Справа № 279/52/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2023 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Кулініча Я. В.

з секретарем Грищенко Н. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 від імені якого діє адвокат Немировський Валерій Іванович про стягнення судових витрат по справі №279/52/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки із спільної часткової власності , -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 06.02.2023 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки із спільної часткової власності, задоволені повністю.

10 лютого 2023 року представник позивача засобами поштового зв`язку направив до суду заяву, в якій просить постановити додаткове рішення у справі, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору на загальну суму 13179,20 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 23015,40 грн. та витрати пов`язані з проведенням експертизи в сумі 14064,00 грн, а всього витрат на загальну суму 50258,60 грн.. Заяву мотивує тим, що відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір таких витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), які подаються: до закінчення судових дебатів у справі; або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Під час розгляду справи судом 06.02.2023 року представником позивача було зроблено заяву про стягнення витрат на правничу допомогу. Разом з позовом до суду було надано попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс та планує понести у зв`язку з розглядом справи.

Відповідач надав відзив на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому вказує, що оплату судового збору в сумі 11570,00 грн., квитанція №183379784, здійснила ОСОБА_3 , яка є посадовою особою Коростенського суду, що є неправомірним включенням до витрат ОСОБА_1 та розглядатиметься ним, як втручання посадової особи на рішення по розгляду справи на свою користь. Крім цього, вважає, що є усі підстави для зарахування частково, у розмірі 26599,6 гривень, як витрати на правову допомогу, які поніс ОСОБА_1 при розгляді вказаної справи, та у зв`язку з цим, зменшення розміру грошової компенсації на вказану суму. Ним також було понесено витрати на проведення технічного дослідження у розмірі 12089 грн. і саме на цю суму вважає, повинні бути зменшені витрати на правову допомогу ОСОБА_1 , що відповідатиме принципу верховенства права та законності, відповідно до ст. 10 ЦПК України. Вважає, що сторони не позбавлені вирішити питання стосовно розподілу судових витрат та часткового зарахування вищевказаних сум у рахунок часткового виконання обов`язку зі сплати грошової компенсації ОСОБА_1 на його користь.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що заяву слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Копії квитанції №46949360 від 27.12.2019 року, квитанції №ПН3708230 від 14.02.2020 року та квитанції №183379784 від 06.01.2023 року свідчать, що позивачем в ході розгляду справи було сплачено судовий збір на загальну суму 13179,20 грн., а також понесені витрати пов`язані з проведенням експертизи на суму 14064 грн. (квитанція №0.0..1 від 16.09.2021року).

Щодо посилань відповідача про оплату судового збору в сумі 11570 грн. ОСОБА_3 (квитанція №18337974) суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду у справі № 9901/144/20 від 30.09.2020 року вказала, що помилковим є твердження про неможливість прийняти як доказу сплати судового збору за подання позовної заяви платіжне доручення лише у зв`язку із зазначенням у ньому платником іншої особи, а не позивача. Треба враховувати весь зміст платіжного документа, зокрема, вказівки на призначення відповідного платежу (об`єкта справляння судового збору). Визначальним виступає факт надходження усієї належної до сплати суми судового збору до спецфонду Держбюджету.

У квитанції №18337974, на яку звертає увагу відповідач, у графі "Призначення платежу" вказано "судовий збір за позовом ОСОБА_1 , Овруцький районний суд Житомирської області". Крім цього, судовий збір зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України, що підтверджується випискою, яка міститься в матеріалах справи.

Таким чином, враховуючи, що у порядку ст.141 ЦПК України, судові витрати покладаються на відповідача, тому суд стягує з нього на користь позивача витрати по оплаті судового в сумі 13179,20 грн. та витрати за проведення експертизи в сумі 14064 грн..

Що стосується витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правничу допомогу регламентовано у ст. ст. 133-137 ЦПК України.

Так, відповідно до положень ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 1-2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи має подати детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 4 ст.137 ЦПК України поряд з тим передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт ( наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт ( надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами ( ч.5 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд відмічає, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

У ч. 48 постанови від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Такого висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 19.02.2020 по справа № 755/9215/15-ц.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом при дослідженні письмових доказів встановлено, 26.11.2019 року між ОСОБА_1 та адвокатом Немировським Валерієм Івановичем було укладено договір про надання правничої (правової) допомоги №73/19.

Відповідно до ч п. п. 1, 2 додатку №1 до Договору про надання правничої (правової) допомоги №73/19 від 26.11.2019 року, сторони за цим договором домовились, що вартість послуг ( гонорар) адвоката за договором про надання професійної правничої допомоги становить за домовленістю сторін. Додатково до гонорару клієнт сплачує адвокату додаткові втрати для виконання послуг, а також судодень в розмірі 500 грн. в суді першої інстанції.

Згідно додатку №2 до Договору про надання правничої (правової) допомоги №73/19 від 26.11.2019 року, адвокат на умовах даного договору зобов`язується надати наступні послуги клієнту: 1) усне та письмове консультування; 2) складання письмових документів правого характеру; 3) представництво інтересів ціна послуг за 1 годину становить 40 % від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

У підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвокат Немировський В.І. надав акт №1 та акт №2 прийому наданих послуг за договором про надання правничої допомоги. Так, представник позивача виконав наступні роботи: підготовка процесуальних документів клопотання про витребування доказів від 20.03.2020 року, що зайняло 1 год., а вартість послуг 840,80 грн.; заява про залучення в справі належного відповідача - 1 год. вартістю 840,80 грн., клопотання про витребування доказів від 30.07.2020 року 1 год. вартістю 840,80 грн.; клопотання про призначення експертизи від 09.12.2020 року 2 год. вартістю 1681,60 грн.; клопотання про зміну експертної установи від 16.07.2021 року 1 год. вартістю 908,00 грн.; заява про ухвалення додаткового рішення 2 год. вартістю 2147,20 грн.; представництво інтересів адвокатом під час розгляду справи в суді - 7 год. вартістю по 840,80 грн., 3 год. вартістю по 908,00 грн. та 2 год. вартістю по 1073,60 грн., що в загальному складає 18015,40 грн.. Крім цього, узгоджена сторонами винагорода адвоката склала 5000 грн..

Суд звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Суд, визначаючи розмір витрат на оплату послуг адвоката, керуючись вимогами ч.4 ст. 137 ЦПК України, зважає на умови договору про надання правової допомоги, враховує складність справи та обсяг виконаних робіт, пов`язаних із витратою часу на надання правової допомоги та підготовку процесуальних документів, дійшов переконання, що в даній конкретній справі стягнення суми коштів у заявленому позивачем розмірі за надану правничу допомогу є частково обґрунтованим.

Враховуючи принцип співмірності заявлених вимог щодо суми витрат, зважаючи на критерій реальності адвокатських витрат та обсяг виконаних робіт адвоката по справі, суд вважає, що розумним, пропорційним та справедливим до предмета спору задовольнити частково розмір витрат на правничу допомогу в сумі 17500,00 грн., оскільки така сума буде відповідати принципу співмірності та розумності та буде узгоджуватися із позицією Великої Палати ВС.

Щодо посилань відповідача частково зарахувати 26599,6 гривень, як витрат на правову допомогу, які поніс ОСОБА_1 при розгляді вказаної справи, та у зв`язку з цим, зменшити розмір грошової компенсації на вказану суму, суд зазначає, що зменшення розміру грошової компенсації в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу, законом не передбачено, проте сторони можуть вирішити це питання між собою в ході виконання рішення суду.

З огляду на викладене, заява підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.133,137,141,270,381-384 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 , який проживає в АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_2 , судові витрати по оплаті судового збору в сумі 13179,20 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 17500,00 грн. та витрати пов`язані з проведенням експертизи в сумі 14064,00 грн, а всього на загальну суму 44743,20 грн..

В іншій частині вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Я. В. Кулініч