Справа № 168/314/22
Провадження № 2/168/19/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2023 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області

у складі: головуючого судді Сухоручко Ю.О.,

при секретарі Таксюк О.С.,

справа №168/314/22, провадження №2/168/19/23

за участю позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 )

до

ОСОБА_4 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 )

про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей,-

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернулася до Старовижівського районного суду Волинської області з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 24.05.2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Виконавчому комітеті Поліської сільської ради Старовижівського району Волинської області, актовий запис №04. Від шлюбу сторони мають трьох дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Сімейне життя між сторонами не склалося через різні погляди на сімейне життя, різні характери, на підставі чого виникали конфлікти, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин з січня 2022 року, спільне господарство сторони не ведуть. Перші місяці окремого проживання відповідач намагався піклуватись про дітей, але станом на дату звернення до суду матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідач офіційно не працює, проте займається індивідуальною трудовою діяльністю, є працездатною особою, проблем зі здоров`ям не має, інші стягнення по виконавчих документах із відповідача не проводяться. Осіб, які перебувають на його утриманні не має. Позивачка працює продавцем у магазині та отримує не велику заробітну плату, будь-якої іншої допомоги від держави не отримує.

Вважає, що збереження сім`ї з відповідачем неможливо, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі по 3000,00 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до дня досягнення дітьми повноліття.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та пояснила, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем та у них троє спільних дітей. В 2022 році вона дізналася, що у чоловіка є інша жінка, та забрала дітей і пішла з будинку, який вони орендували. Їй довелося орендувати з дітьми інший будинок. Потім у травні чоловік попросив надати йому копії свідоцтв про народження 3- х дітей, для того щоб виїхати за кордон та працювати. Вони домовилися в досудовому порядку, що він буде надсилати грошові кошти на утримання дітей. До цього часу він ніколи в Україні офіційно не працював, а виїжджав працювати до Польщі, до ОСОБА_8 . Він забезпечував сім`ю , а вона доглядала трьох дітей.

В травні 2022 року відповідач виїхав до Німеччини, але з цього часу він не пересилав на утримання дітей ані гроші, ані продукти харчування. Він взагалі не цікавиться дітьми, не запитує про їх стан здоров`я та життя, які перебувають в країні де проходять бойові дії. Утримуванням та доглядом за дітьми займалася тільки вона. Окрім того відповідач забрав ключі від будинку, де вони проживали разом та передав їх своєму брату . На теперішній час сім`я відповідача не пускає її з дітьми до будинку та вона не має можливості забрати з будинку речі, пральну машинку, частку меблів.

Окрім того, вважає що відповідач має фінансову можливість сплачувати на утримання дітей аліменти в розмірі 3000 грн. на одну дитину. Після проголошення заочного рішення Старовижівського районного суду Волинської області, відповідач перерахував на її картковий рахунок аліменти на утримання дітей одним платежем у сумі - 37 200 грн., оскільки він працює. Він завжди працював за кордоном будівельником, оскільки має відповідну кваліфікацію, стан здоров`я у нього задовільний, він щороку проходив обстеження в медичному закладі, оскільки є мисливцем, має офіційно зареєстровану зброю, та продовжує дію мисливського квітка.

На теперішній час, з урахуванням збільшення цін під час воєнного стану, вона багато витрачає на утримання дітей, а саме вона орендує будинок (оскільки в будинок, який було орендовано з відповідачем, її з дітьми не пускають його рідні та забрали ключі), оскілки опалення в будинку електричне, вона витрачає багато коштів на послуги електропостачання. Вона самостійно без допомоги відповідача, витрачає на продукти харчування, на освіту дітей (діти навчаються в школі), на шкільні обіди, на послуги Інтернету, на лікування дітей. Окрім того, середня дитина має проблеми із зором, тому вона вимушена додатково витрачати на придбання окулярів та діагностику кожні 3 місяці для виправлення зору. Старшій дитині 13 років, та вона потребує більших витрат на одяг, взуття, освіту.

Представник позивачки ОСОБА_2 , яка діє за довіреністю (а.с.133), в судовому засіданні просила задовольнити позов у повному обсязі, окрім того пояснила, що відповідач на теперішній час перебуває у Німеччині, саме тому що є батьком багатодітної родини. У зв`язку з цим у Німеччині надають пільги на житло, соціальну допомогу, він працює. Середній заробіток там набагато більш ніж 200 євро, тому він має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей.

У судове засідання відповідач не з`явився, але був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи.

Представник відповідача ОСОБА_3 ( а.с.125), у судовому засіданні в режимі відеоконференції, позов визнала частково, та пояснила, що відповідач уклав в нею договір про надання правової допомоги. Зі слів відповідача їй стало відомо, що позивачка у квітні 2022 року забрала дітей та пішла від відповідача. Після чого вона не давала можливості відповідачу спілкуватися з дітьми. У травні 2022 року відповідач виїхав за кордон працювати. Перед виїздом він залишив кошти позивачці. На теперішній час відповідач працює у Німеччині легально, але його дохід не стабільний. Який у відповідача дохід у місяць, представник відповідача не може пояснити. Потім він планує повернутися в Україну. Окрім того пояснила, що відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, але аліменти в сумі 3000 грн. на дитину вона вважає не обґрунтованою, оскільки позивачка не надала розрахунок витрат на продукти харчування, купівлю одягу, взуття. Взагалі не надано доказів на витрату коштів на шкільні обіди на дітей та інші витрати. Відповідач не заперечує стягнути з нього аліменти у розмірі 1500 грн. на дитину. Також зазначила, що у відповідача доходів в Україні немає, про що свідчить довідка з ДПС, на утриманні відповідача ще знаходяться непрацездатні батьки, які мешкають в Україні.

Свідок ОСОБА_9 , в судовому засіданні пояснив, що він є рідним братом відповідача по справі, працює механіком. Має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Його заробітна плата в місяць складає 5600 грн., заробітна плата його дружини складає -5600 грн. в місяць. Він зі своєю сім`єю мешкають разом з його батьками.

У травні 2022 року його рідний брат, відповідач по справі виїхав за кордон, спочатку він знаходився у Польщі, потім переїхав до Німеччини. На адресу брата надійшла постанова державного виконавця про сплату аліментів на утримання дітей, відповідно до заочного рішення суду. Він одразу зателефонував брату у Німеччину. Відповідач попросив сплатити від його імені заборгованість по аліментам у сумі - 37 200 грн., пояснивши, що коли заробить кошти то поверне. Він одразу пішов до банку та сплатив від імені відповідача заборгованість по аліментам. На теперішній час відповідач 37 200 грн. йому не повернув. Ці гроші були його заощадження. Окрім того пояснив, що його брат, відповідач по справі перед виїздом за кордон віддав йому ключ від дому де проживав з позивачкою та дітьми. На теперішній час в цьому будинку ніхто не мешкає, там знаходяться меблі та техніка. Під час знаходження за кордом, відповідач нічого не передавав, ані гроші, ані продукти харчування, в тому числі і для своїх дітей.

Ухвалою Старовижівського районного суду Волинської області від 06.07.2022 року провадження по цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

10.08.2022 року ухвалено заочне рішення по справі.

Ухвалою Старовижівського районного суду Волинської області від 30.11.2022 року скасовано заочне рішення від 10.08.2022 року.

РОЗГЛЯНУВШИ МАТЕРІАЛИ ЦИВІЛЬНОЇ СПРАВИ, СУД ВСТАНОВИВ:

Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Правовідносини по даній цивільній справі регулюються Сімейним Кодексом України.

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було зареєстровано 24.05.2009 року у Виконавчому комітеті Поліської сільської ради Старовижівського району Волинської області, актовий запис №04. (а.с. 29)

З матеріалів справи вбачається, що подружжя мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 16-18)

Як встановлено, сторони однією сім`єю не проживають з січня 2022 року, спільне господарство не ведеться, фактичні шлюбні відносини припинені.

Відповідно до посвідчень, які видані Волинським УПФУ в Старовижівському районі, ОСОБА_10 ,1960 року народження (батько відповідача) отримає пенсію по інвалідності, є особою з інвалідністю 3-ої групи. ( а.с.61),

ОСОБА_11 , 1961 року народження (мати відповідача), отримує пенсію по інвалідності, є особою з інвалідністю 3-ої групи. ( а.с.64,).

З повідомлення Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, ОСОБА_12 перетнув державний кордон України 20.05.2022 року. (а.с.68).

З повідомлення Державної податкової служби України ГУ ДПС у Волинській області, доходи ОСОБА_4 за перший та другий квартал 2022 року складають 773,50 грн. (а.с. 81).

Відповідно до квитанції № від 10.10.2022 року, ОСОБА_4 перерахував кошти у розмірі 37 200 грн. на користь ОСОБА_1 в рахунок аліментів за період червень-жовтень 2022 року, одним платежем. (а.с143).

На час розгляду справи майнові вимоги, будь-кого з сторін, суду не пред`явлені. Таким чином, до вищезазначеного суд вважає, що майнового спору між сторонами немає, примирення між ними неможливе.

Згідно до положень статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ст. 105 ч. 3 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України).

Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими.

Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умов, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991р. та набула чинності для України 27 вересня 1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року N 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання дітей в сумі 2800 грн. в місяць на одну дитину.

В судовому засіданні встановлено, і цей факт не оспорювався сторонами, що відповідач працездатна особа, не є особою з інвалідністю, скористався правом виїзду за кордон в період оголошення воєнного часу в Україні, оскільки має на утриманні 3-х неповнолітніх дітей. На теперішній час він перебуває у Німеччині. Як пояснила представник відповідача у судовому засіданні, відповідач має у Німеччині легальну роботу, але не стабільну, тобто має доходи, але суму доходів, в судовому засіданні представник відповідача, не повідомила, в порушенні вимог п.п. 2,4 ч.2 ст. 43 ЦПК України. Відповідач сплатив одним платежем в рахунок аліментів -37 200 грн., що підтверджується в судовому засіданні письмовим доказом (а.с. 143), також відповідач має можливість укласти договір про надання правової допомоги з адвокатом, яка захищає його права та інтереси у суді, що також підтверджує, що відповідач має доходи.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що саме він сплатив зі своїх заощаджень заборгованість по аліментам на користь позивачки, за проханням свого рідного брата відповідача по справі, суд критично ставиться до пояснень свідка ОСОБА_9 та не може взяти їх до уваги, оскільки дані свідчення були спростовані в судовому засіданні письмовими доказами, а саме квитанцією від 10.10.2022 року (а.с.143), з якої вбачається, що платником виступає саме відповідач по справі - ОСОБА_4 .

Окрім того, суд не може брати до уваги пояснення представника відповідача, в частині відсутності у відповідача доходів, та врахування того, що на його утриманні знаходяться його батьки, оскільки в судовому засіданні встановлено, що батьки відповідача ОСОБА_10 , 1960 р. народження, ОСОБА_11 , 1961 року перебувають на обліку в УПФУ Волинської області та отримують державну пенсію (а.с. 61, 64). Окрім того, в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 - рідний брат відповідача пояснив, що за період перебування за кордоном відповідач ані кошти, ані продукти не передавав, в тому числі і для своїх дітей.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена, а також враховуючи рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, суд приходить до висновку, що в силу вимог ст. 180 СК України, з відповідача слід стягнути на користь позивачки аліменти на утримання їх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 2800,00 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 28.06.2022 року та до досягнення дітьми повноліття.

На виконання вимог ч. 2 ст. 184 СК України, визначений судом розмір аліментів у твердій грошові сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Оскільки позовні вимоги задоволені про розірвання шлюбу у повному обсязі, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви про розірвання шлюбу у сумі 992,40 грн.

Крім того, враховуючи, що відповідно до ст.ст.4, 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів до суду, а тому у порядку ст.141 ЦПК України суд має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 992,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 263-217, 265, 280 ЦПК України, ст.ст.105, 110-114, 180, 181, 182, 183 Сімейного кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрований 24.05.2009 року у Виконавчому комітеті Поліської сільської ради Старовижівського району Волинської області, актовий запис №04.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 2800,00 грн. на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.06.2022 року та до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок в дохід держави.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення проголошено 02.03.2023 року о 16 год. 40 хв.

Позивачка: ОСОБА_1 (яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_4 (який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ).

Суддя Старовижівського районного суду

Волинської області Ю.О. Сухоручко