автомобіля синього коліру, яке в подальшому витягнуто невідомим чоловіком. Нанесення будь-яких інших пошкоджень автомобілю вказаними особами на даному відеозапису не зафіксовано (а.с.18).

Вказаний відеозапис не був пред`явлений для перегляду ОСОБА_2 та колишній дружині позивача ОСОБА_3 для встановлення осіб на відеозапису, та жодних клопотань з приводу ідентифікації вказаних осіб стороною захисту та позивачем не заявлялось під час судового розгляду в суді першої та апеляційної інстанцій. Вказані особи не були допитані як свідки відповідно до правил ст.92 ЦПК України.

Разом з тим, навіть якщо взяти до уваги, що вказаними особами є колишня дружина позивача ОСОБА_3 та її батько ОСОБА_2 , а пошкодженим автомобілем є Subaru Impreza д/н НОМЕР_1 , то, як зазначалось вище, зазначений доказ (відеозапис) не містить дані про пошкодження автомобілю саме ОСОБА_2 , якого позивач вирішив визначити єдиним відповідачем за своїм позовом.

Матеріали справи свідчать, що між колишнім подружжям ОСОБА_3 та ОСОБА_1 існують неприязні відносини, що підтверджено зверненням 02 липня 2020 року ОСОБА_3 до органів поліції (ЕРДР№00000100 від 20 липня 2020 року), в якій ОСОБА_3 вказувала, що колишній чоловік ОСОБА_1 шляхом шахрайських дій, під приводом ремонту автомобіля Subaru Impreza НОМЕР_1 намагався заволодіти грошовими коштами ОСОБА_3 (а.с.57).

Зі змісту позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 також звертався до правоохоронних органів з приводу пошкодження належного йому майна, однак у притягненні відповідача ОСОБА_2 до відповідальності було відмовлено, оскільки між сторонами існує приватно-правовий спір.

Вартість пошкодженого автомобіля позивач підтверджує актом спеціалізованого сервісу по ремонту автомобілів ТОВ «Адіс-Авто» від 14 травня 2020 року, в якому зазначено, що вартість ремонту автомобіля складає - 72 341,53грн., ПДВ-14 468,31 грн., разом з ПДВ - 86 809,84 грн.(а.с.8).

Згідно відповіді ТОВ «Адіс-Авто» від 21 жовтня 2020 року, яка надана дізнавачу СД Київського ВП в м. Одеси ГУНП в Одеській області, ТОВ «Адіс-Авто» не є експертною установою, не має дозволу і не проводить товарознавчі дослідження транспортних засобів, а здійснює господарську діяльність з торгівлі автомобілями, їх технічного обслуговування та ремонту автотранспортних засобів. Роботи по відновлювального ремонту автомобіля Subaru Impreza НОМЕР_1 не проводились, оскільки власник автомобіля рахунок по ремонту не сплатив (а.с.53-55).

Акт-приймання передання виконаних робіт від 10 серпня 2020 року ФОП ОСОБА_4 свідчить про те, що виконавець виконав на замовлення ОСОБА_1 за договором від 13 липня 2020 року відновлення ремонту автомобіля Subaru Impreza НОМЕР_1 , але стосовно сплати послуг в розмірі 70 000 грн. сторони домовились про відстрочення платежу на 60 днів (а.с.14).

Аналогічний за змістом акт-приймання передання виконаних робіт від 14 серпня 2020 року містить також посилання на те, стосовно сплати послуг в розмірі 70 000 грн. сторони претензій та зауважень не мають (а.с.17).

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у позові, оскільки належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження того, що зафіксовані у рахунку ТОВ «Адіс-Авто» від 14 травня 2020 року деталі автомобіля, що підлягають заміні, були пошкоджені внаслідок подій 06 травня 2020 року та саме відповідачем ОСОБА_2 , у справі відсутні.

За таких обставин, підстави вважати, що майнова шкода у заявленому розмірі була заподіяна позивачу внаслідок протиправної поведінки та винних дій відповідача ОСОБА_2 також відсутні.

При вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про відмову у позові й в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки вони є похідними від вимог позивача про відшкодування матеріальної шкоди, які є недоведеними

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги наявні у справі письмові пояснення ОСОБА_2 щодо обставин пошкодження його автомобіля є надуманими, оскільки матеріали справи їх не містять.

Натомість, із письмових пояснень ОСОБА_2 від 18 травня 2020 року, доданих до апеляційної скарги представником позивача, видно, що під час перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у шлюбі, він подарував їм 5 300 умовних одиниць для придбання саме вказаного автомобіля. Будь-яких посилань про свою причетність до пошкодження автомобіля вказані пояснення не містять (а.с.88).

Інші доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, тому мають бути відхилені.

Враховуючи викладене, колегія суддів залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст.368,374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Івановського Віктора Віталійовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 30 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 січня 2023 року.

Головуючий

Судді: