КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №22-ц/824/5393/2023 Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сушко Л.П., суддів Шебуєвої В.А., Олійника В.І., розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2022 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

30 листопада 2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до відповідача ОСОБА_2 з позовом про відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги обгрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 близько 03 год. 00 хв. на перехресті автодороги Київ-Коваль-Яготин та Черняхів-Малин-Термахівка поблизу с. Різня Коростенського району Житомирської області, відбулось зіткнення автомобіля марки «Audi A4 Allroad» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у напрямку м. Ковель, з автомобілем марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який виїхав на перехрестя зліва направо відносно руху автомобіля «Audi A4 Allroad». Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «Daewoo Lanos» ОСОБА_3 та пасажир зазначеного автомобіля ОСОБА_4 від отриманих травм загинули на місці пригоди. За фактом ДТП Слідчим управлінням ГУ НП у Житомирській області було внесено відомості до ЄРДР №0000381 за ч. 2 ст. 286 КК України. Внаслідок смерті ОСОБА_4 в результаті вищевказаної ДТП матері загиблої ОСОБА_1 була завдано шкоди. Втрата матір`ю доньки несе непоправну втрату та глибокі страждання, які будуть переслідувати її усе подальше життя. Після смерті доньки у матері досить суттєво погіршився стан її здоров`я. Через постійне недосипання та постійний стресовий стан, позивачка відчуває постійну втому, а також моральну і фізичну виснаженість. Отже, з урахуванням викладеного, глибини вже перенесених позивачем моральних страждань та тих нескінченних страждань, що будуть переслідувати позивача довготривалий час, величину моральної шкоди позивачка оцінює у 222000, 00 грн. Станом на дату ДТП цивільно-правова відповідальність автомобіля «Audi A4 Allroad» була застрахована у ПрАТ «СК «Українська страхова група» відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №202759382. 05.11.2021 року представник позивача повідомив страховика про настання страхового випадку та звернувся із заявою на виплату страхового відшкодування, в якій просив здійснити виплату страхового відшкодування в розмірі 72000,00 грн. Враховуючи вищевикладене позивачка звертається до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь моральну шкоду у розмірі 150000,00 грн та судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30000,00 грн.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2022 року відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просила його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, вказувала на те, що суд першої інстанції при розгляді справи не застосував відповідні норми права про безвинну відповідальність водія джерела підвищеної небезпеки та не врахував висновки Верховного Суду.

В своїй апеляційній скарзі посилалась на ст. 263 ЦП України, зазначивши що в даній дорожньо-транспортній пригоді непереборною силою можу бути виключно надзвичайна або невідворотна зовнішня подія, яка не залежить від учасників пригоди, а саме ні від водія автомобіля "DaewooLanos", ні від водія автомобіля "AudiA4 Allroad".

Вказує, що трагічна загибель доньки в юному віці повністю та назавжди змінила звичайний уклад її життя, порушився душевний спокій, зберігається загальний пригнічений стан, страх та відчай, що в свою чергу вимагає та вимагатиме в майбутньому від неї суттєвих додаткових зусиль для подальшої організації свого життя.

Також зазначила, що у зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля "AudiA4 Allroad" д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована в ПрАТ "Українська страхова група", то на страховику, у відповідності до пункту 27.3 ст. 27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" лежить обов`язок по відшкодуванню шкоди в розмірі 72 000 грн, а решта суми моральної шкоди в розмірі 150 000 грн підлягає стягненню з відповідача.

Відзив у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір і відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки не встановлено протиправність дій чи бездіяльності відповідача під час вчинення ДТП ні як власника транспортного засобу ні як водія, то відповідно і немає причинного зв`язку між його діянням та настанням шкоди внаслідок ДТП.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Пунктом 1 ч.2 ст.1167 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Згідно ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Під непереборною силою необхідно розуміти, зокрема, надзвичайні або невідворотні за даних умов події (п. 1 ч. 1 ст. 263 ЦК України), тобто ті, які мають зовнішній характер.

Під умислом потерпілого розуміють, зокрема, таку його протиправну поведінку, коли потерпілий не лише передбачає, але і бажає або свідомо допускає настання шкідливого результату.

Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого, якщо інше не встановлено законом, розмір відшкодування з особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, має бути зменшено (ч. 2 ст. 1193 ЦК України).

Згідно ст. 1193 ЦК України шкода, завдана потерпілому внаслідок його умислу, не відшкодовується. Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. Суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням кримінального правопорушення.

Встановлено, що що ІНФОРМАЦІЯ_1 близько 03 год. 00 хв. на перехресті автодороги Київ-Ковель-Яготин та Черняхів-Малин-Термахівка поблизу с. Різня Коростенського району Житомирської області відбулось зіткнення автомобіля марки «Audi A4 Allroad», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у напрямку м. Ковель, з автомобілем марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який виїхав на перехрестя зліва направо відносно руху автомобіля «Audi A4 Allroad».

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «Daewoo Lanos» ОСОБА_3 та пасажир зазначеного автомобіля ОСОБА_4 від отриманих травм загинули на місці пригоди.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_3 від 23.08.2021 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_4 від 23.08.2021 року.

Згідно Довідки про причину смерті №2374 від 22.08.2021 року причиною смерті ОСОБА_4 зазначено: розтрощення голови.

Як вбачається з свідоцтва про народження від 15.02.2011 року ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_4 ..

За фактом ДТП Слідчим управлінням ГУ НП у Житомирській області було внесено відомості до ЄРДР №0000381 за ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно Постанови прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Житомирської обласної прокуратури Кучер Л.П. кримінальне провадження №0000381 від 22.08.2021 року за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, закрито у зв`язку із його смертю.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 близько 03 години водій ОСОБА_3 керував технічно справним автомобілем «Daewoo Lanos» д.р.н. НОМЕР_5 та рухаючись ним по проїзній частині автодороги «Черняхів-Малин-Термахівка» в Коростенському районі Житомирської області у напрямку автодороги «Київ-Ковель», на передньому правому сидінні перевозив пасажира ОСОБА_4 . У вказаний день та час, наближаючись до перехрестя нерівнозначних доріг із головною дорогою «Київ-Ковель», водій ОСОБА_3 , в порушення вимог пунктів 2.3 б), 16.3, 16.11 та дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» Правил дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не зупинився перед знаком «STOP» та не дав дорогу транспортним засобам, які наближались до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, що призвело до зіткнення із автомобілем «Audi-A4 Allroad» д.р.н. НОМЕР_6 , яким зправа наліво відносно його руху, по автодорозі «Київ-Ковель» у напрямку м. Ковель керував водій ОСОБА_2 . При цьому водій ОСОБА_2 своїми односторонніми діями був позбавлений можливості уникнути ДТП. Порушення водієм ОСОБА_3 вимог пунктів 2.3 б), 16.3, 16.11 та дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» Правил дорожнього руху перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням даної ДТП та з її наслідками. Вина водія ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена та підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Таким чином, проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що вказана ДТП виникла з вини водія автомобіля «Daewoo Lanos» д.р.н. НОМЕР_5 ОСОБА_3 , який, порушивши вимоги пунктів 2.3 б), 16.3, 16.11 та дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» Правил дорожнього руху, створив аварійну обстановку, що призвела до виникнення даної ДТП. Кримінальне провадження було закрито згідно п.5 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із загибеллю підозрюваного ОСОБА_3 ..

Відповідно до перевірки чинності полісу внутрішнього ОСЦПВВТЗ цивільно-правова відповідальність автомобіля марки «Audi A4 Allroad», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент ДТП була застрахована у ПАТ «СК «Українська Страхова група» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-202759382, який станом на дату ДТП був чинним.

25.10.2021 року представник позивача повідомив страховика про настання страхового випадку та звернувся із заявою на виплату страхового відшкодування, в якій просив здійснити виплату страхового відшкодування в розмірі 72000,00 грн.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди, оскільки з урахуванням обставин дорожньо-транспортної пригоди, та того, що відповідачем було застраховано свою цивільно-правову відповідальність, позивач не довела, що розмір моральної шкоди більший ніж визначений для виплати законом за договором страхування цивільно-правової відповідальності.

Доводи апеляційної скарги про те, що доведення вини відповідача при загибелі внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки не є обов`язковою для стягнення моральної шкоди, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована. Крім того, встановлено, що постановою Житомирської обласної прокуратури від 09.02.2022 року закрито кримінальне провадження № 0000381 від 22.08.2021 року згідно п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із загибеллю підозрюваного ОСОБА_3 .. Також слід зазначити, що ОСОБА_2 у вказаному кримінальному провадженні мав статус свідка.

Доводи апеляційної скарги, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції не у повній мірі враховані душевні страждання матері, яка втратила доньку, колегія суддів вважає безпідставними, так як суд першої інстанції врахував вказані обставини, а також врахував і вину самого ОСОБА_3 у порушенні правил дорожнього руху ( ОСОБА_3 не дотримано вимог пунктів 2.3 (б), 16.3, 16.11 та дорожнього знаку 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено" Правил дорожнього руху).

Суд апеляційної інстанції вважає, що моральна шкода відшкодована за рахунок ПрАТ "Страхова компанія" Українська страхова група" у розмірі 72 000 грн є достатньою та такою, що відповідатиме принципу розумності та справедливості, а стягнення її також і з відповідача ОСОБА_2 у визначеному позивачем розмірі є необґрунтованим та спричинить надмірний тягар відповідальності особи, чия вина не була встановлена.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції, викладених у рішенні, не спростовують.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог та вірно застосував до правовідносин що виникли між сторонами положення ст. 1166, 1167, 1187, 1193, 1195 ЦК України.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено «08» березня 2023 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді В.І. Олійник

В.А. Шебуєва