Справа №760/9473/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва С.І. Кушнір розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання протиправної бездіяльності та стягнення грошової допомоги, -

встановив:

25 квітня 2023 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання протиправної бездіяльності та стягнення грошової допомоги.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 28.04.2023 року зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі судом встановлено наступне.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Це означає, що право особи на звернення до суду не може бути обмеженим. Тобто, юрисдикція виникає там, де є спір про право. Предметом юрисдикції є суспільні відносини, які виникають у зв`язку з вирішенням спору. Поняття юрисдикції безпосередньо пов`язано з процесуальним законодавством.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є предмет спору, характер спірних матеріальних правовідносин і їх суб`єктний склад, а також пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції судів, які розглядають справи за правилами цивільного, кримінального, господарського й адміністративного судочинства. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання, тобто діяти в межах установленої законом компетенції.

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, ЦПК України, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частини перша та третя статті 3 ЦПК України).

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України установлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

За правилами ст. 20 ЦПК України не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Реалізуючи дискрецію при визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

У пунктах 7.71-7.73 постанови Великої Палати Верховного Суд від 09 лютого 2021 року у справі № 520/17342/18 (провадження № 14-158цс20) вказано, що:

«Фонд як суб`єкт владних повноважень наділений владними управлінськими функціями, а правовідносини, які виникли між сторонами, є публічно-правовими та таким, що виникли з приводу соціальних гарантій. Велика Палата звертає увагу на те, що у цій справі позов про відшкодування моральної шкоди пред`явлено в одному провадженні з позовними вимогами про стягнення грошових коштів за аксесорним публічно-правовим зобов`язанням. А тому такі позовні вимоги підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на характер правовідносин, що виникли між сторонами, зміст прав та обов`язків у цих правовідносинах і їх суб`єктний склад, слід виснувати, що у цій справі між сторонами виник публічно-правовий спір щодо нарахування, сплати та перерахунку соціальних виплат, який підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, а тому за позовними вимогами про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних на підставі статті 625 ЦК України та про стягнення втрат частини соціальних виплат у зв`язку з несвоєчасною їх виплатою на підставі Закону України №2050-III, з одночасним відшкодуванням моральної шкоди а тому справа підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 квітня 2021 року по справі № 757/69361/17-ц (провадження № 61-15891св20) зазначено, що:

«між сторонами існує публічно-правовий спір щодо несвоєчасної виплати одноразової грошової допомоги та стягнення, у зв`язку із цим, 3 % річних, інфляційних втрат, пені та компенсації моральної шкоди, який підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства. Тому судам слід було закрити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 3 % річних, інфляційних втрат, пені та компенсації моральної шкоди, оскільки цей спір не підлягає розгляду в порядку цивільного, а має розглядатися в порядку адміністративного судочинства».

За змістом позовних вимог ОСОБА_1 просить:

-визнати протиправною та незаконною бездіяльність Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню виплат щодо невиконання без поважних причин рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.12.2021 року у справі №640/14879/21, а також вимог державної виконавчої служби в частині здійснення виплати ОСОБА_1 недоплаченої грошової допомоги у сумі 7354, 00 грн.;

-стягнути з Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на користь ОСОБА_1 нараховану за рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.12.2021 року по справі №640/14879/21, але досі невиплачену частину грошової допомоги до 05 травня 2021 року у сумі 7354, 00 грн.;

-стягнути з Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на користь ОСОБА_1 компенсацію майнової шкоди, що нанесена незаконною бездіяльністю відповідача у сумі 3677, 00 грн.;

-стягнути з Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на користь ОСОБА_1 компенсацію моральної шкоди, що нанесена протиправними діями та незаконною бездіяльністю відповідача у сумі 3677, 00 грн.

Оскільки предметом спору є оскарження бездіяльності Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо невиплати частини грошової допомоги, які не порушують приватних (майнових) прав позивача, а вказані особи, здійснюючи владні управлінські функції порушують його права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин, суд дійшов висновку, що дана справа відноситься до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження у справі з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 186, 258-261, 353-355 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання протиправної бездіяльності та стягнення грошової допомоги.

Роз`яснити позивачеві право звернутись з відповідним позовом в порядку адміністративного судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кушнір С.І.