печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Вовк С. В.,

при секретарі судового засідання - Брачун О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Київська міська рада, про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, заінтересована особа - Київська міська рада, про встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_2 , посилаючись на те, що остання є його матір`ю, після її смерті відкрилась спадщина, яку він не може прийняти через відмінність прізвища матері, зазначеного у свідоцтві про народження.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник заінтересованої особи також в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши пояснення заявника, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог заяви.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5, ч.2, ст. 293 ЦПК України).

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Відповідно до ч.2, ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, зокрема можуть встановлюватись відсутність фактів.

Згідно ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до п.3, ч.1, ст. 318 ЦПК України до заяви додаються докази, що підтверджують факт.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ташкент, Узбекистан, матір`ю зазначена - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно із свідоцтвом про шлюб від 30 квітня 1942 року матір заявника змінила прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ».

Згідно із свідоцтвом про шлюб від 04 березня 1947 року матір заявника змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ».

В свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 від 30 вересня 1954 року батьком заявника записано ОСОБА_7 , а матір`ю - ОСОБА_8 .

Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт того, що заявник є рідним сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , за життя склала заповіт на свого сина ОСОБА_1 , проте останній не може прийняти спадщину через помилкове зазначення у свідоцтві про народження прізвища його матері « ОСОБА_5 », а відтак суд приходить до висновку про задоволення заяви з метою захисту спадкових прав заявника.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.2, 4, 5, 10, 15,16, 293, 315,316,318 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Київська міська рада, про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є рідним сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Києві.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва.

Суддя С. В. Вовк