РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2023 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Заярного А.М.,

за участі секретаря судових засідань Мухи Р.П.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Жмеринської міської ради Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

17.10.2022 ОСОБА_2 звернулась до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом, в якому просила визнати за нею право на земельну частку (пай) № 374, розмір 3,98 умовних кадастрових га для ведення товарного сільськогсоподарського виробництва, розташовану на території Вінницької області Жмеринського району с. Новоселиця на землях колишнього КСП «Золотий колос».

Стислий виклад позиції позивача.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка за життя мала право на земельну частку (пай), що підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0429402, виданого на підставі рішення Жмеринської РДА від 06.03.2000 №51, відповідно до відмітки у сертифікаті право на земельну частку (пай) передано позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.01.2018.

З метою реалізації права на земельну частку (пай) позивач звернулась до Жмеринської міської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації, за результатом розгляду якої позивачу було повідомлено, що земельна ділянка на сьогоднішній день перебуває у власності ОСОБА_4 , що підтверджується державним актом, внесення в нього виправлень не відноситься до повноважень Жмеринської міської ради.

Відповідно до протоколу погодження розподілу земельних паїв в натурі між юридичними суб`єктами господарювання по КСП «Золотий колос» та списку громадян СТОВ «Золотий колос», яким виділяються земельні частки (паї) в натурі під номером 31 рахується запис на ім`я ОСОБА_3 , з номером земельної ділянки 460, площею 3,99 га, за ОСОБА_4 , в свою чергу, рахується земельна ділянка АДРЕСА_1 , проте за життя між померлою ОСОБА_4 та ОСОБА_3 була укладена усна домовленість щодо обміну земельними ділянками, на яку кожна мала право. В свою чергу ОСОБА_4 реалізувала своє право та оформила належним чином земельну ділянку, яка рахувалась за ОСОБА_3 та яка не встигла оформити на земельну частку (пай) належну ОСОБА_4 .

Тому позивач вважає, що земельну частку (пай) під №374, яка рахується за померлою ОСОБА_4 (яка реалізувала своє право на земельну частку (пай) за рахунок землі належної ОСОБА_5 під №460) має право отримати ОСОБА_2 , яка є спадкоємцем ОСОБА_3

02.03.2023 в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві та наданих в судовому засіданні письмових поясненнях.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відзив на позов не надходив.

Процесуальні дії, заяви та клопотання.

19.10.2022 ухвалою суду відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 28.11.2022.

28.11.2022 підготовче засідання відкладено на 24.01.2023.

24.01.2022 підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду на 02.03.2023.

Представник відповідача Жмеринської міської ради Вінницької області, в судове засідання не з`явився. Попередньо в поданій заяві представник просив розгляд справи проводити у його відсутність, вирішення справи залишив на розсуд суду.

Суд на підстав ч. 3 ст. 211 ЦПК України, розглянув справу у відсутність представників відповідача.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, посилання на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Відповідно до копії свідоцтва про смерті серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15).

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Жмеринської районної державної нотаріальної контори Вінницької області, спадкоємицею майна ОСОБА_3 являється ОСОБА_2 . Спадщина, на яке видане свідоцтво складається з права на земельну частку (пай) у землі, що перебувала в колективній власності КСП «Золотий Колос» с. Курилівці Жмеринського району, розміром 3,98 в умовних кадастрових гектарах, що належить спадкодавці на підставі сертифікату серії ВН № 0429402, що також стверджується копією сертифікату (а.с.16-17).

Як вбачається з копії листа виконавчого комітету Жмеринської міської ради від 13.10.2022 № Б-255/2-ср ОСОБА_2 у відповідь на її звернення щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо оформлення права власності на землю в с. Курилівці, площею 3,98 га, повідомлено, що у списку громадян, яким виділяються земельні частки (паї) в натурі на території Куриловецької сільської ради прізвище ОСОБА_3 не значиться, а земельна частка (пай) № НОМЕР_2 передбачалась для відведення у власність ОСОБА_3 . Рекомендовано вирішувати питання щодо передачі у її власність в порядку спадкування земельної частки (паю) №374, яка перебуває у власності громадян у судовому порядку (а.с.18).

Відповідно до копії листа Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 04.08.2022 № 1017/14-22, відповідно до протоколу погодження розподілу земельних (паїв) в натурі між юридичними суб`єктами госмородарювання по розпайованому господарству КСП «Золотий колос» та списку громадян СТОВ «Золотий Колос» с. Курилівці, яким виділяються земельні частки (паї) в натурі, під № 31 рахується запис на ім`я ОСОБА_3 , з номером земельної ділянки № НОМЕР_2 , площею 3,99 га. Під номером 98 рахується запис на ім`я ОСОБА_4 , номер земельної ділянки 374 (а.с.19-27).

Згідно копії архівної довідки від 04.10.2022 за № 01-50-278 у документах по колгоспу ім. Щорса, с. Курилівці Жмеринського району, у книгах обліку трудового стажу та обліку заробітку за 1966-1971 роки, значиться ОСОБА_6 різноробоча, із зазначенням людино днів і заробітної плати (а.с.28).

У документах по колгоспу ім. Щорса, КСП «Золотий колос» с. Курилівці у книгах обліку розрахунків по оплаті праці за 1956-1997 роки значиться ОСОБА_6 , вказано людино дні і заробітна плата (а.с.59-60).

Відповідно до копії архівної довідки від 04.08.2022 № 01-15-314 Жмеринської РДА в протоколах загальних зборів та засідань колгоспу ім. «Золотий колос» с. Курилівці Жмеринського району за 1994-1998 роки немає відомостей про виключення з членів колгоспу ОСОБА_3 (а.с.31).

Як вбачається з копії архівної довідки Жмеринської РДА від 02.08.2022 № 01-15-315 колгосп ім. Щорса с. Курилівці було реорганізовано в КСП «Золотий колос» с. Курилівці та в подальшому реорганізовано в СТОВ «Золотий колос» с. Курилівці (а.с.32).

Вказані докази ніким не заперечуються.

Мотиви суду. Норми права застосовані судом.

Відповідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним.

Відповідно до п. «г» ч.1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно із частинами 2 та 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Згідно із ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Згідно із статтями 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає стаття 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Як роз`яснено в пунктів 10, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування /зі збереженням її цільового призначення/ при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом; у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Зазначається, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Отже, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, то у цьому випадку виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_2 згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Жмеринської районної державної нотаріальної контори Вінницької області, успадкувала після смерті ОСОБА_3 я право на земельну частку (пай) у землі, що перебувала в колективній власності КСП «Золотий Колос» с. Курилівці Жмеринського району, розміром 3,98 в умовних кадастрових гектарах, що належить спадкодавці на підставі сертифікату серії ВН № 0429402.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай).

Згідно із ч. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

З цього висновок, що жодні права позивача у частині її спадкування права на земельну частку (пай) після смерті ОСОБА_3 , не порушені.

Відповідно до копії листа Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 04.08.2022 № 1017/14-22, за ОСОБА_3 , рахується земельна ділянка АДРЕСА_2 , на яку у позові просить визнати право позивач ОСОБА_2 рахується за іншою особою, яка не є її спадкодавцем - ОСОБА_4 .

З цього висновок, що позивач заявляє вимоги на майно, на яке за життя спадкодавець ОСОБА_3 не мала права.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження.

Згідно з п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (виключна компетенція сільських, селищних, міських рад), виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Органи та посадові особи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Як встановлено судом, що за зверненням ОСОБА_2 до Жмеринської міської ради щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою на успадковану земельну ділянку після смерті ОСОБА_3 , питання на вирішення сесії ради не виносилося, їй було відмовлено листом виконавчого комітету Жмеринської міської ради від 13.10.2022 № Б-255/2-ср за підписом першого заступника міського голови Тимуня К.

З цього висновок, що орган місцевого самоврядування при розгляді звернення позивача щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою на успадковану земельну ділянку після смерті ОСОБА_3 , діяв не у спосіб, визначений законом, а її звернення до суду є передчасним та необґрунтованим, оскільки, фактично рішення ради по порушеному нею питанню не прималося.

Як визначено у ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасник справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки він є безпідставним, позивачем не доведено право позивача на земельну ділянку №374.

Також звертає увагу позивача, що судове рішення не може підміняти рішення уповноваженого органу, до компетенції якого віднесене порушене питання. Також суд не може змінювати рішення компетентного органу, у даному випадку щодо закріплення земельних ділянок.

Розподіл судових витрат між сторонами.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати слід залишити за позивачами.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 4, 5, 7, 10-13, 76-82, 89, 206, 259, 263-265 ЦПК України, Суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили у порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ), Жмеринська міська рада Вінницької області (місцезнаходження: 23100 Вінницька область, м. Жмеринка, вул. Центральна, 4, ).

Суддя Андрій ЗАЯРНИЙ

Дата складання повного судового рішення 08.03.2023