Справа № 553/6580/22
Провадження № 2-н/553/126/2023
У Х В А Л А

Іменем України

23.01.2023м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Грошова Н.М., розглянувши матеріали заяви Комунального підприємства «Житлово експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій,

в с т а н о в и в:

06.12.2022 року заявник звернувся до Ленінського районного суду м. Полтави із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою: АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) станом на 01.11.2022 в розмірі 10558,75 грн., а також стягнення судового збору у розмірі 248,10 грн.

У порядку, передбаченому ч. 5 ст. 165 ЦПК України, до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи судом направлено запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) боржника.

На адресу суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) боржника, отримана в порядку ч. 5 ст. 165 ЦПК України.

З інформації, яка надана Управлінням реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради з реєстру територіальної громади міста на запит суду, вбачається, що ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Розглянувши надані матеріали, суддя дійшов висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу.

Відповідно п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Нормами статті 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Так, в заяві про видачу судового наказу заявник просить стягнути заборгованості за оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій станом на 01.11.2022 в розмірі 10558,75 грн., при цьому період стягнення не зазначено.

Однак, як вбачається з розрахунку заборгованості борг станом на вересень 2013 складає 1449,70 грн., подальший розрахунок здійснений за кожен місяць з вересня 2013 року по жовтень 2022, при цьому до суми основного боргу включена заборгованість, яка виникла з 2013 року.

Із заявою про видачу судового наказу Комунальне підприємство «Житлово експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради звернулось 06.12.2022, а заборгованість нарахована за період з вересня 2013 року до жовтня 2022 року, таким чином з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, що є підставою для відмови у видачі судового наказу в порядку п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 165 ЦПК України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Суд зауважує, що не може самостійно виокремити вимогу заявника в межах позовної давності, тому дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 165, 166, 258, 260 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «Житлово експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: Н.М. Грошова