Справа № 622/11/22
Провадження № 2/529/77/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Петренко Л.Є.

з участю секретаря - Звягольської В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Золочівської селищної ради Богодухівського району Харківської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до Золочівського районного суду Харківської області з позовом в якому просить встановити факт його постійного проживання з його матір`ю ОСОБА_2 та братами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 як зі спадкодавцями, та визнати за ним право власності, в порядку спадкування за законом, на спадкове майно, яке відкрилось після смерті матері та брата ОСОБА_4 .

В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що його зареєстроване місце проживання по АДРЕСА_1 , однак він фактично постійно, після розірвання шлюбу зі своєю дружиною, проживає по АДРЕСА_2 . За цією ж адресою, разом з ним проживали до своєї смерті, рідні брати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та мати ОСОБА_2 ..

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його рідний брат ОСОБА_1 . Після його смерті відкрилась спадщина у виді двох земельних ділянок площею 3,3428 га, кадастровий номер :00:002:0360, та площею 0,789 га, кадастровий номер :02:002:0366. Як зазначає позивач, що спадщину після смерті брата ОСОБА_3 , як спадкоємець першої черги прийняла їхня мати ОСОБА_2 , шляхом постійного проживання разом з таким. Однак, через незадовільний стан здоров`я, вона за життя оформити свої спадкові права на вказане нерухоме майно, успадковане після смерті сина не встигла, оскільки померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На момент смерті ОСОБА_2 , разом з нею проживав позивач та його рідний брат ОСОБА_4 .. Тому, шляхом постійного проживання, в рівних частинах прийняли спадщину після її смерті, яка складається з двох земельних ділянок, фактично прийнятих на думку позивача, після смерті сина ОСОБА_3 та земельної ділянки площею 4,1321 га, яка їй належала на підставі відповідного Державного акта на право власності на земельну ділянку.

Разом з тим, в подальшому ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 рідний брат позивача, після смерті якого відкрилась спадщина у виді успадкованих ним після смерті матері по частині земельних ділянок, загальною площею 4,1321 га, 3,3428 га, 0,789 га. Однак у встановленому законом порядку свої спадкові права на вказане вище майно оформити не встиг. Позивач, як спадкоємець за законом другої черги після смерті брата, шляхом постійного проживання, успадкував згадані вище частини земельних ділянок, фактично належних ОСОБА_4 .

Таким чином, позивач ОСОБА_1 вважає, що йому фактично належать вище згадані земельні ділянки, 1/2 частин ним фактично успадковано після смерті матері ОСОБА_2 , а інші по 1/2 частині таких після смерті брата ОСОБА_4 , у якого інші спадкоємці відсутні. Однак позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті матері та братів, оскільки він на час їх смерті не був зареєстрований разом з ними на час відкриття спадщини та не подав у визначений законом строк заяви про прийняття спадщини.

Вказані обставини і слугували підставою для її звернення до суду з даним позовом.

13.01.2022 ухвалою Золочівського районного суду Харківської області справу залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків, які усунуто 20.01.2022.

25.01.2022 ухвалою судді Золочівського районного суду Харківської області відкрито провадження та призначено підготовче засідання по справі. Також, вказаною ухвалою витребувано у Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області докази у справі, зокрема спадкові справи, відкриті після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Відповідно до розпорядження голови Верховного Суду В.Князєва від 14.03.2022, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ Золочівського районного суду Харківської області на Диканський районний суд Полтавської області.

19.09.2022 ухвалою судді Диканського районного суду справу прийнято до свого провадження та призначено до підготовчого засідання.

09.11.2022 ухвалою Диканського районного суду Полтавської області закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Ісоєв М.Н. не з`явились, однак, останній подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Золочівської селищної ради Богодухівського району Харківської області, надав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, при вирішені спору покладається на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Перемога Золочівського району Харківської області помер ОСОБА_3 .

За життя нині померлому ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД №0377426, виданого Золочівською РДА Харківської області, належала земельна ділянка площею 3,3428 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:002:0360, розташованої на території Малорогозянської сільської ради Золочівського району Харківської області.

Крім того, нині померлий ОСОБА_3 володів земельною ділянкою площею 0,7892 га, з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:002:0366, розташованої на території Малорогозянської сільської ради Золочівського району Харківської області.

Як вбачається з довідки, виданої 02.12.2020 №528, ОСОБА_3 на момент своєї смерті був зареєстрований в АДРЕСА_3 , разом з ним та на протязі 6 місяців з дня його смерті за вказаною адресою ніхто не був зареєстрований. Аналогічна довідка знаходиться у спадковій справі, заведеної після смерті ОСОБА_3 , копія якої знаходиться в матеріалах цивільної справи (а.с.35, 71 зворот).

Разом з тим, у матеріалах справи знаходиться довідка про те, що на момент смерті ОСОБА_3 з ним проживав та був зареєстрований брат ОСОБА_4 .. Також на день смерті разом з ОСОБА_3 проживав його рідний брат ОСОБА_1 позивач по справі (а.с.33). Проте за якою саме адресою проживали вказані особи довідка не містить.

Як вказує позивач по справі, після смерті ОСОБА_3 , шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем, як спадкоємець першої черги (копія належно завіреного свідоцтва про народження а.с. 17), прийняла їхня мати ОСОБА_2 . За життя право власності на успадковане після смерті сина ОСОБА_3 майно земельні ділянки 0,7892 га, 3,3428 га, ОСОБА_2 у встановленому законом порядку не оформила, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть (а.с.13).

Однак з такими твердженнями позивача ОСОБА_5 суд не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до приписів ст. 1216, 1218, 1220, 1221 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1223 ЦК право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів.

Це знайшло підтвердження у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування" (далі - ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7).

Слід також зазначити, що Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі N 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 роз`яснив, що при розгляді справ про спадкування слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії.

Аналізуючи зібрані у справі докази судом встановлено, що ОСОБА_2 , будучи матір`ю спадкодавця ОСОБА_3 , дійсно є спадкоємцем першої черги спадкування за законом.

У той же час матеріали справи не містять достовірних відомостей про місце проживання ОСОБА_2 (матері) разом із сином ОСОБА_3 на момент відкриття спадщини після смерті останнього.

Крім того в матеріалах справи відсутня довідка про місце проживання (адреса) ОСОБА_3 на момент його смерті.

Суд звертає увагу, що згідно довідок виконавчого комітету Золочівської сільської ради Харківської області вбачається, що місце реєстрації (проживання) нині померлого ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за різними адресами. Так, ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , а ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, з дослідженої безпосередньо в судовому засіданні спадкової справи вбачається, що така заведена на підставі заяви представника позивача ОСОБА_1 , якому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні підтвердження щодо його проживання (реєстрації) разом із спадкодавцем.

За вказаних обставин суд відхиляє доводи позивача, що фактично матір`ю ОСОБА_2 була прийнята спадщина після смерті сина ОСОБА_3 у виді двох вище згаданих земельних ділянок, оскільки відсутні докази на підтвердження того, що спадкоємець ОСОБА_2 постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому таке майно не може бути спадковим.

Водночас судом встановлено, що після смерті самої ОСОБА_2 відкрилась спадщина у виді земельної ділянки площею 4,1321 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером :02:002:0359, розташованої на території Малорогозянської сільської ради Золочівського району Харківської області, яка належала їй на підставі Державного акта на землю (а.с.30)

Після смерті ОСОБА_2 заведена спадкова справа на підставі заяви представника позивача. На момент смерті ОСОБА_2 , разом з нею був зареєстрований син ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою (а.с.63).

За життя ОСОБА_2 заповіт не складався, що підтверджено інформацією зі спадкового реєстру.

Позивач ОСОБА_1 являється сином нині померлої ОСОБА_2 , що підтверджено відповідним свідоцтвом про народження (а.с.14), а отже у відповідності до ст.. 1261 ЦПК України є спадкоємцем першої черги за законом.

Однак, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки на момент смерті з матір`ю ОСОБА_2 він не був зареєстрований.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Позивач ОСОБА_1 в своєму позові вказав, що він фактично проживав разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 , при цьому має іншу адресу місця реєстрації, за якою не проживає після розірвання шлюбу зі своєю колишньою дружиною.

До дня смерті матері ОСОБА_2 позивач доглядав за нею та здійснював поховання такої, вказане підтверджується відповідною довідкою наданою позивачем по справі (а.с.35).

З огляду на вищевикладене, враховуючи письмові докази на підтвердження обставин справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову в частині встановлення факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем ОСОБА_2 на момент її смерті.

Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рідними ч. 1 ст. 1267 ЦК України.

Після смерті ОСОБА_2 , шляхом постійного проживання разом з матір`ю, спадщину також прийняв ОСОБА_4 , син померлої (а.с.63), який в свою чергу помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З огляду на це частки у спадщині, земельної ділянки, площею 4,1321 га, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , є рівними, тобто позивач ОСОБА_1 та нині померлий ОСОБА_4 успадкували по частині кожний.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 та ст. 328 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, враховуючи те, що позивачем ОСОБА_1 фактично прийнято спадщину після смерті матері ОСОБА_2 , яка їй належала на підставі визначеній законом, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання за позивачем ОСОБА_1 частини земельної ділянки площею 4,1321 га, кадастровий номер :02:002:0359, належної померлій матері на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 037427.

Щодо позовних вимог позивача про встановлення факту постійного проживання з нині померлим братом ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2 , до дня його смерті, суд зазначає наступне.

В матеріалах справи міститься довідка з якої вбачається, що нині померлий ОСОБА_3 був зареєстрований до своєї смерті по АДРЕСА_3 , що повністю спростовує твердження позивача по справі.

Водночас суд звертає увагу, що з огляду на вище вказані обставини, надана в якості доказу довідка Малорогозянського старостинського округу від 20.02.2020 про те, що на момент смерті ОСОБА_3 з ним проживав позивач ОСОБА_1 , який вів з померлим спільне господарство та поховав померлого за свій рахунок не підтверджує факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки вказана довідка не містить відомостей про адресу їх проживання, час з якого останні проживали за однаковою адресою (а.с.33).

Інші докази, зокрема як акт обстеження, пояснення свідків до суду не подані.

Згідно зі ст.. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності ст.. 89 ЦПК України.

З урахуванням зазначених положень законодавства, суд приходить до висновку про недоведеність належними доказами факту постійного проживання позивача ОСОБА_1 зі спадкодавцем своїм братом ОСОБА_3 .

Враховуючи викладене позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Також позивачем перед судом поставлені вимоги про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_4 та визнання права власності за ним як за спадкоємцем померлого брата, зокрема на частину земельної ділянки, яка відкрилась після матері ОСОБА_2 ..

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в с-щі Перемога Золочівського району Харківської області помер ОСОБА_4 (а.с.32).

Нині померлий ОСОБА_4 є рідним братом позивача по справі, що підтверджується належно завіреною копією свідоцтва про смерть (а.с.32).

Як вбачається з довідки, виданої виконавчим комітетом Золочівської селищної ради Харківської області, ОСОБА_4 на момент своєї смерті був постійно зареєстрований по АДРЕСА_2 . Разом з ним на протязі шести місяців з дня його смерті за вказаною адресою ніхто не був зареєстрований і не проживав (а.с.38).

Слід зазначити, що Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі N 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 роз`яснив, що при розгляді справ про спадкування слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії.

Як вбачається з листа Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області від 09.02.2022, після смерті ОСОБА_4 спадкова справа не заводилась.

У той же час матеріали справи не містять достовірних відомостей про постійне місце проживання позивача з братом ОСОБА_4 на момент смерті останнього.

Крім цього, зібрані у справі докази підтверджують те, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась, доказів фактичної відмови нотаріуса позивачу в оформленні спадщини після смерті брата ОСОБА_4 матеріали справи не містять, як і не містять доказів звернення позивача до нотаріальних установ, тож звернення до суду із даними вимогами є передчасними.

За таких обставин, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог, як в частині встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_4 позивача, так і щодо визнання права власності на спадкове майно, яке відкрилась після смерті ОСОБА_4 , оскільки такі є похідними від позовних вимог про встановлення зазначеного факту.

Керуючись ст. 258-259, 263-265, 268, 273, 293, 315, 354 ЦПК України, суд-

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Золочівської селищної ради Богодухівського району Харківської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкоавцем та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 4,1321 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером :02:002:0359, розташованої на території Золочівської селищної ради Богодухівського району Харківської області, як за спадкоємцем за законом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_2 .

В іншій частині позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Рішення набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Золочівська селищна рада Богодіхувського району Харківської області, місце знаходження: Харківська область Богодухівський район смт. Золочів вул. Центральна, 13А, КОД ;

Головуюча: Л.Є. Петренко