Справа № 199/2272/23
(2/199/1384/23)
РІШЕННЯ

Іменем України

09.05.2023 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Божко А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та додаткових витрат,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем по справі з 05 грудня 2006 року. Сторони мають спільних дітей синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не надає, в зв`язку з чим вона просить стягнути з відповідача на утримання дітей аліменти у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову та до досягнення дітьми повноліття. Крім того, вона понесла додаткові витрати на придбання ліків, продуктів харчування та смартфону для дітей, тому просить стягнути з відповідача на її користь понесені додаткові витрати на дітей в сумі 14098, 09 грн., а також судові витрати у вигляді правової допомоги у розмірі 6000 грн..

15 березня 2023 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська було прийнято до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 грудня 2006 року. Від шлюбу сторони мають синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ч.ч 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, обов`язок утримання дітей до досягнення ними повноліття, є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Відповідно до частини першої статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, проте такої домовленості сторони, як встановлено в ході дослідження матеріалів справи, не досягли.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.1ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

З урахуванням віку та потреб дітей, суд вважає за доцільне позовні вимоги, щодо стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити: стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 15 березня 2023 року та до досягнення дітьми повноліття.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат на дітей, суд враховує, що відповідно до вимог статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

В обґрунтування вимог про стягнення додаткових витрат, позивач зазначає, що позивач понесла витрати на утримання дітей, на покупки ліків, харчування, покупки смартфону старшому сину загальною сумою 14098,09 грн. Проте з наданих позивачем доказів вбачається тільки підтвердження витрат на лабораторне дослідження крові неповнолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі 745,00 грн. Придбання інших ліків згідно чеків не відповідає медичним рекомендаціям, зазначеним у виписках з медичної карти стаціонарного хворого Самовтор Володимира. Інші витрати позивача на придбання продуктів харчування та смартфону не є додатковими витратами, викликаними особливими обставинами у розумінні ст. 185 СК України.

Таким чином, з урахуванням рівності обов`язку батьків щодо участі у додаткових витратах на дитину, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення додаткових витрат у розмірі 372,50 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 1073,60 грн. Витрати позивача у вигляді правової допомоги в розмірі 6000 грн. відшкодуванню не підлгають, оскільки позивачем не надано суду належних, допустимих та достовірних доказів, що така допомога надавалась саме адвокатом.

Керуючись ст. ст. 180-183,185 СК України, ст.ст. 141, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та додаткових витрат, - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 15 березня 2023 року та до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) додаткові витрати, що викликані особливими обставинами, у розмірі 372,50 грн

В іншій частині позову відмовити.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1073,60 грн. У стягненні судових витрат ОСОБА_1 у вигляді правничої допомоги відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги.

Суддя В.В. Руденко