20.01.2023 Єдиний унікальний номер 205/7637/22
Провадження №2/205/214/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2023 рік м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м.Дніпропетровська Бізяєва Н.О., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, 14.11.2022 року та повторно 29.12.2022 року, судом були направлені відповідні запити щодо надання відомостей про зареєстроване місце проживання/перебування відповідача у справі.

Відповідно до отриманої судом відповіді з відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Управління у сфері державної реєстрації ДМР, відповідач не значиться зареєстрованим в місті Дніпро.

Згідно відомостей з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, яка надійшла до суду з Національної сервісної служби України, яка надійшла до суду 19.01.2023 року на виконання ухвали від 29.12.2022 року, ОСОБА_2 , з 28.07.2022 року перебуває на обліку внутрішньо переміщених осіб органів соціального захисту населення Новокадацького району міста Дніпро та фактичне місце проживання/адреса листування: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, вважаю, що даний позов не може бути прийнятий до провадження та підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Частиною 1 статті 3 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (ч. 1 ст. 1 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Позивач звернувся до суду з даним позовом про розірвання шлюбу у листопаді 2022 року.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.п. 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня - становить 2481 гривні.

Таким чином, розмір судового збору, який підлягає сплаті при зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу становить 992 гривні 40 копійок.

Разом з тим, позивачем судовий збір за звернення до суду з даним позовом сплачено не було, як підставою звільнення від сплати судового збору, останній посилається на п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», якою визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

На підтвердження наявності у позивача пільг визначених п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» до позовної заяви надано копію посвідчення серія НОМЕР_1 виданого 27.01.2021 р. начальником ІНФОРМАЦІЯ_1, про те, що пред`явник цього посвідчення має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Проте, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі №545/1149/17 (провадження №14-730цс19), яку суд відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, зазначено, що відповідно до пункту 13 частини 1 статті 5 Закону №3674-VI, учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статтей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 року у справі №9901/311/19, постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.03.2018 року у справі №490/8128/17, постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12.01.2022 року у справі №365/159/20, постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.12.2021 року у справі №521/17186/20.

Як вбачається з матеріалів позову, позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується вказаним вище посвідченням серія НОМЕР_1 виданого 27.01.2021 року.

Разом з тим, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який не пов`язаний з порушенням прав позивача, як учасника бойових дій, або ветерана війни, у зв`язку з чим, при зверненні до суду даного позову, позивач не звільнений від сплати судового збору з підстав на які він посилається.

Наявності інших підстав визначених Законом України «Про судовий збір» для звільнення позивача від сплати судового збору, у змісті позову не зазначається та відповідних доказів не надається.

Таким чином, позивачем не дотримано вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України.

Враховуючи зазначене вище, позивачу слід сплатити судовий збір за звернення до суду з даним позовом в розмірі 992 грн. 40 коп. надавши до суду докази його сплати.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Статтею 95 ЦПК України визначено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Заявляючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, стороною позивача додано до матеріалів позову копію свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 виданого 20 жовтня 2018 року Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про реєстрацію шлюбу 20 жовтня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що 20 жовтня 20218 року складено відповідний актовий запис № 1550.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що до позовної заяви про розірвання шлюбу додаються: оригінал свідоцтва про реєстрацію шлюбу, копії свідоцтв про народження дітей, довідки щодо розміру заробітку та інших доходів, а також усі необхідні документи відповідно до заявлених вимог.

При цьому, у вказаному п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» також роз`яснюється, що у разі невиконання зазначеної вимоги позовна заява має бути залишена без руху.

Отже, звертаючись до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, позивач повинен надати суду саме оригінал свідоцтва про шлюб, якого надано не було.

Слід зазначити, що Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», визначені функції органів державної реєстрації актів цивільного стану щодо видач свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану.

Статтею 19 Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що повторна видача свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, оригінал якого було вкрадено, загублено, пошкоджено чи знищено, та повторна видача свідоцтва у разі внесення змін до актового запису чи його поновлення, здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичними представництвами і консульськими установами України на підставі актового запису цивільного стану за заявою особи, щодо якої складено запис, батьків, усиновлювачів, опікунів, піклувальників, представника закладу охорони здоров`я, навчального або іншого дитячого закладу, де постійно перебуває дитина, органу опіки та піклування.

Таким чином, в разі якщо оригінал свідоцтва про укладення шлюбу було втрачено, загублено, пошкоджено, чи знищено, позивач не позбавлений права звернутися до органу державної реєстрації актів цивільного стану про повторну видачу свідоцтва про шлюб.

Також, ч. 1 ст. 96 ЦПК України визначає, що оригінали письмових доказів до набрання судовим рішенням законної сили повертаються судом за клопотанням осіб, які їх подали, якщо це можливо без шкоди для розгляду справи. У справі залишається засвідчена суддею копія письмового доказу.

Отже, при наданні до суду оригіналу свідоцтва про укладення шлюбу, позивач не позбавлений права на його повернення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи зазначене, приходжу до висновку про необхідність залишення без руху даної позовної заяви з наданням позивачу строку для виконання вказаних вище вимог ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258-260, 353 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 п`ятиденний строк, з дня отримання копії даної ухвали, для усунення визначених в ухвалі недоліків.

Роз`яснити, що в разі якщо у визначений строк недоліки не будуть усунені, позовна заява на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважаться неподаною та повернута позивачу.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Н.О. Бізяєва