Справа № 136/290/23
провадження № 4-с/136/1/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2023 м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Шпортун С.В.

за участі секретаря судового засідання Белінської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій та бездіяльності старшого державного виконавця Липовецького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Завальнюка Юрія Євгенійовича,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаною скаргою, в якій просить суд:

- визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Липовецького відділу ДВС у Вінницькому району Вінницької області ЦЗМУ Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Завальнюка Ю.Є. щодо направлення для виконання постанови від 08.10.2021 про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортним засобом до закінчення строку, визначеного частиною п`ятою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».

- визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Липовецького відділу ДВС у Вінницькому району Вінницької області ЦЗМУ Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Завальнюка Ю.Є. щодо не вчинення дій/прийняття рішення про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами в строк, визначений п.2 ч.9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Скарга мотивована тим, що на виконанні Липовецького відділу ДВС у Вінницькому районі Вінницької області ЦЗМУ Міністерства юстиції (м. Хмельницький) перебуває виконавчий лист виданий Липовецьким районним судом Вінницької області №136/204/18 про стягнення із ОСОБА_1 , аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення від дня пред`явлення до суду позову, тобто з 09.02.2018 і до досягнення дітьми повноліття.

08.10.2021 Постановою державного виконавця Липовецького відділу ДВС у Вінницькому району Вінницької області ЦЗМУ Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Завальнюка Ю.Є. було встановлено тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, утім дана постанова доведена до відома боржника не була, про встановлені обмеження ОСОБА_1 дізнався 08.01.2023 під час складання матеріалів стосовно нього працівниками поліції за ч.3 ст. 126 КУпАП, а лише 13.02.2023 ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами виконавчого провадження.

Приймаючи до уваги те, що постанова про тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом не була доведена до відома боржника у встановленому порядку, її направлено державним виконавцем для виконання відповідним органам до закінчення строку на оскарження, тому було грубо порушено права заявника на її оскарження, добровільне погашення заборгованості, право бути обізнаним із застосованими обмеженнями, тощо.

Крім цього, державний виконавець допустив неправомірну бездіяльність щодо своєчасного вчинення дій/прийняття рішення про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, так як після погашення боржником заборгованості у повному обсязі ще 11.10.2021 лише 10.01.2023 скасував своє рішення.

Наведене стало підставою звернення до суду із даною скаргою.

Ухвалою суду від 17.01.2023 скаргу було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 24.02.2023, у зв`язку із виконанням боржником ухвали про усунення недоліків, було відкрито провадження за скаргою та витребувано з Липовецького відділу ДВС у Вінницькому районі Вінницької області ЦЗМУ Міністерства юстиції (м. Хмельницький) матеріали виконавчого провадження №56638094.

Представником державної виконавчої служби до початку розгляду скарги по суті було надано заяву про залишення скарги ОСОБА_1 без розгляду, у зв`язку із пропуском строку звернення до суду, мотивуючи тим, що зі змісту скарги слідує, що про порушення своїх прав боржник дізнався 08.01.2023, тоді як із скаргою звернувся до суду 15.02.2023, тобто по збігу десятиденного строку визначеного ст.449 ЦПК України та ст.74 Закону України Про виконавче провадження, питання про поновлення такого строку у скарзі не ініційював.

У судовому засіданні представник боржника ОСОБА_5 скаргу підтримав з підстав, що у ній наведені, просив суд її задовольнити. Щодо строків звернення до суду із даною скаргою, то представник зазначив, що 08.01.2023 ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції під час керування транспортним засобом та доведено до відома про наявність встановленого стосовно нього обмеження у праві керування в рамках виконавчого провадження №56638094 від 20.06.2018, в результаті чого було складено матеріали про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.126 КУпАП, що спонукало боржника звернутись на наступний день до відділу ДВС з метою з`ясування встановлених обставин та наявності усіх можливих виконавчих проваджень, в яких могли бути винесені такі обмеження, оскільки він був обізнаний лише про існування судового рішення про присудження із нього аліментів на користь ОСОБА_6 та свідомо після погашення заборгованості 11.10.2021 у подальшому не допускав заборгованості з метою уникнення будь-яких негативних для нього наслідків. При зверненні до відділу ДВС 09.01.2023, державний виконавець Завальнюк Ю. при усному спілкуванні повідомив про наявність у нього заборгованості та необхідність надання зі сторони стягувача заяви про її відсутність, повідомивши, що у одному виконавчому провадженні щодо стягнення аліментів може бути неодноразово винесено рішення державним виконавцем про таке обмеження, у разі допущення заборгованості. При спілкуванні із стягувачем остання запевнила про відсутність у нього заборгованості, про що самостійно надала державному виконавцеві заяву відповідного змісту. У той же час за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.3 ст.126 КУпАП на нього було накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк, що змусило його 14.02.2023 звернутись до відділу ДВС із вимогою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та з`ясування усіх обставин, оскільки за відсутності свідомого ухилення від сплати аліментів та порушень з його сторони він змушений нести заходи державного примусу з вини виконавця. 15.02.2023, тобто на наступний день, своєчасно, боржник звернувся до суду із даною скаргою, тому питання про поновлення перед судом строку на звернення до суду із даною скаргою не ініціювалось, оскільки він не був порушений.

Посадова особа органу державної виконавчої служби ОСОБА_7 просив суд скаргу залишити без розгляду, у зв`язку із пропуском строку звернення до суду, що визначений нормами діючого законодавства, мотивуючи тим, що саме з 08.01.2023 при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення були створені умови за яких скаржник мав реальну можливість дізнатись про порушення своїх прав, мав можливість ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження, що є датою початку перебігу строку на оскарження дій чи бездіяльності державного виконавця, який пропущено останнім без поважних причин, а питання про поновлення строку у скарзі не порушувалось. Таким чином ознайомлення скаржника з матеріалами виконавчого провадження 13.02.2023 не підміняє собою дати, з якої він дізнався чи повинен був дізнатись про порушення своїх прав. Будучи обізнаним з підставами складання протоколу відносно нього не проявляв розумної зацікавленості на звернення до державного виконавця щодо отримання інформації про обставини існування відносно нього заборони керування транспортними засобами більше одного місяця.

Щодо вимог по суті скарги, то просив в їх задоволенні відмовити, зазначив, що дійсно 11.10.2021 ОСОБА_1 сплатив на погашення заборгованості у виконавчому провадженні №56638094 по аліментах грошові кошти в сумі 32 228,99 грн., які було зараховано на відповідні рахунки та державний виконавець мав можливість це бачити та контролювати. Утім закон не пов`язує державного виконавця строками на винесення рішення про скасування заборони у праві керування транспортними засобами, тому жодних порушень зі сторони виконавця не допущено. Боржник, в силу покладених на нього обов`язків мав можливість контролювати рішення, дії державного виконавця, у виконавчому провадженні, в якому він являється боржником, міг своєчасно, тобто раніше вжити заходів відповідного змісту, утім не проявляв будь якого інтересу.

Боржник та державний виконавець дії та бездіяльність якого оскаржуються були належним чином повідомлені про день та час розгляду скарги, заяв та клопотань до суду не направили, отож відсутні правові підстави для відкладення розгляду скарги.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи в рамках якої подано дану скаргу, повно з`ясувавши обставини та перевіривши їх зібраними у справі доказами, встановив, що Липовецьким районним судом Вінницької області за наслідками розгляду цивільної справи №136/204/18 було ухвалено рішення, яким присуджено із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення від дня пред`явлення до суду позову, тобто з 09.02.2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення набрало законної сили та було звернуто стягувачем до виконання шляхом видачі виконавчого листа №136/204/18.

Із матеріалів виконавчого провадження, які були безпосереднім предметом дослідження судом за №56638094 встановлено, що за заявою ОСОБА_2 20.06.2018 було відкрито виконавче провадження.

08.10.2021, у рамка виконавчого провадження, у зв`язку із наявною у боржника заборгованістю за виконавчим документом за період з 09.02.2018 по 30.09.2021 в сумі 32 228,99 грн. було внесено відомості про боржника до Єдиного реєстру боржників.

У ході виконавчого провадження державним виконавцем Липовецького відділу ДВС у Вінницькому районі Вінницької області ЦЗМУ Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Завальнюком Ю.Є., 08.10.2021 було винесено чотири постанови про встановлення відповідних обмежень щодо боржника, у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження», зокрема:

- про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами;

- про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання;

- про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України;

- про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування зброєю.

Як слідує із матеріалів виконавчого провадження, супровідний лист №18864/18.8-25 від 08.10.2021 (а.с.75), в адресу сторін виконавчого провадження було направлено до відома постанову видану при примусовому виконанні виконавчого документу №136/204/18 від 25.05.2018, додаток на 2 аркушах.

У той же час матеріали виконавчого провадження не містять доказів того, яке із вищевказаних рішень державного виконавця від 08.10.2021 направлено в адресу сторін виконавчого провадження та відсутні підтвердження щодо спрямування таких рішень рекомендованим листом.

11.10.2021 ОСОБА_1 сплатив на погашення заборгованості по аліментах у цьому виконавчому провадженні грошові кошти в сумі 32 228,99 грн.

10.01.2023 старшим державним виконавцем Липовецького відділу ДВС у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Завальнюком Ю.Є. було винесено постанову про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

14.02.2023 ОСОБА_1 звернувся до відділу ДВС із заявою про ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження.

Крім цього, судом було встановлено, що 08.01.2023 стосовно ОСОБА_1 було складено матеріали про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

За наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення, 08.02.2023 Вінницьким міським судом було винесено постанову про визнання винуватим ОСОБА_8 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три місяці.

Скаржник, непогодившись із діями та бездіяльністю державного виконавця звернувся до суду із даною скаргою.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 449 ЦПК скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Наведене узгоджується і з положеннями статті 74 Закону України від 02 червня 2016 року N 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон N 1404-VIII), відповідно до якої рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

За приписами частини п`ятої цієї статті визначено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Отож право на звернення до суду із скаргою на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця є строковим.

При цьому, якщо обов`язок державного виконавця здійснити певну дію прямо передбачено законом, але строки її вчинення не зазначені, то бездіяльність державного виконавця може бути оскаржена в будь-який час, коли особа прийде до висновку, що ця бездіяльність порушує її права чи свободи, оскільки таке правопорушення є триваючим.

Зміст триваюче правопорушення розуміється як проступок, пов`язаний з тривалим та безперервним невиконанням суб`єктом обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка допустила бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження бездіяльності та, відповідно, порушення закону. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку: усунення стану, за якого об`єктивно існує певний обов`язок у суб`єкта, що вчиняє правопорушення; виконанням обов`язку відповідним суб`єктом.

Таким чином, початок перебігу строку на оскарження дій чи бездіяльності автоматично відкладається, отож має бути встановлений в ході вирішення скарг на підставі належних та допустимих доказів.

Верховний Суд у справі №640/350334/19 (постанова від 18.02.2021) зазначив, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути: день винесення рішення, яке оскаржується, якщо воно приймалося за участю особи; день отримання поштового відправлення, в якому особі надіслано рішення, яке вона оскаржує; день вчинення дії, яка оскаржується, якщо особа була присутня під час вчинення цієї дії; день, коли мало бути прийняте рішення (вчинено дію), якщо таке рішення (дія) не було прийняте (не була вчинена).

Надаючи оцінку доводам учасників цивільного процесу щодо обізнаності боржника ОСОБА_1 із днем коли він міг достовірно дізнатись про порушення своїх прав за захистом яких він звернувся до суду із даною скаргою, суд вважає переконливими аргументи представника про дату - 14.02.2023 (моменту ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження), оскільки вони підтверджені належними та допустимими доказами, так як лише після вчинення відповідної дії боржник міг дізнатись про направлення для виконання постанови від 08.10.2021 про встановлення тимчасового обмеження стосовно нього у праві керування транспортним засобом, не забезпечивши право сторін виконавчого провадження на її оскарження.

Також є переконливими аргументи сторони боржника щодо строку обізнаності саме 14.02.2023 в частині бездіяльність старшого державного виконавця Завальнюка Ю.Є. щодо невчинення дій/прийняття рішення про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами в строк, визначений ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки такі відомості підтверджуються саме матеріалами виконавчого провадження.

З огляду на викладене, суд вважає доводи представника відділу ДВС щодо дати обізнаності боржника саме 08.01.2023 про наявність його порушених прав в частині вимог, з якими він звернувся до суду спростованими належними та допустимими доказами, оскільки повідомлення працівниками поліції ОСОБА_1 про наявність рішення державного виконавця, яким його обмежено у праві керування транспортними засобами та звернення на наступний день до відділу ДВС з метою з`ясування наявності обмежень не може свідчити про те, що боржник знав про направлення такої постанови на виконання, не направлення її в його адресу та неприйняття рішення про її скасування після погашення заборгованості.

З таких міркувань, суд вважає, що заявником строк звернення до суду із даною скаргою не пропущено, підстави для ініціювання заяви про поновлення такого строку відсутні, а порушені його права підлягають захисту судом.

Вирішуючи скаргу по суті пред`явлених вимог, суд виходить з наступних норм.

В силу вимог п. 2 ч.9 ст.71 Закону, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець окрім інших виносить вмотивовану постанову: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Відповідно абз.3, 4, 5 ч.9 ст.71 Закону, постанови, зазначені у пунктах 1 - 4 цієї частини, надсилаються сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення. Постанови, зазначені у пунктах 1 - 4 цієї частини, направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною п`ятою статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені. У разі оскарження рішення, дії виконавця, постанови, зазначені у пунктах 1 - 4 цієї частини, якщо їх не скасовано, підлягають виконанню відповідними органами після розгляду справи відповідним судом.

Частиною 5 ст.74 Закону, рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 28 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII, «Про виконавче провадження» (далі по тексту Закон), передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Аналізуючи матеріали виконавчого провадження суд, суд вважає, що вони не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження направлення постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом від 08.10.2021 в адресу боржника, оскільки як слідує із супровідного листа №18864/18.8-25 від 08.10.2021 (а.с.75), він містить додаток на 2 аркушах, утім які саме постанови направлялись із чотирьох винесених у цей день не зазначено, відсутні докази дотримання виконавцем приписів ст.28 Закону щодо надсилання рішень рекомендованим поштовим відправленням сторонам виконавчого провадження. Тоді як обставини щодо направлення постанови від 08.10.2021 про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом стосовно ОСОБА_1 до Головного сервісного центру МВС України після її винесення для виконання державним виконавцем визнавались в судовому засіданні.

Як було встановлено судом ОСОБА_1 сплатив заборгованість зі сплати аліментів 11.10.2021.

Відповідно до п. 6 Розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, передбачено, що тимчасові заходи, передбачені пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 ЗУ «Про виконавче провадження» припиняються у разі погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі на підставі постанов державного виконавця про скасування таких заходів або закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1, 2, 5, 7, 9, 10, 12, 14 частини першої статті 39 Закону.

Як було встановлено судом Постанова про скасування тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобами стосовно ОСОБА_1 винесена державним виконавцем 10.01.2023, тобто по збігу більш як два роки.

Доводи надані державним виконавцем в ході розгляду скарги з приводу того, що нормами діючого законодавства не передбачено строків винесення постанови про скасування рішення державного виконавця про обмеження у праві керування транспортними засобами, суд вважає неспроможними, оскільки органи державної влади повинні діяти в межах та на підставі законів, в силу приписів Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, проявити принцип "розумної обачності" і не відкладати винесення рішень, яке може бути на шкоду законним інтересам особи, у цьому сенсі є виконання судового рішення і погашення виниклої заборгованості по періодичним аліментним платежам.

Саме позбавлення особи її прав, у даному випадку у праві керування транспортними засобами, яких вона набула тягне негативні наслідки та позбавляє можливості їх реалізовувати.

Нездійснення посадовою особою (державним виконавцем) своїх обов`язків, покладених на неї законом, не повинно будь-яким чином призводити до порушення чи обмеження прав суб`єктів права на оскарження її незаконних дій (Лист, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 28.01.2013 № 24-152/0/4-13, «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі»).

Ураховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про обґрунтованості скарги про визнання неправомірними дій та бездіяльності державного виконавця Липовецького відділу ДВС у Вінницькому районі Вінницької області ЦЗМУ Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Завальнюка Юрія Євгенійовича, оскільки вони призвели до порушення прав боржника, відтак наявні правові підстави для задоволення даної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. 255 ч. 1 п. 1, 260, 450 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій та бездіяльність державного виконавця, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Липовецького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Завальнюка Юрія Євгенійовича щодо направлення для виконання постанови від 08.10.2021 про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_1 в праві керування транспортним засобом до закінчення строку, визначеного частиною п`ятою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Липовецького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Завальнюка Юрія Євгенійовича щодо не вчинення дій/прийняття рішення про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами в строк, визначений п.2 ч.9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Копію ухвали суду направити до відповідного органу державної виконавчої служби.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Повний текст ухвали суду складено 21.03.2023.

Суддя Світлана ШПОРТУН