Ширяївський районний суд Одеської області
30.01.2023 Справа №: 518/761/22 Провадження № 2/518/112/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2023 року суддя Ширяївського районного суду Одеської області Алексєєва О.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним,,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Ширяївського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 26 липня 2022 року справу №518/761/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним було передано на розгляд до Малиновського районного суду м. Одеси (а.с. 24) за зареєстрованим місцем проживання відповідача відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 31, ч. 6, 7, 9 ст. 187 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями Малиновського районного суду м. Одеси від 17 серпня 2022 року справу було передано на розгляд судді Сегеді О.М. (а.с. 30-31).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 18 серпня 2022 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче провадження у справі (а.с. 32-33).

28 листопада 2022 року представник позивача, діючий на підставі ордеру від 14 листопада 2022 року, надав до суду заяву про заміну неналежного відповідача, згідно якої просив суд замінити неналежного відповідача по справі ОСОБА_3 на належного відповідача ОСОБА_2 .

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2022 року було задоволено клопотання представника позивача про заміну неналежного відповідача. Замінено неналежного відповідача ОСОБА_3 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, на належного відповідача ОСОБА_2 .

Враховуючи те, що місце проживання належного відповідача зареєстроване в с. Маркевичеве, Ширяївського р-н, Одеської обл., Малиновський районний суд м. Одеси вважав за необхідне направити справу за підсудністю до Ширяївського районного суду Одеської області, про що винесено відповідну ухвалу від 07 грудня 2022 року.

При цьому, суд керувався положеннями п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 31,ч. 9 ст. 187 ЦПК України.

Водночас, судом не враховано, що положеннями ч. 2 ст. 31 ЦПК України встановлено, що справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Так, згідно положень ст. 30 ЦПК України "Виключна підсудність":

1. Позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

2. Позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

3. Позови кредиторів спадкодавця, що подаються до прийняття спадщини спадкоємцями, пред`являються за місцезнаходженням спадкового майна або основної його частини.

4. Позови до перевізників, що виникають з договорів перевезення вантажів, пасажирів, багажу, пошти, пред`являються за місцезнаходженням перевізника.

5. Справи про арешт судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, розглядаються судом за місцезнаходженням морського порту України, в якому перебуває судно або до якого прямує, або порту реєстрації судна.

6. Зустрічний позов та позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, незалежно від їх підсудності пред`являються в суді за місцем розгляду первісного позову. Це правило не застосовується, коли відповідно до інших визначених у цій статті правил виключної підсудності такий позов має розглядатися іншим судом, ніж тим, що розглядає первісний позов.

7. У випадку об`єднання позовних вимог щодо укладання, зміни, розірвання і виконання правочину з вимогами щодо іншого правочину, укладеного для забезпечення основного зобов`язання, спір розглядається судом за місцезнаходженням відповідача, який є стороною основного зобов`язання.

8. Вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій розглядаються судом, визначеним за правилами підсудності щодо розгляду спору, похідними від якого є такі вимоги.

Як вбачається, справа за позовом про визнання заповіту недійсним не відноситься до категорії справ виключної підсудності.

Відтак, Малиновським районним судом м. Одеси помилково було направлено справу на розгляд Ширяївського районного суду Одеської області за підсудністю за місцем проживання відповідача.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Відтак, підстав для розгляду справи Ширяївським районним судом Одеської області не встановлено, а тому матеріали справи підлягають поверненню для розгляду до Малиновського районного суду м. Одеси.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Інтерпретація суті конструкції «суд, встановлений законом» викладена Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України». Так, ЄСПЛ наголосив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Правова позиція ЄСПЛ у вказаній справі дозволяє виокремити дві умови відповідності критерію «суд, встановлений законом»: організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

З наведеного вище слідує, що розгляд справи судом з порушенням юрисдикції (підсудності) є порушенням права особи на справедливий суд (ч. 1 ст. 6 Конвенції) та підставою для скасування ухваленого у справі рішення (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Таким чином, суд вважає, що дану позовну заяву слід повернути для розгляду за підсудністю до Малиновського районного суду м. Одеси.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 31, 32, 258, 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним передати за підсудністю до Малиновського районного суду м. Одеси (вулиця Василя Стуса, 1а, м. Одеса, 65033).

Ухвала набирає законної сили після її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.В. Алексєєва