Справа № 159/4878/22
Провадження № 2/159/17/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

розглянувши у м. Ковелі в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11.03.2019 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини позов було задоволено частково та вирішено збільшити розмір аліментів, які стягуються на утримання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі по 1944,00 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 05.02.2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Шлюб між сторонами було розірвано 10.09.2012 року. З часу прийняття рішення суду відповідач сплачує аліменти у розмірі 1944,00 грн., однак вказана сума коштів, на думку позивача, є значно меншою, ніж передбачено законом.

Зокрема позивач вказує на те, що на момент звернення до суду з даним позовом, відповідач має постійний дохід, оскільки призваний на військову службу під час загальної мобілізації у воєнний час та направлений для проходження військової служби до в/ч НОМЕР_1 від 25.02.2022 року відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Тому відповідач зможе сплачувати аліменти на рівні 1/4 частини з усіх видів доходу, оскільки має постійний дохід у розмірі 44000,00 грн. згідно алгоритму оплати бійця ТРО.

Обґрунтовуючи вказаними обставинами свої позовні вимоги, позивач просила суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду від 05.02.2019 року та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04.01.2023 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

У строк, встановлений судом, відповідач відзив на пред`явлений позов не подав.

Таким чином, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК).
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, прийшов до висновку про відсутність законних підстав для задоволення даного позову.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Так, згідно рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05.02.2019 року, вирішено збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05.09.2012 року, та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі по1944 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. За домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні, а у разі недосягнення такої згоди кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду.

Положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

У ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок про те, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Таким чином, законодавець визначив, що підставою для зміни розміру аліментів може бути лише зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів.

Як встановлено із змісту позову, він обґрунтований тим, що відповідач має постійний дохід, оскільки призваний на військову службу під час загальної мобілізації у воєнний час та направлений для проходження військової служби до в/ч НОМЕР_1 від 25.02.2022 року відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому, на думку позивача, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/4 частини з усіх видів доходу, оскільки має постійний дохід у розмірі 44000,00 грн. згідно алгоритму оплати бійця ТРО.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст.77 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Доводи позивача про необхідність збільшення розміру аліментів та стягнення з відповідача аліментів в розмірі частини заробітку (доходу) у зв`язку з отриманням останнім доходу в розмірі 44000,00 грн. ґрунтуються лише на припущеннях та не доведено належними та допустимими доказами.

Так, позивачем не надано в розпорядження суду доказів, що відповідач проходить службу у лавах Збройних Сил України та має дохід в розмірі 44000,00 грн., а тому позивачем не доведено, що матеріальний стан платника аліментів покращився.

Таким чином матеріали справи не містять доказів щодо зміни матеріального стану відповідача, а тому відсутні підстави для збільшення розміру аліментів, які передбачені ст. 192 СК України.

Принагідно слід зазначити, що присуджений раніше розмір аліментів, що стягуються з відповідача за рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05.02.2019 року в розмірі 1944,00 грн., значно перевищує мінімальний розмір аліментів та становить майже прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.

Позивачем не надано суду інших доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, а тому ці вимоги є недоведеними і задоволенню не підлягають.
Таким чином, у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.
В силу вимог ч. 7 ст. 141 ЦПК України, судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265, 274-279 ЦПК України, на підставі ст.ст. 141, 180-182, 184, СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини - відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:П. Ю. БОЙЧУК