ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9182/22
провадження № 2/753/285/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2023 року Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Осіпенко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання - Сердюкової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Дарницького районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Дирекція з капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-

ВСТАНОВИВ:

23 серпня 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, яку уточнив 01 листопада 2022 року та 28 грудня 2022 року, у якій, посилаючись на те, що в день звільнення з роботи 30 травня 2022 року відповідач не провів з ним повний розрахунок, просив стягнути з відповідача заборгованість по заробітній плати у розмірі 15 883 грн. 93 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 30 травня 2022 року по 23 грудня 2022 року в розмірі 171 950 грн. 76 коп.

31 серпня 2022 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва позов ОСОБА_1 залишено без руху і надано п`ятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків.

02 вересня 2022 року від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків, ухвалою суду в даній справі відкрито провадження і призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

30 вересня 2022 року від відповідача КП «Дирекція з капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція» до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти задоволення позову, посилаючись на те, що, починаючи з 17 травня 2022 року, трудовий договір з позивачем було призупинено на підставі наказу від 17 травня 2022 року №30-к і тому в день звільнення позивач не працював. З цієї підстави остаточний розрахунок повинен був бути проведений з наступного дня після пред`явлення вимоги про розрахунок, тобто з 01 липня 2022 року.

03 жовтня 2022 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив, згідно з якою він заперечив проти доводів відповідача, посилаючись на те, що відповідач не здійснив остаточний розрахунок як в день звільнення, так і протягом розгляду судом даної справи, що є порушенням його прав.

28 грудня 2022 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на заперечення, в яких останній пояснив, що 23 грудня 2022 року відповідач виплатив заборгованість по заробітній платі в розмірі 15 883 грн. 93 коп., тому він підтримує позов тільки в частині стягнення середніього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

30 січня 2022 року ухвалою ухвалою Дарницького районного суду м. Києва провадження у справі закрито в частині стягнення заборгованості з виплати заробітної плати у розмірі 15 883 грн. 93 коп.

В судове засідання сторони не з`явились. До початку судового засідання від сторін надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Неявка сторін в судове засідання не перешкоджає розгляду справи відповідно до ст.223 ЦПК УКрани.

Суд, дослідивши письмові докази та перевіривши доводи сторін, вважає позов необґрунтованим з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти, які підтверджені належними та допустимими письмовими доказами, та визнаются сторонами.

Позивач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з КП «Дирекція з капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція».

Наказом від 15 березня 2022 року №7 у зв`язку з дією в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, КП «Дирекція з капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція» встановило початок простою з 16 березня 2022 року до припинення чи скасування воєнного стану в Україні для працівників підприємства згідно з додатком (а.с. 39).

Наказом від 17 травня 2022 року №30-к, КП «Дирекція з капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція» призупинило дію трудового договору з позивачем, починаючи з 17 травня 2022 року до відновлення можливості виконувати роботу, але не пізніше дня припинення чи скасування воєнного стану (а.с. 40, 65, 66).

Наказом від 30 травня 2022 року №31-к позивач звільнений з роботи на підставі пункту 1 статті 36 КЗпП України, за згодою сторін (а.с. 7, 91-93).

В день звільнення відповідач не провів розрахунок з позивачем, що відповідачем винається.

30 червня 2022 року позивач звернувся до відповідача з претензією про виплату належних коштів від підприємства, у якій просив виплатити всі належні йому платежі, в т.ч. здійснити виплату середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні (а.с. 9, 10).

20 липня 2022 року відповідач повідомив позивача про те, що його звільнення відбулось відповідно до чинного законодавства, з урахуванням фінансового становища підприємства. Компенсацію за 24 календарні дні невикористаної щорічної відпустки за період роботи з 12 березня 2021 року по 25 травня 2022 року буде нараховано та виплачено протягом тридцяти днів з дня припинення або скасування воєнного стану (а.с. 13).

Розрахунок з позивачем проведено 23 грудня 2022 року, що не заперечується відповідачем.

Предметом спору є стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника по день фактичного розрахунку.

Відповідно до частини 1 статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до зазначеної норми, оскільки в день звільнення позивач не працював, відповідач зобов`язаний був здійснити розрахунок з позивачем настпного дня після пред`явлення вимоги про розрахунок, тобто 01 липня 2022 року. Проте розрахунок здійснено 23 грудня 2022 року.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача серенього заробітку за період з 30 травня по 01 липня 2022 року є необґрунтованою.

Прострочення здійснення розрахунку при звільненні позивача мало місце в період з 02 липня по 23 грудня 2022 року.

Відповідно до статті 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його.

Судом встановлено, що звільненню позивача з роботи передувало призупинення дії трудового договору відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», який набрав чинності 24 березня 2022 року.

У зв`язку з цим до правовідносин сторін підлягають застосуванню норми зазначеного Закону.

Цей Закон визначає особливості трудових відносин працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності в період дії воєнного стану.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на території України запроваджено правовий режим воєнного стану з 24 лютого 2022 року.

У подальшому, Указами Президента України від 17.05.2022 №341/2022 та від 12.08.2022 №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в України», затвердженого Законом України, продовжено строк дії воєнного стану в Україні строком на 90 діб.

Відповідно до частин 2, 3 статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних праві свобод людини і громадянина відповідно до статей 43,44 Конституції України. У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю у частині відносин, врегульованих цим Законом.

Частиною 3 статті 10 Закону передбачено, що роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили. Звільнення роботодавця від відповідальності за несвоєчасну оплату праці не звільняє його від обов`язку виплати заробітної плати. У разі неможливості своєчасної виплати заробітної плати внаслідок ведення бойових дій, строк виплати заробітної плати може бути відтермінований до моменту відновлення діяльності підприємства.

Отже, саттею 117 КЗпП України передбачена відповідальності роботодавця за затримку розрахунку при звільненні у вигляді сплати середнього заробітку працівника за час затримки розрахунку.

Разом з тим підставою такої відповідальності є склад правопорушення, який включає два юридичних факти: порушення власником строку розрахунку при звільненні та вина власника. Ознаки непереборної сили наведено в пункту 1 частини першої статті 263 ЦК України, у якій визначено, що непереборна сила - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила але не могла її відвернути (правовий висновок Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 10.10.2019 у справі № 243/2071/18).

За встановлених обставин суд вважає, що затримка здійснення розрахунку з позивачем була обумовлена воєнним станом, тобто надзвичайною та невідворотною подією, яку відповідач не міг передбачити та відвернути, що виключає вину відповідача.

Закон України «Про правовий режим воєнного стану» передбачає право працівника пред`явлення вимоги про відшкодування пов`язаних із трудовими відносинами грошових сум, втрачених внаслідок збройної агресії проти України, за рахунок коштів держави-агресора, а також коштів, отриманих з/від відповідних фондів на відновлення України, у тому числі міжнародних, міжнародної технічної та/або поворотної чи безповоротної фінансової допомоги, інших джерел, передбачених законодавством (стаття 15).

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову не підлягає стягненню з відповідача, а також не підлягає поверненню з бюджету понесені позивачем судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 992 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 133, 137, 141, 258, 259, 264-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Дирекція з капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Рішення суду набирає законної сили через тридцять днів з моменту складання його повного тексту.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з моменту складання його повного тексту до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день складання його повного тексту, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили, якщо його не скасовано, у разі повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження, закриття апеляційного провадження або відмови у задоволенні апеляційної скарги.

Повний текст рішення суду складено 06 лютого 2023 року.

Суддя: Л.М. Осіпенко