Провадження № 2/761/2474/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Мальцева Д.О.,

при секретарі: Панчоха Д.А,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до Головного управління Держпраці у Київській області, треті особи: директор ТОВ «Вірджин Стар» Хоміч Олександр Анатолійович, ОСОБА_1 , про скасування Акта соціального розслідування нещасного випадку за формою Н-1/П, що стався 05.10.2019 року з ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (позивач) звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Головного управління Держпраці у Київській області (відповідач), треті особи: директор ТОВ «Вірджин Стар» Хоміч Олександр Анатолійович (третя особа-1), ОСОБА_1 (третя особа-2), про скасування Акта соціального розслідування нещасного випадку за формою Н-1/П, що стався 05.10.2019 року з ОСОБА_2 .

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 05.10.2019 року з ОСОБА_2 , начальником будівельної дільниці ТОВ «Вірджин Стар», стався нещасний випадок із смертельним наслідком. За результатами роботи комісії зі спеціального розслідування нещасного випадку був складений Акт спеціального розслідування нещасного випадку від 17.11.2020 за формою Н-1/П, затверджений Головним управлінням Держпраці у Київській області. Позивач не погоджується з висновком комісії, про те що нещасний випадок пов`язаний з виробництвом, вважає його протиправним та таким, що суперечить причинам та обставинам настання нещасного випадку, у зв`язку з чим звернувся до суду з позовом.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.04.2021 матеріали позову передані на розгляд судді Рибака М.А.

07 квітня 2021 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Рибака М.А. по справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами позовного провадження в загальному порядку.

23.06.2021 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї.

Протокольною ухвалою від 10.08.2021 залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору: директора ТОВ «Вірджин Стар» Хоміча Олександра Анатолійовича.

21.12.2021 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Рибака М.А. закрито підготовче провадження у справі, та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.

На підставі розпорядження № 01-08-545 від 21.06.2023 року щодо повторного автоматизованого розподілу справи № 761/12422/21 за підписом керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва Зборщік А.О., протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді Мальцева Д.О.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.06.2023 матеріали позову передані на розгляд судді Мальцева Д.О.

26 червня 2023 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду.

Ухвалою суду від 30.08.2023 заяву Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про заміну сторони у справі - задоволено. Замінено сторону у справі № 761/12422/21, а саме: позивача - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у м. Києві, на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ).

Ухвалою суду від 30.08.2023 заяву ОСОБА_1 про залучення її у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - задоволено. Залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору: ОСОБА_1 .

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату та час повідомлений належним чином.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, про дату та час повідомлені належним чином. Від третьої особи-2 надійшла заява про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову заперечувала.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, встановив такі обставини справи.

05.10.2019 року з ОСОБА_2 , начальником будівельної дільниці ТОВ «ВІРДЖИН СТАР», стався нещасний випадок із смертельним наслідком.

Головним управлінням Держпраці у Київській області видано наказ від 16 жовтня 2019 року, яким було утворено комісію зі спеціального розслідування.

Комісією зі спеціального розслідування було встановлено, що 05.10.2019 току приблизно о 10:00 годині на територію побутового містечка будівельного об`єкту ТРЦ «Блокбастер MALL», зайшов начальник дільниці ТОВ «Вірджин Стар» - ОСОБА_3 . Підійшовши до приміщення, де перебував майстер ОСОБА_4 він підняв його з ліжка, та повідомив про намір пройти до території на будівельний майданчик та оглянути місце виконання робіт.

ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 пройтись по об`єкту разом, але ОСОБА_3 , не дочекавшись ОСОБА_4 , пішов сам на будівельний майданчик. Приблизно через пів години ОСОБА_4 вийшов із побутового приміщення. Підійшовши до входу будівельного об`єкту ТРЦ «Блокбастер MALL» ОСОБА_4 пред`явив перепустку охоронцю та зайшов в середину об`єкту ТРЦ «Блокбастер MALL». ОСОБА_4 піднявся на другий поверх - де вони виконують роботи. Зі слів ОСОБА_4 , перебуваючи на другому поверсі з одного із встановлених рекламних світлонепроникних банерів, який розташований біля ліфтової шахти, вибігли два чоловіки (іншого підприємства) та повідомили його про те, що хтось впав у ліфтову шахту.

ОСОБА_4 , дійшовши до ліфтової шахти, побачив ОСОБА_6 , який не подавав ознак життя. Викликані сторонніми особами працівники швидкої допомоги, прибувши на місце події констатували смерть ОСОБА_7 .

Згідно з висновку експертного дослідження №011-3783-2019 від 07.10.2019-06.11.2019 смерть ОСОБА_6 настала від множинних переломів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів, з розвитком крововтрати та шоку.

Відповідно до судово-токсилогічного висновку експертного дослідження №051-1978-2019 від 09.10.2019 року, в крові ОСОБА_6 не знайдено метиловий та етиловий спирти, пропіловий, бутіловий, аліловий спирти та їх ізомери.

Комісія, оглянувши місце, отримавши пояснення від свідків та осіб причетних до нещасного випадку і врахувавши висновок експертного дослідження №011-3783-2019 від 07.10.2019-06.11.2019, де зазначено, що отримані травми ОСОБА_6 виникли при падінні тіла з висоти. Отже, найвірогідніше ОСОБА_3 , проходячи біля не освітленого отвору ліфтової шахти другого поверху за невстановлених обставин впав в шахту ліфта, та отримав смертельні травми.

Також, в ході проведення розслідування було встановлено, що директор ТОВ «Вірджин Стар» не забезпечив в повному обсязі функціонування системи управління охорони праці на підприємстві, а саме допустив до виконання робіт ОСОБА_6 без навчання та перевірки знань з питань охорони праці, чим порушив п.2.5 НПАОП 0.00-7.11-12 «Загальні вимоги стосовно забезпечення роботодавцями охорони праці працівників» та п.5.1 НПАОП 45.2-7.02-12 ДБН А.3.2-2-2009 «ССБТ. Охорона праці і промислова безпека у будівництві. Основні положення» не налагодив співробітництво, координацію дій між суб`єктами господарювання, які одночасно здійснювали роботи на об`єкті будівництва, та як наслідок перебування ОСОБА_6 на неосвітленій території та падіння в шахту ліфта, чим порушив п. 6.2.9 НПАОП 45.2-7.02-12 ДБН А.3.2-2-2009 «ССБТ. Охорона праці і промислова безпека у будівництві. Основні положення».

При цьому, в ході проведення спеціального розслідування комісія встановила, що на момент настання нещасного випадку потерпілий ОСОБА_3 безперешкодно потрапив на підприємство з метою виконання трудових обов`язків.

Опрацювавши зібрані матеріали, комісія, керуючись пп.2 п.52 Порядку, визнала випадок, який стався з ОСОБА_8 таким, що пов`язаний з виробництвом.

Нещасний випадок, що стався з начальником дільниці ОСОБА_8 визнано таким, що пов`язаний з виробництвом згідно підпункту 2 пункту 52 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 року №337 (далі - Порядок) обставини, за яких нещасний випадок визнається пов`язаними з виробництвом, є перебування потерпілого на робочому місці, на території підприємства (установи, організації) або в іншому місці під час виконання трудових (посадових) обов`язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття на підприємство (в установу, організацію) до відбуття з нього, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства (установи, організації), у тому числі в робочий і надурочний час.

Отже, за результатами проведеного комісією розслідування було складено Акт спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н- 1/П від 05 жовтня 2019 року.

Згідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша стаття 5 ЦПК України).

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Згідно з пунктом 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці.

Стаття 153 КЗпП України визначає, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Згідно з пунктом 5 частини 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» нещасний випадок - обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю або настала смерть.

Відповідно до частини другою статті 36 цього Закону факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці».

Згідно статті 171 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний організовувати розслідування нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням із всеукраїнськими об`єднаннями профспілок.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1112 «Деякі питання розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» затверджено Порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві (далі - Порядок) (діяв на момент настання нещасного випадку), який визначає процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності, виду економічної діяльності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах чи у фізичних осіб - підприємців, які відповідно до законодавства використовують найману працю (далі - підприємство), а також тих, що сталися з особами, які забезпечують себе роботою самостійно, за умови добровільної сплати ними внесків на державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання (далі - особи, які забезпечують себе роботою самостійно).

Пунктом 7 Порядку передбачено, що розслідування проводиться у разі раптового погіршення стану здоров`я працівника або особи, яка забезпечує себе роботою самостійно, одержання ними поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострого професійного захворювання і гострого професійного та інших отруєнь, одержання теплового удару, опіку, обмороження, у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, у разі зникнення працівника під час виконання ним трудових обов`язків, а також у разі смерті працівника на підприємстві (далі - нещасні випадки).

Відповідно до пункту 13 Порядку обстеження місця нещасного випадку, одержання пояснень потерпілого, свідків та причетних до нещасного випадку осіб, з`ясування обставин і причин нещасного випадку, визначення чи пов`язаний цей випадок з виробництвом, установлення осіб, які допустили порушення законодавства про охорону праці та складання акту розслідування нещасного випадку віднесено до компетенції утвореної роботодавцем комісії з розслідування нещасного випадку.

За пунктом 14 Порядку визнаються пов`язаними з виробництвом нещасні випадки, що стались з працівниками під час виконання трудових обов`язків, а також ті, що стались у період: перебування на робочому місці, починаючи з прибуття працівника на підприємство до його вибуття, який фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку, у тому числі протягом робочого часу, підготовки до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь виробництва.

Відповідно до пункту 16 Порядку нещасні випадки, пов`язані із завданням тілесних ушкоджень іншою особою, або вбивство працівника під час виконання чи у зв`язку з виконанням ним трудових (посадових) обов`язків чи дій в інтересах підприємства незалежно від порушення кримінальної справи розслідуються відповідно до цього Порядку. Такі випадки визнаються пов`язаними з виробництвом (крім випадків, що сталися з особистих мотивів).

Правильно встановивши фактичні обставини справи, а саме той факт, що 05.10.2019 року під час виконання трудових обов`язків з ОСОБА_2 трапився нещасний випадок із смертельним наслідком.

У відповідності до частин першої, другої статті 22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен організувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнським об`єднанням профспілок.

За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування.

У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця.

Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.

Процедура проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах, визначається Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232, який діяв на час смерті потерпілого при виконанні трудових обов`язків.

Отже, за змістом вказаних норм роботодавець повинен організувати розслідування нещасного випадку, для чого зобов`язаний негайно своїм наказом утворити комісію з розслідування нещасного випадку.

Розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення, а також настання смерті працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов`язків (стаття 7 Порядку).

Згідно із статтею 38 Порядку спеціальне розслідування нещасного випадку (крім випадків, передбачених статтею 39 цього Порядку) проводиться комісією із спеціального розслідування нещасного випадку, утвореною територіальним органом Держпраці за місцезнаходженням підприємства або за місцем настання нещасного випадку.

Зазначена комісія зобов`язана з`ясувати обставини і причини нещасного випадку, визначити, чи пов`язаний цей випадок з виробництвом, та скласти акт розслідування за відповідною формою (стаття 14 Порядку).

Контроль за своєчасністю та об`єктивністю проведення розслідування нещасних випадків, підготовкою матеріалів розслідування, веденням обліку нещасних випадків, вжиттям заходів до усунення причин нещасних випадків, згідно статті 33 Порядку, здійснюють органи державного управління, органи державного нагляду за охороною праці, виконавча дирекція Фонду та її робочі органи відповідно до компетенції.

Громадський контроль здійснюють профспілки через свої виборні органи і представників, а також уповноважені найманими працівниками особи з питань охорони праці у разі відсутності на підприємстві профспілки.

Зазначені органи та особи мають право вимагати відповідно до компетенції від роботодавця проведення повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акту за формою Н-1, визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, і складення акта за формою Н-1 у разі, коли виявлено порушення вимог цього Порядку.

Посадова особа органу Держпраці в разі відмови роботодавця скласти або затвердити акт за формою Н-1 чи незгоди потерпілого або уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, із змістом зазначеного акта, надходження скарги або незгоди з висновками про обставини і причини настання нещасного випадку чи приховування факту настання нещасного випадку має право видавати обов`язкові для виконання роботодавцем приписи за формою Н-9 згідно з додатком 10 щодо необхідності проведення розслідування (повторного розслідування) нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-1, визнання чи невизнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, складання акта за формою Н-1.

Рішення посадової особи органу Держпраці може бути оскаржено у судовому порядку. На час розгляду справи у суді дія припису за формою Н-9 зупиняється (стаття 34 Порядку).

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, згідно до ст. 79 ЦПК України.

В свою чергу положеннями ст. 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд критично ставиться до тверджень третьої особи-1 директора ТОВ «Вірджин Стар» Хоміча O.A., щодо того, що 05.10.2019 - вихідний день на підприємстві, тому ніяких робіт чи завдань по розпорядженню керівництва потерпілий не виконував. Оскільки, як вбачається з матеріалів справи, в ході проведення розслідування було встановлено, що саме директор ТОВ Вірджин Стар» не забезпечив в повному обсязі функціонування системи управління охорони праці на підприємстві, та допустив до виконання робіт ОСОБА_6 без навчання та перевірки знань з питань охорони праці, чим порушив п.2.5 НПАОП 0.00-7.11-12 «Загальні вимоги стосовно забезпечення роботодавцями охорони праці працівників» та п.5.1 НПАОП 45.2-7.02-12 ДЕН А.3.2-2-2009 «ССБТ. Охорона праці і промислова безпека у будівництві. Основні положення».

Виходячи з вище викладеного, позивачем також не доведено, що потерпілий перебував на території підприємства не під час виконання трудових (посадових) обов`язків, не під час виконання завдань роботодавця та не в робочий і надурочний час, та відповідно, що Акт за формою Н-1/П складено комісією з порушенням вимог Порядку розслідування.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 ЦПК України, приймаючи до уваги той факт, що судом встановлено, що під час виконання трудових обов`язків з ОСОБА_2 трапився нещасний випадок із смертельним наслідком, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до Головного управління Держпраці у Київській області, треті особи: директор ТОВ «Вірджин Стар» Хоміч Олександр Анатолійович, ОСОБА_1 , про скасування Акта соціального розслідування нещасного випадку за формою Н-1/П, що стався 05.10.2019 року з ОСОБА_2 .

Такий спосіб захисту, за думкою суду, є ефективним та не суперечить закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, в задоволенні позовних вимог було відмовлено, понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 16 ЦК України, ст. 153 КЗпП України, Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затверджених постановою КМУ № 337 від 17.04.2019 року, ст. ст. 3, 5, 12, 13, 18, 141, 258, 260, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовної заяви Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до Головного управління Держпраці у Київській області, треті особи: директор ТОВ «Вірджин Стар» Хоміч Олександр Анатолійович, ОСОБА_1 , про скасування Акта соціального розслідування нещасного випадку за формою Н-1/П, що стався 05.10.2019 року з ОСОБА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 30.11.2023 року.

Суддя