Справа № 459/1885/22
Провадження № 2/459/293/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

20 березня 2023 року Червоноградський міський суд Львівської області

у складі: головуючого судді Дем`яновської Ю.Д.,

за участю секретаря судового засідання Назар О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням ,-

в с т а н о в и в :

26.07.2022 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , яким просить стягнути з відповідача на його користь завдану моральну шкоду в сумі 100000 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ухвалоюЧервоноградського міського суду Львівської області від 27 січня 2022 р., залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного суду від 13.05.2022 року, клопотання обвинуваченого ОСОБА_2 задоволено, звільнено ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України на підставі ст. 49 КК України в зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження № 0000944 від 07.06.2018 року закрито, його цивільний позов залишено без розгляду. Зазначає, що в результаті вчинення даного кримінального правопорушення йому було спричинено тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості, які назавжди позбавили його радості, спокійного сну, впевненості у завтрашньому дні, відчуття безпеки. Шок від події, перенесені травми та довготривале лікування усе це призвело до виникнення труднощів у спілкуванні з людьми, остаточно підірвало його здоров`я. У нього знизилась здатність до фізичної та розумової праці, погіршилась пам`ять, йому важко зосередитись, у свідомості домінує депресивний стан. Також звертає увагу на те, що відповідач зовсім не розкаявся у вчиненому, не попросив у нього вибачення, не відшкодував завдану шкоду у добровільному порядку, в т ч частково. Все це є негативними, небажаними змінами його звичного способу життя. Позивач оцінив розмір заподіяної йому моральної шкоди в сумі 100 000 грн, яку просив стягнути з відповідача.

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 05.09.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою від 21.11.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті, яке неодноразово відкладалося.

В судове засідання 20.03.2023 року представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, при цьому підтримав вимоги позовної заяви і просив задовольнити.

Відповідач повторно не з`явився в судове засідання, не повідомив суду про причини своєї відсутності. За таких обставин, суд проводить розгляд справи на підставі письмових доказів відповідно до ст.223 ЦПК України.

В силу приписів ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

В зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до ст.247 ЦПК України, розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 27 січня 2022 р. у кримінальній справі № 459/1486/20, залишеній без змін ухвалою Львівського апеляційного суду від 13.05.2022 року,клопотання обвинуваченого ОСОБА_2 про звільнення його від кримінальної відповідальності задоволено; звільнено ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за вчинення проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності; кримінальне провадження за № 0000944 від 07.06.2018 року відносно ОСОБА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України закрито у зв`язку із звільненням його від кримінальної відповідальності на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України; цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Як вбачається з вказаного рішення суду, обвинуваченому ОСОБА_2 ставиться у вину те, що він 06.06.2018 року близько 19:15 хвилин, перебуваючи на сходовій клітці дев`ятого поверху під`їзду №4 будинку АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин між ним та ОСОБА_1 , умисно наніс декілька ударів кулаком правої руки в область голови ОСОБА_1 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді забою чола, що відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України підставами звільнення від доказування є вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. У відповідності до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до вимог статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Тобто, при вирішенні спору про стягнення моральної шкоди суду необхідно встановити: наявність заподіяної позивачу шкоди, протиправність діяння відповідача, наявність причинного зв`язку між заподіяною шкодою і протиправним діянням відповідача. При цьому кожна із вказаних обставин повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами.

Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності згідно зі статтею 49 КК України не свідчить про виправдання особи, про визнання її невинною у вчиненні злочину. У такому випадку КК України виходить із встановлення факту вчинення особою кримінально-караного діяння, а тому вказані підстави звільнення від кримінальної відповідальності є нереабілітуючими (Постанова Верховного Суду від 14 лютого 2018 рою/ № 398/571/15-ц).

Таким чином обставини вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а саме спричинення ОСОБА_1 легкого тілесного ушкодження, встановлені ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 27 січня 2022 р. та не підлягають доказуванню згідно вимог ч.6 ст. 82 ЦПК України.

Звертаючись до суду із вказаним позовом, позивач просив стягнути з відповідача заподіяну йому моральну шкоду, у зв`язку із вчиненням останнім кримінального правопорушення.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди, яка заподіяна позивачу внаслідок протиправних дій відповідача.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини першої статті 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в п.9 постанови № 4 Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Суд погоджується зі обґрунтуваннями позивача завданої йому моральної шкоди внаслідок скоєння злочину, яка полягає у переживаннях, душевному та фізичному болю, психологічному дискомфорті, що призвело до зміни звичного способу його життя та потребувало додаткових зусиль для відновлення.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Визначаючи розмір моральної шкоди суд врахував характер вчиненого кримінального правопорушення, ступінь вини обвинуваченого, характер немайнових втрат, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого та дійшов висновку, що заявлений потерпілим розмір моральної шкоди у сумі 100 000 гривень є завищеним і з відповідача необхідно стягнути на користь позивача моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

У зв`язку із частковим задоволенням позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави стягується судовий збір в розмірі мінімальної ставки на час звернення до суду в сумі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 12, 13, 81, 141, 223, 229, 258, 259, 263-265, 268, 280-284, 354 ЦПК України, суд-

у х в а л и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10000 (десять тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь державного бюджету судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 );

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ).

Поний текст рішення складено 20.03.2023 року.

Суддя: Ю. Д. Дем`яновська