С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
____________________________________________________________________________________________
Провадження 6/760/124/23
У Х В А Л А

І . Вступна частина

22 березня 2023 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

представника заявника - Рябка С.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі №760/15218/14 (провадження №2/760/4936/14) за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

ІІ. Описова частина

04 січня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» звернулося до суду із заявою про поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 08 грудня 2014 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором №0 від 30 травня 2007 року.

Зазначив, що право вимоги до ОСОБА_1 за вказаним договором були відступлені Заявнику на підставі Договору №1369/К про відступлення права вимоги. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04.06.2020 було замінено стягувача на стадії виконання судового рішення з ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «ФУ «Європейська факторингова компанія розвитку».

Представник Заявника зазначив, що з 03.03.2015 в ПАТ «Дельта Банк» було запроваджено тимчасову адміністрацію, а в подальшому відкликано ліцензію та призупинено діяльність, у зв`язку з чим банк не мав об`єктивної можливості вчасно звернутися до виконавця із виконавчим листом для забезпечення примусового виконання рішення суду.

Лише 29 грудня 2021 року, як зазначає Заявник, він зміг отримати виконавчий лист на підставі рішення суду, проте строк пред`явлення його до виконання вже закінчився.

Враховуючи зазначені вище поважні причини пропуску строку звернення рішення до виконання, представник ТОВ «ФУ «Європейська факторингова компанія розвитку» просив поновити такий строк.

У судовому засіданні представник Заявника підтримав заявлені вимоги.

ІІІ. Мотивувальна частина

Заочним рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 08 грудня 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 30 травня 2007 року в сумі 141 874 гривень 85 копійок та судовий збір в розмірі 1418,75 гривень.

Судом встановлено, що 11 травня 2019 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» було укладено Договір №1369/К про відступлення права вимоги, відповідно до якого права вимоги за зобов`язанням ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 30 травня 2007 року, укладеним між АКІБ «Укрсиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», та ОСОБА_1 , відступлені Заявнику.

Згідно ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Вказана норма кореспондується з положеннями ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд відповідно до ст. 89 ЦПК України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії, та підтверджені належними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Згідно ч. 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

В силу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував на необхідності дотримання принципу правової (юридичної) визначеності, які є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права (зокрема, рішення у справах «Єлоєв проти України», «Новік проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі №3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності. У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata. При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

У широкому розумінні принцип правової визначеності являє собою сукупність вимог до організації та функціонування правової системи з метою забезпечення перш за все стабільного правового становища індивіда шляхом вдосконалення процесів правотворчості та правозастосування.

Положення Закону України «Про виконавче провадження», що обмежують строк на пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання, є законодавчим втіленням принципу правової визначеності та встановлюють строк, протягом якого боржник може очікувати примусового виконання рішення, ухваленого не на його користь.

Протягом цього строку позивач (стягувач), який бажає примусово виконати рішення суду, повинен вжити всіх залежних від нього заходів для отримання виконавчого документу та пред`явлення його до примусового виконання.

Обґрунтовуючи заяву про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, Заявник, як на поважні причини, посилається на початок процедури ліквідації банку ПАТ «Дельта Банк», запровадження тимчасової адміністрації в період ухвалення судового рішення, що спричинило звільнення керівників та працівників, зупинення фактичної діяльності банку.

Даючи оцінку вказаним доводам представника банку, суд виходить з наступного.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2019 № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» на підставі постанови Правління Національного банку України від 02 березня 2015 року № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» розпочато процедуру виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку та запроваджено тимчасову адміністрацію, з урахуванням рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08.04.2015 № 71 строком на 6 місяців з 03 березня 2015 року до 02 вересня 2015 року включно.

Згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 03.08.2015 № 147 «Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» строк здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» продовжено до 02 жовтня 2015 року включно.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 02.10.2015 № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.10.2015 р. № 181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» та розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.02.2017 року № 619 продовжено строки здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» по 04.10.2019 включно.

Так, згідно ст. 36 Закону України від 23.02.2012 року №4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» наслідком запровадження тимчасової адміністрації є припинення всіх повноважень органів управління банку та органів контролю і набуття їх повноважень Фондом гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи Фонду.

Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку (п.1 ч. 2 ст. 37 Закону).

Крім цього, Фонд зобов`язаний в силу закону вживати заходи щодо забезпечення збереження активів банку, та з метою запобігання втрати майна та збитків банку, в тому числі вживає передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку (ст. 38 Закону).

Більш того, відповідно до норм зазначеного Закону та правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 08.06.2016 у справі № 3-399гс16, уповноважена особа Фонду з дня початку процедури введення тимчасової адміністрації/ліквідації банку набуває повноважень органів управління та контролю неплатоспроможного банку, тобто, крім повноважень, визначених законом, уповноважена особа фонду здійснює повноваження керівництва банку, а тому наділена правом видачі та підписання довіреностей від імені банку, як юридичної особи на представництво його (банку) інтересів.

З урахуванням зазначеного, віднесення кредиторів до категорії неплатоспроможних, введення в них тимчасової адміністрації та початок процедури ліквідації, звільнення співробітників банку не можуть бути підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання.

Не є поважною причиною в розумінні закону і отримання виконавчого листа лише Заявником 29 грудня 2021 року, тобто вже після закінчення строку пред`явлення його до виконання. Суд звертає увагу на те, що зазначений строк сплив 19 грудня 2017 року, тобто ще до набуття Заявником прав вимоги за Договором. Такі обставини свідчить про недоліки у внутрішній організації роботи банку, а не про об`єктивні, незалежні від сторони обставини, які перешкоджали своєчасному пред`явленню виконавчого документа до виконання і могли б бути підставою для поновлення строку.

Відтак, зазначені Заявником причини суд вважає суб`єктивними та такими, що обумовлені відсутністю належної організації діяльності юридичної особи.

До таких же висновків суд прийшов і розглядаючи попередню заяву ТОВ «ФУ «Європейська факторингова компанія розвитку», у зв`язку з чим ухвалою від 04 червня 2020 року суд вже відмовляв Заявнику у поновленні строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись ст. 442 ЦПК України, суд ухвалив:

1.У задоволенні заяви відмовити.

2.Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: