РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/1028/22

2/609/48/2023

31 січня 2023 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Ковтуновича О.В.

за участі:

секретаря судового засідання Сандулович О.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

до

відповідача: ОСОБА_3

вимоги позивачів: про визнання права власності на спадкове майно за заповітом та за законом

учасники справи не з`явилися

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. 23 грудня 2022 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (далі позивачі) звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі відповідач) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно за заповітом та за законом, що залишилося після смерті ОСОБА_4 .

2. Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, що складається із:

- права приватної власності на землю, яка знаходиться на території Матвіївської сільської ради Кременецького району Тернопільської області в розмірі 2,39 га. у тому числі: 2,33 га. кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0387, 0,06 га. кадастровий номер земельної ділянки :01:001:1009, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 № 691163 виданого 31.05.2002 р. Матвіївською сільською радою Кременецького району Тернопільської області;

- житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами у АДРЕСА_1 .

На випадок своєї смерті померла зробила розпорядження, згідно якого призначила ОСОБА_2 спадкоємцем земельної ділянки.

Спадщину після смерті померлої позивачі прийняли у відповідності до ст.1268 ЦК України, оскільки на день її смерті, проживали із нею в одному господарстві, як стверджують останні.

Позивачі зверталися у нотаріальну контору по питанню успадкування зазначеного майна, однак їм було відмовлено, оскільки не встановлено факт їх постійного проживання, зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

На підставі викладеного, позивачі просять позов задоволити та визнати за ними, право власності на спадкове майно за заповітом та законом, яке залишилося після смерті ОСОБА_4

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою суду від 27 грудня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 31 січня 2023 року.

4. В судове засідання сторони не з`явилися, однак представили письмові заяви про слухання справи у їх відсутність, із повним підтриманням та визнанням позовних вимог.

5. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

6. Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року Про утворення та ліквідацію районів, що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 19 пункту 3 та абзацу 1 підпункту 19 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Шумський район Тернопільської області та утворений Кременецький район Тернопільської області (з адміністративним центром у місті Кременець) у складі територій Борсуківської сільської, Великодедеркальської сільської, Вишнівецької селищної, Кременецької міської, Лановецької міської, Лопушненської сільської, Почаївської міської, Шумської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

7. Із свідоцтва про смерть cерії НОМЕР_1 від 06.01.2016 р., що видане Матвіївською сільською радою Шумського району Тернопільської області стверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 .

8. Згідно свідоцтва про смерть cерії НОМЕР_2 від 08.04.2021 р., що видане Великодедеркальською сільською радою Шумського району Тернопільської області вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 .

9. Померлій ОСОБА_4 належить майно, що складається із:

- права приватної власності на землю, яка знаходиться на території Матвіївської сільської ради Кременецького району Тернопільської області в розмірі 2,39 га. у тому числі: 2,33 га. кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0387, 0,06 га. кадастровий номер земельної ділянки :01:001:1009, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 № 691163 виданого 31.05.2002 р. Матвіївською сільською радою Кременецького району Тернопільської області;

- житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами у АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу посвідченого 24 листопада 1990 року Шумською держнотконторою зареєстровано в реєстрі за № 851.

9. Відповідно до довідки про технічні показники об`єкта нерухомого майна № 209 виданої 26.12.2022 р. КП «Шумське БТІ» вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у АДРЕСА_1 зареєстрований за померлою ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Шумською держнотконторою від 24.11.1990 р. р№ 851.

10. Померла ОСОБА_4 залишила заповіт, посвідчений 17.04.2018 р. секретарем Матвіївської сільської ради Кременецького району Тернопільської області, зареєстрований в реєстрі за № 12, згідно якого земельну ділянку площею 2,39 га.,що знаходиться на території Матвіївської сільської ради Шумського району Тернопільської області і належить їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 691163, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 347 31.05.2002 р заповіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

11. Судом встановлено, що згідно досліджених матеріалів справи, померла ОСОБА_4 , являється матір`ю позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_3 , а також бабою позивача ОСОБА_2 , що стверджується: свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 02.12.1976 р., повторним свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 від 02.12.2010 р., свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 21.07.1984 р., повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 від 26.04.2006 р.

12. Згідно письмового пояснення свідка ОСОБА_6 вбачається, що остання проживає в с. Матвіївці, підтверджує, що ОСОБА_2 проживав разом зі своєю бабою ОСОБА_4 в одному будинку, вели спільно господарство, доглядав її.

13. Із довідки № 290 від 21.12.2022 р. виданої Матвіївським старостинським округом Великодедеркальської сільської ради Кременецького району Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 на день смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , разом із сином ОСОБА_1 , 1984 р.н., що дає підставу вважати позивача такими, що прийняв спадщину в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини проживав із спадкодавцем.

14. Відповідно до довідки № 298 від 26.12.2022 р. виданої Матвіївським старостинським округом Великодедеркальської сільської ради Кременецького району Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 на день смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , разом із останньою проживав, однак без реєстрації внук ОСОБА_2 , 2001 р.н., що дає підставу вважати позивача такими, що прийняв спадщину в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини проживав із спадкодавцем.

ІV. Оцінка Суду.

15. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав (див. пункт 4), таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

16. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

17. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

18. За змістом частини другої статті 16 ЦК, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

19. На підставі статей 1216,1217,1218 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

20. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

21. Із ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

22. У відповідності до ст.1235 ЦК України Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кількох фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

23. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

24. Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

25. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

26. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

27. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

Згідно з п. п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як вбачається з наданих суду доказів, позивачем доведено факт постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

28. Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження.

29. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

30. Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

31. Згідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

32. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

33. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

34. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.

35. У зв`язку із чим, враховуючи, що позивачі прийняли спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на спадкове майно в нотаріальній конторі не можуть, їх право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню.

36. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачами права власності на спадкове майно, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

37. Позивачами при подачі позову було сплачено по 993 грн. 00 коп. судового збору.

З цих підстав,

Керуючись статтями 15, 16, 328, 1216-1218, 1233, 1235, 1261, 1268 Цивільного кодексу України, статтями 2, 4, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263 - 265 Цивільно процесуального кодексу, суд

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , житель с. Матвіївці, Кременецького району Тернопільської області, паспорт серії НОМЕР_7 , РНОКПП НОМЕР_8 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель с. Матвіївці, Кременецького району Тернопільської області, документ № НОМЕР_9 , РНОКПП НОМЕР_10 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , житель с. Матвіївці, Кременецького району Тернопільської області, документ № НОМЕР_11 , РНОКПП НОМЕР_12 ) про визнання права власності на спадкове майно за заповітом та за законом - задоволити повністю.

2. Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель с. Матвіївці, Кременецького району Тернопільської області, документ № НОМЕР_9 , РНОКПП НОМЕР_10 ) разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 .

3. Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , житель с. Матвіївці, Кременецького району Тернопільської області, паспорт серії НОМЕР_7 , РНОКПП НОМЕР_8 ) в порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у АДРЕСА_1 .

4. Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель с. Матвіївці, Кременецького району Тернопільської області, документ № НОМЕР_9 , РНОКПП НОМЕР_10 ) в порядку спадкування за заповітом, після смерті баби ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , право приватної власності на землю, яка знаходиться на території Матвіївської сільської ради Кременецького району Тернопільської області в розмірі 2,39 га. у тому числі: 2,33 га. кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0387, 0,06 га. кадастровий номер земельної ділянки :01:001:1009, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 № 691163 виданого 31.05.2002 р. Матвіївською сільською радою Кременецького району Тернопільської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення складено 31 січня 2023 року.

Суддя: О. В. Ковтунович