КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/4550/2023
Головуючий у суді першої інстанції: Осаулов А. А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.
У Х В А Л А

30 січня 2023 Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Семенюк Т.А.,

Суддів - Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.,

перевіривши виконання вимог ст. ст. 354, 356, 357 ЦПК України за апеляційною скаргою Кравця Дмитра Миколайовича в інтересах ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 20 січня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Київського комунального об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» про визнання незаконними та скасування наказів, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С ТА Н О В И В :

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 20 січня 2022 року позов ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, 27 грудня 2022 року Кравець Д. М. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, вважаючи, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом порушено норми процесуального та матеріального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

Крім того, в апеляційній скарзі апелянт просив поновити строк на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 20 січня 2022 року вказуючи, що повний текст отримав 08 грудня 2022 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 січня 2023 року вказані у клопотанні причини пропуску строку на апеляційне оскарження визнано неповажними, апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали для подачі заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду із зазначенням підстав для поновлення строку.

На виконання вимог ухвали суду, 26 січня 2023 року Кравець Д. М. в інтересах ОСОБА_2 подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому просить поновити строк апеляційного оскарження рішення, посилаючись на те, що повний текст судом першої інстанції не було направлено, а отримано адвокатом 08 грудня 2022 року, вважає посилання апеляційного суду на способи отримання, зокрема оприлюднення судового рішення в ЄДРСР не передбачені ЦПК України, а звернення сторони для отримання копії судового рішення до суду першої інстанції не є процесуальними обов`язками для позивача, щодо подання апеляційної скарги на офіційну електронну адресу апеляційного суду вважає, що це право учасника, а не обов`язок.

Перевіривши матеріали цивільної справи, доводи заяви щодо підстави поновлення строку колегія суддів вважає, що у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити.

Згідно норм процесуального закону, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції має відбуватись з дотриманням певних умов.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Частиною першою статті 126 ЦПК Українипередбачено, що правона вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК Українисуд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому поважні причини - це ті обставини, що вказують на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 січня 2022 року постановлено оскаржуване рішення, 25 січня 2022 року виготовлено повний текст, 28 січня 2022 року оприлюднено в ЄДРСР, 25 січня 2022 року згідно супровідного листа рішення направлено сторонам, апелянт звернувся з апеляційною скаргою звернувся лише 23 грудня 2022 року, після 11 місяців, тобто скаржником пропущено встановлений ст. 354 ЦПК України строк.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.12.2020 року в справі № 521/2816/15-ц (провадження № 61-14230сво18) зроблено висновок про те, що: «апеляційний суд при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження має мотивувати свій висновок про наявність поважних причин на поновлення строку на апеляційне оскарження. Сама по собі вказівка про те, що є поважні причини для поновлення строку для апеляційного оскарженні не є належним мотивуванням поновлення строку на апеляційне оскарження. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зокрема у разі вказівки тільки про наявність поважних причин, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод»

Тобто поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження є правом суду, яке останній реалізує лише встановивши об`єктивну неможливість дотримання особою, яка подає апеляційну скаргу, відповідних вимог процесуального закону щодо строків оскарження судового рішення. ЦПК України не визначений конкретний перелік причин, що належатьдо поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку. Однак суд апеляційної інстанції, керуючись верховенством права та основними засадами судочинства, повинен надати оцінку наведеним особою обставинам на предмет поважності причин пропуску строку, встановити, чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересів.

Отже, вирішення питання про поновлення процесуального строку належить до дискреційних повноважень суду, і у кожній конкретній справі суд має ґрунтовно перевіряти, чи є обставини, на які посилається заявник, такими, що свідчать про наявність поважних причин для поновлення строку.

При вирішенні питання про поновлення строків на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції враховує процесуальну поведінку особи під час розгляду справи та після ухвалення судового рішення, обізнаність особи про розгляд справи у суді, поважність причин, якими обґрунтовується пропущення встановленого законом строку на апеляційне оскарження та їх доведеність, тривалість строку, який пройшов з часу ухвалення судового рішення, яке оскаржується апелянтом, сутність доводів апеляційної скарги та інші обставини, які мають істотне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 20 січня 2022 року був присутній при проголошенні вступної та резолютивної частини оскаржуваного рішення. Тобто, апелянт був обізнаний з результатами прийнятого рішення та порядком і строком його оскарження, проте, як вбачається з матеріалів справи, звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою лише 23 грудня 2022 року.

Із цього слідує висновок про те, що апелянт поза розумним сумнівом був обізнаний про ухвалене рішення у справі та мав достатньо часу для її оскарження в апеляційному порядку у визначений законодавством строк, однак скористався своїми процесуальними правами на власний розсуд.

Крім того скаржник в був присутній в попередніх судових засіданнях та повідомлений про рух справи, що також свідчить про те, що у апелянта не було будь - яких перешкод звернутись до суду першої інстанції для отримання копії судового рішення та у визначений законом строк подати апеляційну скаргу.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що доводи представника ОСОБА_2 - адвоката Кравець Д.М. проте, що позивач не є особою, яка повинна обов`язково мати кваліфікований електронний цифровий підпис та подавати апеляційну скаргу на електронну адресу є правом, а не обов`язком сторони не є значною підставою для поновлення строку, оскільки під час розгляду судом першої інстанції даної справи правову допомогу позивачу ОСОБА_2 , надавав представник - ОСОБА_3 , а згодом адвокат Кравець Д.М., що свідчить про те, що апелянт мав достатньо інформації про рух справи та про способи реалізації своїх прав, зокрема шляхом отримання кваліфікованої правової допомоги.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що в своєму рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав на те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що його безпосередньо стосуються, утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

В своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно строків подання, форми і змісту скарги, в тому числі щодо доведення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, що є проявом добросовісного користування процесуальними правами.

Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію позивачем та його представником своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від них дій, спрямованих на своєчасне подання апеляційної скарги, заявник не наддав, дані які свідчать про те, що процесуальна поведінка скаржника свідчила про те, що він намагався дізнатися про повний текст рішення, однак не зміг це зробити з поважних причин, які підтверджені належним чином також відсутні.

ЄСПЛ зазначив, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення ЄСПЛ від 07 липня 1989 року у справі «AlimentariaSandersS.A. v. Spain» (Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії № 11681/85).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямованіна забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Peretyka and Sheremetyev v. Ukraine, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Відповідно до правової позиції, яка міститься у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Каракуця проти України, будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді його справи.

Відтак скаржником не підтверджено належними доказами обставини щодо неможливості подачі апеляційної скарги у визначений законом строк, а тому причини пропуску такого строку, які викладені у заяві не можна визнати поважними.

Відповідно до ч. 4 ст. 357 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Оскільки причини пропуску строку на апеляційне оскарження визнані неповажними, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Кравця Дмитра Миколайовича в інтересах ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 20 січня 2022 року - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів в касаційному порядку до Верховного суду, шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий

Судді