Справа № 177/1397/22
Провадження № 2/177/95/23
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

Іменем України

30 січня 2023 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Березюк М. В.

за участі: секретаря Баля А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Новопільська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

29.11.2022 позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила суд визнати своїх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову вказувала, що вона є основним квартиронаймачем вищевказаного житлового приміщення. Вказана квартира була передана у користування покійному чоловіку позивачки з виданням ордера на вселення ОСОБА_5 - померлого чоловіка позивачки, та членів його сім`ї ОСОБА_1 позивачки по справі та їх спільних дітей. На даний час у вказаній квартирі є зареєстрованими позивачка, відповідачі по справі та третя особа ОСОБА_4 . Проте з березня 2013 року у вказаній квартирі не проживає син позивачки ОСОБА_2 , а з червня 2014 року не проживає у вказаному приміщенні і донька позивачки - ОСОБА_3 , що підтверджується відповідним актом. Наразі позивачу відомо, що її син ОСОБА_2 проживає на території рф, а донька - на території АР Крим. Як зазначає позивач, відповідачі житлом не цікавляться, участі в сплаті комунальних послуг та інших витрат по утриманню будинку не приймають, будь-які речі відповідачів у помешканні відсутні і наміру проживати у вказаній квартирі вони не мають, проте самостійно знятися з реєстрації за вказаною адресою не бажають.

Факт реєстрації відповідачів у будинку створює їй перешкоди в користуванні своїм майном, призводить до нарахування вартості комунальних послуг в більшому розмірі, а тому вона вважала за необхідне звернутися до суду з вказаним позовом та визнати відповідачів такими, що втратили право користування житлом.

Позивач, будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, правом на участь в судовому засіданні не скористалася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про дату час та місце розгляду справи повідомлялися за зареєстрованим місцем проживання, а також в порядку визначеному ч.12 ст. 128 ЦПК України, тобто шляхом розміщення оголошення на сайті суду, однак, відповідачі повторно в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, відзиву та заяв з процесуальних питань не надали.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Новопільська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, заяв щодо розгляду справи до суду не надали.

Оскільки відповідачі, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з`явилися в судове засідання, про причини неявки суд не повідомили, відзиву не надали, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, тому суд, керуючись ч.4 ст. 223, ст.ст. 280, 281 ЦПК України, на місці ухвалив здійснити заочний розгляд справи та вирішити справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам по справі, встановивши правовідносини, які існують між сторонами та яка правова норма підлягає застосуванню до них, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Новопільської сільської ради № 1 від 19.08.1984 року ОСОБА_5 , чоловіку позивачки, було видано ордер на право вселення і проживання у квартирі АДРЕСА_1 разом із сім`єю дружиною ОСОБА_1 та дітьми- ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер ( а.с.14).

У вказаному домоволодінні крім позивача та третьої особи ОСОБА_4 зареєстровані її діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 що підтверджується довідкою Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 1832/7/02-29 від 17.11.2022 (а.с. 17).

Факт того. що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є дітьми позивача ОСОБА_6 підтверджується копіями відповідних свідоцтв про народження ( а.с.10,11)

Актом від 01.09.2020, складеним за участі сусідів позивача та посвідченого в присутності депутата Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Жулькової К.О., підтверджено той факт, що з ОСОБА_2 з березня 2013 року , а ОСОБА_3 з червня 2014 року і по теперішній час не проживають за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 16).

Як вказує позивач, та не спростовано відповідачами, їх реєстрація у домоволодінні позивача створює для неї та її сина ОСОБА_4 певні труднощі у користуванні майном, сплаті комунальних послуг та перешкоджає можливій подальшій приватизації вказаної квартири.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспроюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 частини 3 статті 321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Відповідно до частини першої статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 12.04.1985 року у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Оскільки відповідачі, які зареєстровані у вказаному житловому приміщенні, як член сім`ї наймача, більше восьми років без поважних причин не проживають у житловому приміщенні основним наймачем якого є позивачка (а.с. 15), без поважних причин, доказів протилежного суду не надано, тому з метою захисту прав позивача на вільне користування житловим приміщенням, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того відповідно до положення п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір у розмірі 992,40 гривень, на стягнення якого наполягала позивач в позовній заяві.

Керуючись ст. ст. 4-5, 13, 76, 81, 89, 258-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Новопільська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , по 496 ( чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок з кожного, в рахунок відшкодування судового збору сплаченого при зверненні до суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та подання апеляційної скарги на заочне рішення, може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених процесуальним законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя М.В. Березюк