Справа № 497/143/23
Провадження № 2/497/209/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2023 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Раца В.А.,

секретаря Божевої І.Д.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження, у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Болграді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та залишення місця проживання дітей з батьком, -

ВСТАНОВИВ:

23.01.2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 25.06.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Хустського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №98, та визначити місце проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із ним за адресою: АДРЕСА_1 , мотивуючи тим, що протягом останнього року відношення з відповідачкою поступово погіршувались, в результаті чого, між ними зникло взаєморозуміння, будь-які спроби примиритися не далі бажаних результатів, оскільки у них з відповідачкою різні погляди на сімейне життя та обов`язки. На даний час вони з відповідачкою проживають окремо, спільне господарство не ведуть. На даний час він проживає у АДРЕСА_1 , який належить йому на праві власності, діти проживають з ним, оскільки відповідачка постійно виїжджає на заробітки. Сім`я розпалася та існує формально, тому він прийшов до висновку про неможливість збереження шлюбу, але від шлюбу сторони мають двох малолітніх синів: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тому він змушений звернутися з позовом до суду.

10.02.2023 року позивач ОСОБА_1 , до відкриття провадження у справі (позовну заяву ухвалою судді від 27.01.2023 року залишено без руху) звернувся до суду з заявою, в якій зазначив, що вони з відповідачкою дійшли згоди щодо проживання дітей разом з батьком, тому уточнив свою позовну вимогу щодо визначення місця проживання дітей та просив після розірвання шлюбу залишити їх проживати разом із ним, батьком.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання надав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, на розірванні шлюбу та залишенні малолітніх дітей після розірвання шлюбу з батьком наполягав та просив задовольнити вимоги в повному обсязі, також просив не викликати до суду для опитування їх малолітніх дітей, оскільки їх опитування в суді може завдати їм психологічну травму.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання надала заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, також просила не викликати до суду для опитування їх малолітніх дітей, оскільки їх опитування в суді може завдати їм психологічну травму.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно вивчивши обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 25.06.2010 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Хустського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №98, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.8).

В період шлюбу у сторін народилися діти:

- син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 05.05.2011 року виконавчим комітетом Жовтневої сільської ради Болградського району Одеської області, а/з №12 (а.с.9);

- син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 12.09.2017 року Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, а/з №289 (а.с.10).

Сторони разом не проживають, сумісного господарства не ведуть, зберегти шлюб не бажають.

Згідно статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість.

Згідно ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засідання встановлено, що сторони однією сім`єю проживати не бажають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Суд доходить висновку, що примирення між сторонами, збереження шлюбу та подальше спільне проживання сторін неможливе, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Щодо вимоги про залишення місця проживання малолітніх дітей з батьком.

Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а яка досягла за спільною згодою останніх та самої дитини (ст.160 СК України).

Відповідно до положень ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає; у віці від десяти до чотирнадцяти років її місце проживання є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає, якщо інше не встановлено за згодою між останніми та самою дитиною.

Вирішуючи заяву позивача про визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Саме до такого висновку дійшов Верховний суд України у своїй постанові №200/952/18 від 15 січня 2020 року.

Зважаючи на той факт, що сторони досягли згоди щодо визначення місця проживання неповнолітніх (малолітніх) дітей разом з батьком, суд вважає за доцільне визначити місце проживання дітей, як зазначено у прохальній частині позову (уточненої позовної заяви).

Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами, в той час коли сторони мають різні місця проживання, а саме мати проживає в АДРЕСА_2 , в той час як батько зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , в будинку, який належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с.13).

Більш того, відповідач подала до суду заяву, в якій не заперечувала проти залишення дітей після розірвання шлюбу разом з батьком. У зв`язку із вказаним, після розірвання шлюбу дітей слід залишити із позивачем.

Керуючись ст.ст.12, 81, 200, 263, 264 ЦПК України, ст.ст.110,112 СК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та залишення місця проживання дітей з батьком - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженцем м.Болград Болградського району Одеської області та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженкою с.Олександрівка Хустського району Закарпатської області, зареєстрований 25 червня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Хустського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №98.

Малолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , після розірвання шлюбу залишити проживати разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою його проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 , на його вихованні та утриманні.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.А. Раца