Справа № 646/6044/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2023 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого: судді Губської Я.В.

при секретарі Мордухович К.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Банк Фінанси та Кредит» (м.Київ, вул. Січових Стрільців б. 60), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 АДРЕСА_2 ) про заміну сторони виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Харкова надійшла вказана заява, яка в процесі розгляду справи була уточнена, в якій заявник просив суд: замінити стягувача Акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» на правонаступника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) у виконавчому провадженні щодо примусового виконання рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова у справі №2018/2-752/11 відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви заявник зазначає, зокрема, 07.06.2007 між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» (правонаступником якого було ПАТ «Банк Фінанси та Кредит») та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір №142/06-Ф за умовами якого кредитор надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення та строковості, платності грошові кошти в розмірі 110 000 дол. США з кінцевим терміном погашення не пізніше 07.06.2027 року з відсотковою ставкою 12% на залишок заборгованості за кредитом. Також, 07.06.2007 в забезпечення виконання умов кредитного договору №142/06-Ф між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» (правонаступником якого було ПАТ «Банк Фінанси та Кредит») та ОСОБА_2 укладено Іпотечний договір №1066, згідно умов якого іпотекодавець передав в іпотеку іпотеко держателю нерухоме майно-квартиру АДРЕСА_3 . Крім того, 07.06.2007 між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» (правонаступником якого було ПАТ «Банк Фінанси та Кредит») та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, згідно якого він поручився за виконання боржником ОСОБА_2 своїх зобов`язань за крудитним договором №142/06-Ф від 07.06.2007. Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 14.11.2012 року у справі №2018/2-752/11 задоволено позовні вимоги ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» в особі філії «Слобожанське РУ» АТ «Банк Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором №142/06-Ф від 07.06.2007 в загальному розмірі 1 600 766,53 грн. 21.01.2020 постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС в м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Мирної Т.В. було відкрито виконавче провадження №40998421. 23.08.2019 між ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Гефест» укладено Договір про відступлення права вимоги б/н, відповідно до п.1 та додатку №1 до нього, ТОВ «ФК «Гефест» стало єдиним власником всіх прав вимоги за кредитними договорами, зазначеними в додатку №1 до Договору, зокрема, але не виключно за кредитним договором №142/06-Ф від 07.06.2007. В подальшому між ТОВ «ФК «Гефест» та ОСОБА_1 було укладено договір №30062021 від 30.06.2021, згідно умов якого ОСОБА_1 набув право вимоги до ОСОБА_2 щодо виконання ним своїх зобов`язань за кредитним договором№142/06-Ф від 07.06.2007.

Заявник в поданій заяві просив суд задовольнити заяву та заяву розглянути за його відсутності.

Інші сторони по справі до судового засідання не з`явились, про час і місце розгляду заяви повідомлялись своєчасно та належним чином, причини не явки учасників процесу суду не відомі, що відповідно до ч. 3 ст.442 ЦПК України не перешкоджає розгляду даної заяви за їх відсутності.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до наступного.

Згідно ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Статтею 15 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення..

Вимогами ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Під правонаступництвом у виконавчому проваджені необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні. Так, підставою правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу.

Відповідно до ст. 512 ЦК України підставою заміни кредитора є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок зміни кредитора у зобов`язанні визначений в статті 516 цього Кодексу. Так, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що 07.06.2007 між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» (правонаступником якого було ПАТ «Банк Фінанси та Кредит») та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір №142/06-Ф за умовами якого кредитор надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення та строковості, платності грошові кошти в розмірі 110 000 дол. США з кінцевим терміном погашення не пізніше 07.06.2027 року з відсотковою ставкою 12% на залишок заборгованості за кредитом.

Також, 07.06.2007 в забезпечення виконання умов кредитного договору №142/06-Ф між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» (правонаступником якого було ПАТ «Банк Фінанси та Кредит») та ОСОБА_2 укладено Іпотечний договір №1066, згідно умов якого іпотекодавець передав в іпотеку іпотеко держателю нерухоме майно-квартиру АДРЕСА_3 .

Крім того, 07.06.2007 між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» (правонаступником якого було ПАТ «Банк Фінанси та Кредит») та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, згідно якого він поручився за виконання боржником ОСОБА_2 своїх зобов`язань за крудитним договором №142/06-Ф від 07.06.2007.

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 14.11.2012 року у справі №2018/2-752/11 задоволено позовні вимоги ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» в особі філії «Слобожанське РУ» АТ «Банк Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором №142/06-Ф від 07.06.2007 в загальному розмірі 1 600 766,53 грн.

21.01.2020 постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС в м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Мирної Т.В. було відкрито виконавче провадження №40998421 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 на користь стягувача заборгованості. Станом на теперішній час виконавче провадження відносно ОСОБА_2 , ОСОБА_3 перебуває на примусовому виконанні, що підтверджується реєстром виконавчих проваджень з Автоматизованої системи виконавчого провадження.

23.08.2019 між ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Гефест» укладено Договір про відступлення права вимоги б/н, відповідно до п.1 та додатку №1 до нього, ТОВ «ФК «Гефест» стало єдиним власником всіх прав вимоги за кредитними договорами, зазначеними в додатку №1 до Договору, зокрема, але не виключно за кредитним договором №142/06-Ф від 07.06.2007.

В подальшому між ТОВ «ФК «Гефест» та ОСОБА_1 було укладено договір №30062021 від 30.06.2021, згідно умов якого ОСОБА_1 набув право вимоги до ОСОБА_2 щодо виконання ним своїх зобов`язань за кредитним договором№142/06-Ф від 07.06.2007.

Вирішуючи заявлену вимогу про заміну стягувача, суд зазначає наступне.

У постанові Верховного суду України від 20.11.2013 по справі № 6-122цс13 суд дійшов правового висновку про те, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договір цесії) є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження. Правова позиція Верховного суду України обґрунтована тим, що виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Згідно з частиною першою статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. За змістом ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», а також згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою ЄСПЛ, - виконання судового рішення є завершальною частиною судового процесу та невід`ємною складовою гарантованого державою права на справедливий суд.

За змістом частин другої, третьої статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України обов`язковість судового рішення віднесено до основних засад судочинства.

Відповідно до мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30.06.2009 №16-рп/2009 виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Оскільки, виконання судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному ЦПК України та Законом України «Про виконавче провадження».

Обов`язковість виконання судових рішень, як невід`ємна складова частина права громадянина на справедливий суд, встановлена також практикою Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) та відповідними нормами (ст.6, 13, ст.1 Першого протоколу) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У рішенні у справі «Шмалько проти України» (Shmalko v. Ukraine, №60750/00, 20.07.2004) ЄСПЛ беззастережно зазначив, що передбачене частиною 1 статті 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Аналогічна правова позиція викладена і в рішенні Європейського суду, прийнятому у справі «Soering проти Сполученого королівства», де зазначалося, що виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції (право на справедливий суд).

Відповідно до статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами та виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Оскільки виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному ЦПК України та Законом України «Про виконавче провадження», який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Таким чином, суд вважає, що вказана заява про заміну стягувача підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 57, 258, 259, 353, 431, 433, 211, 247, п.17.4 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, ст.442 ЦПК України, 512, 514 ЦК України, ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )- задовольнити.

Замінити стягувача Акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» на правонаступника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) у виконавчому провадженні щодо примусового виконання рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова у справі №2018/2-752/11 відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарженн я, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХІII «Перехідні положення» ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя -