ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 681/982/21

Провадження № 22-ц/4820/460/23

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Спірідонової Т.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Костенка А.М.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.,

за участю: представника апелянта Демчука О.В,

представника відповідача-позивача Кушнірука В.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №681/982/21 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» на рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2022 року, в складі судді Горгулько Н.А.,у справі за позовом Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» про визнання правомірною відмову у сплаті заборгованості,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В вересні 2021 року АТ «УКРСИББАНК» звернулось до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «УКРСИББАНК» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 20.06.2007 у розмірі 50050 доларів США 90 цнт.

В обґрунтування вимог позовної заяви позивач зазначив, що 20.06.2007 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УКРСИББАНК», правонаступником якого є Акціонерне товариство «УКРСИББАНК», та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0. Відповідно до умов даного договору банк надав відповідачу кредит в загальній сумі 19020,00 доларів США шляхом зарахування коштів траншами на поточний рахунок позичальника, а відповідач зобов`язалась щомісячно повертати кредит у обсязі та в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, та сплачувати проценти, але в будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 18.06.2017 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту. За користування кредитними коштами позичальник зобов`язалась щомісячно сплачувати проценти у розмірі 13,50% річних. Сторони домовились, що за умовами договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої із обставин, передбаченої ч.1 п. 5.2 договору. Відповідно до п. 5.2 договору банк має право збільшити розмір процентної ставки у випадку порушення кредитної дисципліни шляхом направлення відповідного листа позичальнику. Листом №59397 від 19.02.2008 банк повідомив позичальника про збільшення розміру процентної ставки з 12.03.2008 року за користування кредитними коштами понад встановлений договором строк та про те, що позичальник зобов`язаний сплатити проценти у розмірі збільшеному вдвічі від діючої процентної ставки на момент виникнення такої простроченої суми основного боргу. Додатковою угодою №2 від 04.02.2009 змінено строк повернення кредиту не пізніше 18.06.2027, змінено строки виконання процентів, нарахованих за період з 01.10.2008 по 31.12.2008. Додатковою угодою №3 від 04.02.2009 змінено схему погашення кредиту з графіку на ануїтетний платіж, та позичальник зобов`язався повертати кредит та сплачувати проценти шляхом сплати 04 числа кожного місяця ануїтетних платежів у розмірі 211,00 доларів США. Всупереч умовам кредитного договору відповідач не здійснювала своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам протягом тривалого часу, чим суттєво порушила взяті на себе договірні зобов`язання. Позивач направив відповідачу вимогу про усунення порушень кредитного договору та у разі непогашення простроченої заборгованості про дострокове погашення кредиту. Однак, відповідач вимоги не виконала, заборгованість не сплатила. Станом на 09.09.2021 заборгованість за кредитним договором, яку позивач просить стягнути з ОСОБА_1 , складає 50050,90 доларів США, з яких: 17142,18 доларів США заборгованість за кредитом, 25529,23 доларів США заборгованість за процентами за користування кредитом (відповідно до статті 1048 ЦК України), 7379,49 доларів США заборгованість за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін (за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідно до статті 625 ЦК України).

ОСОБА_1 звернулась до суду із зустрічною позовною заявою до АТ «УКРСИББАНК», у якій просила визнати правомірною відмову у сплаті заборгованості за кредитним договором та відмовити у задоволенні первісного позову у зв`язку із пропуском строку давності пред`явлення позовних вимог.

В обгрунтування позовних вимог зазначила, що банк з лютого 2009 року безпідставно та без її відома підвищив відсотки по кредиту, чим порушив вимоги п.1.3.2 кредитного договору. Окрім того, банк порушив право ОСОБА_1 як споживача банківських послуг, оскільки відповідно до вимог п. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною. Таким чином, неякісними послугами банку, які виразились у порушенні права на отримання повної та достовірної інформації про права та обов`язки при отриманні валютного кредиту, а також у підвищенні відсоткової ставки по кредиту без будь-яких на те причин, позивач за зустрічним позовом була поставлена у несприятливі умови, що спонукало її з лютого 2009 року припинити виконання зобов`язань за кредитним договором. Також вважає, що АТ «УКРСИББАНК» пропустило строк звернення до суду, оскільки позов подано у вересні 2021 року після спливу 12-ти років щодо останнього платежу по кредитному договору.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2022 року у задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог АТ «УКРСИББАНК», суд першої інстанції виходив з того, що згідно з довідкою-розрахунком заборгованості за кредитним договором №0 від 20.06.2007 року, останній платіж в сумі 164,74 доларів США було внесено відповідачем 28 жовтня 2008 року, строк внесення чергового платежу згідно графіка 10 листопада 2008 року, платежу здійснено не було, а тому з 11 грудня 2008 року розпочався перебіг позовної давності для стягнення заборгованості позивачем. Банк звернувся до суду з позовом у вересні 2021 року, а відтак, строк позовної давності в даному випадку сплив як до основної вимоги, так і до додаткової. При цьому, відповідачем було заявлено про застосування позовної давності, а тому в первісний позов не підлягає задоволенню. Також суд дійшов висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову, посилаючись на норми ст.ст. 526, 530, 1054 ЦК України, згідно з якими обов`язком позичальника є виконання зобов`язання у визначений строк та належним чином. Оскільки позивач за зустрічним позовом своїх зобов`язань за договором кредиту належним чином не виконувала, то відсутні підстави для визнання правомірною відмови ОСОБА_1 у сплаті заборгованості за кредитним договором.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство «УКРСИББАНК», посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2022 року в частині відмови у задоволенні позову АТ «УКРСИББАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Узагальнення доводів апеляційної скарги

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано, що обчислення позовної давності по окремим (щомісячним) зобов`язанням відбувається по кожному платежу окремо. Згідно з п.п. 1.2.1, 1.2.2 договору сторони погодили термін повернення заборгованості до 18.06.2027, а також строки виконання зобов`язань зі щомісячним погашенням платежів, що встановлено графіком погашення кредиту, останній з яких у визначеній сумі підлягав виконанню в строк до 18.06.2027. Згідно з п.1.3 договору сторони погодили плату за кредит у вигляді сплати процентів та комісії. Нарахування процентів здійснюється щомісяця в останній робочий день поточного місяця. Термін сплати процентів встановлено з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти. Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу строку позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. При цьому, невиконане грошове зобов`язання має різні складові (основний борг, відсотки, пеня), які нараховані за різний період. Розрахунок заборгованості, серед іншого, включає заборгованість за щомісячними платежами, строк позовної давності за якими ще не сплив та знаходиться в межах загального (трирічного) строку позовної давності. Судом першої інстанції при оцінці правовідносин належним чином не встановлено їх дійсний характер та не досліджено щодо яких зобов`язань строк позовної давності сплив, а щодо яких не пропущений. Судом не враховані умови розділу 6 договору щодо дострокового повернення кредиту. 12.07.2021 банком було направлено відповідачу вимогу про погашення заборгованості. Отже, строк повернення кредитних коштів настав 22.08.2021 (12.07.2021+41 день). Таким чином, позивач звернувся до суду в межах строків позовної давності. Крім того, судом не враховано порядок нарахування відсотків, визначений умовами кредитного договору. Відсотки є окремими щомісячними зобов`язаннями, їх нарахування здійснюється щомісяця (відповідно обов`язок їх погашення також виникає щомісяця). Отже, і обчислення позовної давності по відсотках відбувається щодо кожного платежу окремо.

Процесуальні дії апеляційного суду

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 06 січня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» та ухвалою суду від 06 січня 2023 року справу призначено до розгляду.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Відповідач-позивач ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, у якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2022 року без змін. Зазначила, що банк, отримавши від позичальника останній платіж по кредитному договору 28 жовтня 2008 року, мав право на звернення до суду про стягнення кредитних коштів та процентів, але реалізував його лише через 13 років. Таким чином, позивач пропустив строк звернення до суду, а відтак рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2022 року є законним та обгрунтованим.

Представник апелянта ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав з підстав, наведених в апеляційній скарзі. Додатково пояснив, що за умовами Додаткової угоди №3 ОСОБА_1 зобов`язалась погашати заборгованість шляхом сплати 04 числа кожного календарного місяця строку кредитування ануїтетних платежів у розмірі 211 доларів США. Зі змісту Додаткової угоди №3 вбачається, що в ній наявний підпис позичальника, що підтверджує отримання нею оригіналу Додаткової угоди №3 та додатку №2 як її невід`ємної частини. При цьому, вказаний додаток №2 у позивача не зберігся. Разом з тим, графік платежів не є відображенням поточних зобов`язань боржника у випадку відхилення боржника від порядку оплати кредиту, визначеному кредитним договором, оскільки у випадку прострочення сплати щомісячних платежів або дострокового погашення кредиту змінюється порядок нарахування відсотків та відповідно оплати, вказані в графіку, стають невідповідними поточним зобов`язанням позичальника. Натомість, довідка-розрахунок заборгованості відображає всі щомісячні платежі, а також нарахування відсотків. У довідці-розрахунку заборгованості у колонці №7 відображена заборгованість по строкових платежах, що утворилась з 06.04.2009. Таким чином, із суми, що відображена у даній колонці, може відраховуватись розмір заборгованості по строкових платежах, які могли утворитись поза межами строку позовної давності. З позовною заявою банк звернувся до суду у вересні 2021 року, тому, як вбачається з колонки №7 довідки-розрахунку, заборгованість у розмірі 4097,13 доларів США (до вересня 2018 року) виникла у строк понад три роки до дати звернення до суду. Розмір заборгованості за кредитним договором, який знаходиться в межах строку позовної давності, становить 13 045,05 доларів США. Аналогічно розраховується заборгованість по окремих платежах і щодо відсотків за користування кредитними коштами.

Відповідач-позивач ОСОБА_1 про час і місце слухання справи належним чином повідомлена, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечив, вважає рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим. Зазначив, що ануїтетний платіж, про сплату якого сторони домовились шляхом підписання додаткової угоди №3, має змінний характер та залежав від процентної ставки згідно з умовами договору. Однак, ОСОБА_1 не була ознайомлена з графіком погашення кредиту ануїтетними платежами та не отримувала його для використання. Звертає увагу, що позов пред`явлено банком після спливу строку позовної давності щодо заборгованості по кредитному договору.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Мотивувальна частина

Встановлені фактичні обставини справи

Встановлено, що 20 червня 2007 року Акціонерний комерційний інноваційний банк «УКРСИББАНК», правонаступником якого є Акціонерне товариство «УКРСИББАНК», та ОСОБА_1 уклали договір про надання споживчого кредиту №0, за яким банк надав позичальнику ОСОБА_1 кредит в іноземній валюті в сумі 19780,00 доларів США, що дорівнювало еквіваленту 99 889,00 гривень за курсом НБУ на день укладання Договору, а Позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти (кредит) у порядку та на умовах, зазначених у даному Договорі.

Згідно з пунктом 1.2.1 договору надання кредиту здійснюється в термін до 18 червня 2017 року за умови виконання пункту 2.1. даного Договору.

Відповідно до пункту 1.2.2 договору Позичальник зобов`язаний повернути кредит в повному обсязі в терміни та в розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно з Додатком №1 до Договору (якщо Сторонами визначено такий графік погашення та укладено Додаток №1), але в будь-якому випадку не пізніше 19 червня 2017 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього Договору та/або згідно умов відповідної угоди Сторін.

За користування кредитними коштами протягом перших 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 13,5% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування розмір процентної ставки підлягає перегляду відповідно до умов Договору. У випадку, якщо Банк не повідомив Позичальника про встановлення нового розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування відповідно до умов Договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим Договором в попередньому місяці (пункт 1.3.1. договору).

Згідно із пунктом 1.3.2. договору Сторони домовились, що за умовами цього Договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої із обставин, передбачених частиною 1 пункту 5.2. Договору.

Пунктом 1.3.4. договору визначено строк сплати процентів з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані Банком такі проценти.

Пунктом 5.2. договору передбачено, що відповідно до законодавства України, зокрема статті 651 Цивільного кодексу України Сторони погодили, що Банк згідно умов пункту 3.1. Договору може змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення, в тому числі, у разі порушення Позичальником кредитної дисципліни (зокрема, неналежного виконання умов цього Договору та/або умов договорів, за яким надано забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за цим договором).

04 лютого 2009 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УКРСИББАНК», правонаступником якого є АТ «УКРСИББАНК», та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №2 до Договору про надання споживчого кредиту №0 від 20.06.2007, згідно з якою сторони домовились, що сплата процентів, нарахованих згідно з умовами Договору за використання кредитних коштів у доларах США в період з 01 жовтня 2008 року по 31 жовтня 2008 року, здійснюється Позичальником в період з 01 листопада 2013 року по 10 листопада 2013 року згідно з умовами Договору; сплата процентів, нарахованих згідно з умовами Договору за використання кредитних коштів у доларах США в період з 01 листопада 2008 року по 30 листопада 2008 року, здійснюється Позичальником в період з 01 грудня 2013 року по 10 грудня 2013 року згідно з умовами Договору; сплата процентів, нарахованих згідно з умовами Договору за використання кредитних коштів у доларах США в період з 01 грудня 2008 року по 31 грудня 2008 року, здійснюється Позичальником в період з 01 січня 2014 року по 10 січня 2014 року згідно з умовами Договору.

Відповідно до пункту 1.2. додаткової угоди Позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в термін не пізніше 18 червня 2027 року, якщо тільки не буде застосований інший термін повернення кредиту відповідно до умов Договору.

04 лютого 2009 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УКРСИББАНК», правонаступником якого є АТ «УКРСИББАНК», та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №3 до Договору про надання споживчого кредиту №0 від 20.06.2007, згідно з якою сторони дійшли згоди про зміну схеми погашення кредиту, а саме: Позичальник з дати підписання цієї Додаткової угоди зобов`язується повертати кредит та сплачувати плату за кредит шляхом щомісячної сплати ануїтетних платежів в день сплати ануїтетного платежу. Розмір ануїтетного платежу складає 211,00 доларів США. День сплати ануїтетного платежу 04 число кожного календарного місяця строку кредитування, протягом якого Позичальник зобов`язаний сплатити ануїтетний платіж. Розмір ануїтетного платежу може змінитися у випадку зміни процентної ставки відповідно до умов Договору.

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі та видав позичальнику кредит.

Однак ОСОБА_1 належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконувала, останній платіж сплатила в жовтні 2008 року.

12 липня 2021 року АТ «УКРСИББАНК» направило ОСОБА_1 вимогу про погашення протягом 31 календарного дня з дня отримання вимоги заборгованості, яка станом на 12.07.2021 становила 49665,22 доларів США, з яких: 10323,50 доларів США кредитна заборгованість, 6818,68 доларів США прострочена кредитна заборгованість, 32523,04 доларів США (31800,37+722,67) прострочена заборгованість за процентами. При цьому, банком у вимозі зазначено, що в разі неусунення порушень на 32 (тридцять другий) день з дня отримання цієї вимоги, а у випадку відсутності підтвердження отримання вимоги з 41 календарного дня з дати відправлення позивальнику повідомлення (Вимоги) про дострокове повернення кредиту, банк вимагає від позичальника сплатити достроково всю заборгованість за кредитним договором в повному обсязі, сплаті нарахованих процентів, що разом становить 49665,22 дол. США.

ОСОБА_1 такі вимоги банку не виконала, з листопада 2008 року жодних коштів банку не сплачувала, внаслідок чого станом на 09 вересня 2021 року позивач в позовній заяві визначив розмір заборгованості по кредитному договору в сумі 50050,90 доларів США, з яких: 17142,18 доларів США заборгованість за кредитом, 25529,23 доларів США заборгованість за процентами за користування кредитом, 7379,49 доларів США заборгованість за процентами за користування грошовими коштами відповідно до статті 625 ЦК України.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються я к на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду оскаржується в частині відмови у задоволенні позовних вимог АТ «УКРСИББАНК» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, а тому відповідно до положень статті 367 ЦПК України рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «УКРСИББАНК» про визнання правомірною відмову у сплаті заборгованості не є предметом апеляційного перегляду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості, суд першої інстанції виходив з того, що банком було пропущено строк позовної давності, про застосування якої було заявлено відповідачем.

Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції не погоджується, з огляду на таке.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За приписами частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У частині другій статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.

Зобов`язання має виконуватися належним чином, у тому числі відповідно до умов договору та вимог закону.

Докази у справі достовірно вказують на те, що ОСОБА_1 прострочила виконання грошового зобов`язання за кредитним договором, з листопада 2008 року свої зобов`язання за договором взагалі не виконувала, а тому у липні 2021 року банк змінив строк виконання основного зобов`язання, звернувшись відповідно до умов договору 12.07.2021 року до позичальника з вимогою дострокового повернення кредитних в повному обсязі, який настав на 41 день з дати відправлення повідомлення, а саме 22 серпня 2021 року.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем пропущений строк позовної давності, так як позивач останній платіж по кредитному договору сплатила в жовтні 2008 року, строк внесення чергового платежу згідно графіка 10 листопада 2008 року, однак платежу здійснено не було, а тому з 11 грудня 2008 року розпочався перебіг позовної давності. З позовом до суду банк звернувся 16 вересня 2021 року (день відправлення заяви на адресу суду поштою).

Позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ч. 1 ст. 256 ЦК України).

Частиною 1 статті 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно з ч.ч. 3, 4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку, що позовна давність це строк, протягом якого особа може захистити в суді своє суб`єктивне право в разі його порушення, невизнання або оспорення. Позовна давність застосовується лише при вирішенні сторонами спору в суді.

Законом установлена загальна позовна давність тривалістю у три роки.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої особи права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Якщо умовами договору встановлені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

У такому випадку позовна давність за вимогами позивача про стягнення коштів, повернення яких визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу, а щодо повернення коштів у повному обсязі після закінчення кінцевого строку повного виконання зобов`язання.

Позовна давність може бути застосована лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судом першої інстанції рішення у справі.

Оскільки за умовами додаткової угоди №3 від 04 лютого 2009 року до кредитного договору ОСОБА_1 мала виконувати основне зобов`язання частинами шляхом сплати щомісячних ануїтетних платежів в сумі 211 доларів США та повернути банку кредит після зміни строку кредитування до 22 серпня 2021 року, то позовна давність за вимогами позивача про стягнення кредитних коштів і процентів, повернення яких визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу, а щодо дострокового повернення тіла кредиту в повному обсязі після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту.

З листопада 2008 року ОСОБА_1 не виконує належним чином зобов`язання за кредитним договором, отже з того часу в Акціонерного комерційного інноваційного банку «УКРСИББАНК», правонаступником якого є АТ «УКРСИББАНК», виникло право на позов і почався перебіг позовної давності за простроченими платежами щодо кожного платежу згідно графіку погашення кредиту.

Оскільки позичальник після зміни строку кредитування повинна була повернути банку кредит до 22 серпня 2021 року, останній платіж перед цим терміном мав бути сплачений до 04 серпня 2021 року, з позовом банк звернувся у вересні 2021 року, то в даному випадку підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у вигляді щомісячних ануїтетних платежів за період з 04 жовтня 2018 року по 04 вересня 2021 року в межах строку позовної давності, а також тіло кредиту, строк повернення якого настав у зв`язку з вимогою банку.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №0 заборгованість по кредитному договору складає 13045,05 доларів США по тілу кредиту, 4742,38 доларів США по відсотках за користування кредитом.

Також з відповідача на користь позивача слід стягнути грошові кошти за порушення грошового зобов`язання в порядку статті 625 ЦК України.

Як вбачається з розрахунку, наданого банком, позивач розрахував грошові кошти за порушення грошового зобов`язання в порядку статті 625 ЦК України з розміру 27% як подвійної відсоткової ставки за користування кредитним договором, передбаченої умовами договору. При цьому, представник банку пояснив, що така відповідальність за невиконання договору позичальником, передбачена умовами договору.

Однак колегія суддів з такими доводами банку не погоджується.

Згідно із частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже за своєю правовою природою дана норма є санкцією, яка встановлює відповідальність позичальника за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до п.п. 5.1, 5.2 розділу 5 «Порядок зміни процентної ставки» договору процентна ставка за договором може бути змінена, банк згідно з умовами договору може змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення в разі порушення позичальником кредитної дисципліни, зокрема, неналежного виконання умов договору. У разі настання даної обставини, банк не пізніше 14 календарних днів до дати збільшення процентної ставки повідомляє позичальника про встановлення нової процентної ставки із зазначенням розміру та дати шляхом направлення поштою на адресу позичальника рекомендованого листа. Такий розмір ставки застосовується з дати, що буде вказана у повідомленні банку.

В той же час п.п. 4.1. розділу 4 «Відповідальність сторін» договору передбачено, що за порушення позичальником термінів погашення грошових зобов`язань за кредитним договором, зокрема термінів повернення кредиту, банк має право вимагати від позичальника сплатити банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума заборгованості виражена у гривні або у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту простроченого платежу щодо суми валютної заборгованості, пеня нараховується за кожний день прострочення платежу.

Таким чином, як вбачається з умов договору в ньому не передбачена відповідальність позичальника на підставі норм статті 625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов`язання саме в розмірі подвійної відсоткової ставки за користування кредитним договором, передбаченої умовами договору, а сторони обумовили лише відповідальність за невиконання умов договору у вигляді сплати неустойки (пені).

При цьому, у п.п. 5.1, 5.2 договору сторони визначили підстави та порядок збільшення відсоткової ставки банком за весь час користування кредитними коштами до закінчення строку дії договору.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що наданий банком розрахунок процентів на підставі статті 625 ЦК України як відповідальність за невиконання грошових зобов`язань не відповідає умовам договору та не може бути застосований судом при вирішенні спору.

Однак, оскільки позивач просив суд застосувати норми статті 625 ЦК України як підставу відповідальності відповідача за невиконання грошових зобов`язань, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку боржник зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми.

Оскільки умовами договору передбачено погашення кредиту ануїтетними платежами щомісяця в розмірі 211 доларів США, боржник такі щомісячні платежі не платила, то в межах строку позовної давності за період з 04 жовтня 2018 року по 04 вересня 2021 року з відповідача на користь позивача слід стягнути 3% річних від кожної простроченої суми платежу в розмірі 227,88 доларів США (211х3%х36).

Таким чином, з відповідача слід стягнути заборгованість по кредитному договору в загальній сумі 18015,31 доларів США, з яких заборгованість по тілу кредиту 13045,05 доларів США, по відсотках за користування кредитом 4742,38 доларів США, 3% річних 227,88 доларів США.

Висновки суду апеляційної інстанції

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобовязує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За приписами частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в сумі 18015,31 доларів США, а в решті позову слід відмовити.

Судові витрати

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач просив стягнути з відповідача кошти в розмірі 50050,90 доларів США. Позовні вимоги задоволено частково: на користь позивача з відповідача стягнуто кошти в розмірі 18015,31 доларів США, що становить 35,99% від заявлених вимог (18015,31*100:50050,90). Позивачем документально підтверджено сплату судового збору за подачу позовної заяви та апеляційної скарги на загальну суму 50072 грн 55 коп. Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 18021,11 грн (50072,55*35,99:100).

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» задовольнити частково.

Рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2022 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Позов Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» заборгованість по договору про надання споживчого кредиту від 20 червня 2007 року №0 в загальній сумі 18015,31 доларів США, з яких заборгованість по тілу кредиту 13045,05 доларів США, заборгованість по відсотках за користування кредитом 4742,38 доларів США, 3% річних 227,88 доларів США.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» судові витрати в сумі 18021,11 грн по сплаті судового збору.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 березня 2023 року.

Судді: Т.В. Спірідонова

А.П. Корніюк

А.М. Костенко