РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Перекупка І.Г.,

при секретарі судового засідання Конончук Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на 2/3 частки квартири, частки автомобіля, -

У С Т А Н О В И В:

До Богунського районного суду м. Житомира 16.12.2021 р. звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на 2/3 частки квартири, частки автомобіля. В обгрунтування позовних вимог вказала, що вона, ОСОБА_1 та відповідач, ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 25.10.2014 р. по 18.10.2021 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом ДРАЦС реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області 25.10.2014 р. серії НОМЕР_1 та рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 18.10.2021 р. по справі № 295/9636/21. В шлюбі у колишнього подружжя народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За час перебування у шлюбі колишнім подружжям було набуто:трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ;автомобіль Vоlswagеn Раssаt, 2011 року випуску, д. н. з. НОМЕР_2 .

Просила визнати квартиру АДРЕСА_2 та автомобіль Vоlswagеn Раssаt, 2011 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , об`єктами спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; визнати за позивачкою ОСОБА_1 право власності на 2/3 (дві треті) частини квартири АДРЕСА_2 ; визнати за позивачкою ОСОБА_1 право власності на 1/2 (одну другу) частину автомобіля Vоlswagеn Раssаt, 2011 року випуску, державний номер НОМЕР_2 ; стягнути на користь позивачки ОСОБА_1 матеріальну компенсацію вартості (однієї другої) частки автомобіля Vоlswagеn Раssаt, 2011 року випуску, державний номер НОМЕР_2 згідно висновку судової експертизи.

10 січня 2023 р. до Богунського районного суду м. Житомира звернувся ОСОБА_2 з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Просив стягнути з ОСОБА_1 на його, ОСОБА_2 користь частки грошових коштів в рахунок погашення кредитних зобов`язань які складають на день позову до суду 43 857,09 грн.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 23.02.2023 відмовлено у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя до спільного розгляду з первісним позовом.

Під час слухання справи від представника позивача, адвоката Опанасюк С.П. надійшла заява про закриття провадження у справі в частині вимог про визнання за ОСОБА_1 права власності на частину автомобіля Vоlswagеn Раssаt, 2011 року випуску, державний номер НОМЕР_2 та стягнення на її користь матеріальної компенсації на частину автомобіля. (а.с. 97)

Крім того, ОСОБА_4 направив до суду копію з карткового рахунку про перерахування на рахунок отримувача ОСОБА_2 частини витрат по Договору про споживчий кридит № 49964105 від 28.02.2018 р. за період 27 жовтня 2021 р. по 27 грудня 2022 р. (а. с. 98)

Також, від представника відповідача, адвоката Ліпської-Романченко Г.Д. 15 березня 2023 р. надійшов оригінал платіжного документа про перерахування на рахунок отримувача ОСОБА_1 оплати вартості частки автомобіля Vоlswagеn Раssаt, 2011 року випуску, державний номер НОМЕР_2 на суму 193 848,99 грн. (а.с. 100)

До суду представник позивача, адвокат Опанасюк С.П., представник відповідача, адвокат Ліпська-Романченко Г.Д. направили заяви про розгляд справи без їх участі та просили винести рішення з урахуванням домовленності сторін та сплати коштів, на яких наполягали сторони у своїх позовних вимогах а саме, визнати квартиру АДРЕСА_2 та Vоlswagеn Раssаt, 2011 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , об`єктами спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; визнати за позивачкою ОСОБА_1 право власності на 1/2 (одну другу) частини квартири АДРЕСА_2 .

Дана справа розглядається в рамках цивільного судочинства. Положеннями процесуального закону, який регулює правила розгляду таких справ, визначено, що розглядаючи цивільні справи суд керується принципом диспозитивності та змагальності, які визначають, що кожна сторона повинна самостійно подавати докази та доводити ті обставини на які посилається, в тому числі, шляхом подання доказів, заявлення клопотань і несе ризик настання наслідків пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування заявлених вимог не може перебирати на себе суд або інша сторона. (ст. ст. 12, 13 та 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона, повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України).

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Дослідивши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, заслухавши учасників процесу, оцінивши безпосередньо в судовому засіданні всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено.

ОСОБА_1 та відповідач, ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 25.10.2014 р. по 18.10.2021 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом ДРАЦС реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області 25.10.2014 р. серії НОМЕР_1 та рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 18.10.2021 р. по справі № 295/9636/21. В шлюбі у колишнього подружжя народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За час перебування у шлюбі колишнім подружжям було набуто:трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ;автомобіль «Wоlswagеn Раssаt, 2011 року випуску, д. н. з. НОМЕР_2 .

Право власності на вищевказану квартиру оформлено відповідно до договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сіранчук Р.В. 02.12.2016 р. за реєстром № 1829.

Автомобіль Vоlswagеn Раssаt, 2011 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , 2011 року випуску, придбано ними за спільні кошти весною 2017 р. та зареєстровано у МВС 12.12.2017 р.

Відповідно до висновків експерта, вартості автомобіля Vоlswagеn Раssаt, 2011 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , становить 387 697,98 грн. (триста вісімдесят сім тисяч шістсот дев`яносто сім грн.) 98 коп. (Т. а. с. 182-198).

Згідно Договору купівлі-продажу квартири від 02 грудня 2016 р. свідчить, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 продала, а ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 купив квартиру АДРЕСА_2 . (Т. 1 а. с. 133-136).

Зі змісту Договору іпотеки від 02 грудня 2016 р., укладеного між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_2 свідчить, що предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_2 яка є забезпеченням виконання зобов`язань іпотекодавця за вимогами іпотекодержателя за кредитним договором. (Т. 1 а. с. 138-139).

Відповідно довідки від 16.11.2022 р. № 105.066-24/925-22, згідно з якою в період з 01.10.2021 р. по 16.11.2022 р. ОСОБА_2 сплачено 50 576,74 (п`ятдесят тисяч п`ятсот сімдесят шість грн.) 74 коп. по кредитному договору, а відповідно до кредитного договору заборгованість перед банком становить 301 263,11 грн. (триста одна тисяча двісті шістдесят три грн.) 11 коп., та 169 997,46 (сто шістдесят дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто сім грн.) 46 коп. відсотків за користування кредитом.

Відповідно до п. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За положеннями ч.1 ст. 70, ч. ч.1, 2, 4, 5 ст. 71 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

Отже, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

У зв`язку з викладеним у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Тому, сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 р. у справі № 6-2641цс15.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 р. № 11 не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто.

У відповідності до положень ст. ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Згідно з правовою позицію Верховного Суду України, висловленою у справі № 6-68цс14, право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Таким чином, для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1 - 3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Під час направлення позову до суду, під час слухання справи жодна зі сторін не звернулася до суду щодо внесення на депозитний рахунок вартості частки майна.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.133 ЦПК України вважає за необхідне поділити між сторонами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 загальні судові витрати, а саме: судовий збір 10 614,66 грн. (Т. 1 а. с. 49-50), сплата за судову експертизу 4 741,71 грн. (Т.1 а. с. 179), загальна сума 15 356,37 грн. тобто зобов`язати сторони сплатити одна одній частки а саме 7 678,18 грн.

На підставі викладеного, в межах заявлених сторонами вимог, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, керуючись ст. ст. 21, 36, 74, 70 СК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 2-5, 10-13, 18, 23, 76, 81, 89, 141, 247, 255, 258, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Опанасюка Сергія Павловича про закриття провадження у справі №295/16793/21 в частині вимог, задовольнити.

Провадження у справі № 295/16793/21 в частині вимог про визнання за ОСОБА_1 права власності на частину автомобіля Vоlswagеn Раssаt, 2011 року випуску, державний номер НОМЕР_2 та стягнення на користь ОСОБА_1 матеріальної компенсації частини автомобіля Vоlswagеn Раssаt, 2011 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , закрити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на 2/3 частки квартири, задовольнити частково.

Визнати квартиру АДРЕСА_2 та автомобіль Vоlswagеn Раssаt, 2011 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , об`єктами спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Визнати за позивачкою ОСОБА_1 право власності на 1/2 (одну другу) частини квартири АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 судові витрати у сумі 7678,18 грн.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 23.03.2023.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_4 .

Суддя Богунського районного

суду м. Житомира І.Г. Перекупка