У Х В А Л А

02 березня 2023 року

м. Київ

справа № 381/2814/17

провадження № 61-11329ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Гірченком Олександром Анатолійовичем, на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03 лютого 2022 року, додаткову постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фастівської міської ради, ОСОБА_2 про визнання недійсним рішень міської ради, державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та за позовом Фастівської міської ради Київської області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про зобов`язання усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу тимчасової споруди,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 через адвоката Гірченка О. А. звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03 лютого 2022 року, додаткову постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 вересня 2022 року.

У касаційній скарзі заявниця зазначила, що касаційна скарга подана з підстав, визначених пунктом 4 частини другої статті 389 та пунктами 1, 3 частини третьої статті 411 ЦПК України.

Зазначення підстави, передбаченої пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України (невстановлення судом фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази), може бути підставою для скасування судового рішення лише за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу.

Отже, для застосування підстав касаційного оскарження судового рішення, передбачених пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України, пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України, необхідно визначити одну із підстав касаційного оскарження, передбачену пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду від 29 листопада 2022 року касаційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення її недоліків, запропоновано подати нову редакцію касаційної скарги, у якій зазначити передбачені законом підстави касаційного оскарження судових рішень, а також надіслати суду копії нової редакції касаційної скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників та доплатити судовий збір у розмірі 11 266,40 грн.

На виконання ухвали суду заявницянадіслала заяву про усунення недоліків, в якій зазначила пояснення щодо підстав оскарження, зазначивши, що суд першої інстанції, призначивши повторну експертизу, «проігнорував ключові питання», які необхідно поставити перед експертною установою для з`ясування всіх обставин справи, не дослідив докази у справі, що є підставою для відкриття касаційного провадження (пункт 4 частини другої статті 389, пункти 1, 3 частини третьої статті 411 ЦПК України).

До заяви про усунення недоліків надав надано квитанцію про доплату судового збору у розмірі 11 266,40 грн.

Вимоги ухвали Верховного Суду від 29 листопада 2022 року усунено частково, заявниця не надала нову редакцію касаційної скарги з належним обґрунтуванням підстав касаційного оскарження, що не є виконанням вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України).

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини») умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявнику.

Оскільки заявниця частково усунула недоліки касаційної скарги, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 22 листопада 2022 року, то відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України касаційна скарга підлягає їй поверненню.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Гірченком Олександром Анатолійовичем, на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03 лютого 2022 року, додаткову постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фастівської міської ради, ОСОБА_2 про визнання недійсним рішень міської ради, державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та за позовом Фастівської міської ради Київської області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про зобов`язання усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу тимчасової споруди повернути заявниці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник