Справа № 750/9605/22
Провадження № 2/750/331/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2023 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

судді - Маринченко О.А.,

секретар судового засідання - Шилова Ж.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про повернення коштів, стягнених за виконавчим написом нотаріуса,

в с т а н о в и в:

23 грудня 2022 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля Віталія Олександровича, в якому просить:

- стягнути з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» грошові кошти в сумі 10930 грн. 81 коп.;

- стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля Віталія Олександровича грошові кошти в сумі 1093 грн. 08 коп.

Обґрунтовано позов тим, що 04 січня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Ковалем Віталієм Олександровичем було відкрито виконавче провадження № 68043028 на підставі виконавчого напису, вчиненого 02 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровием, зареєстрованого в реєстрі за № 44852, за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість в загальній сумі 19988 грн. 69 коп. При виконанні цього виконавчого напису з позивача стягнуто грошові кошти в загальній сумі 24302 грн. 18 коп., з яких: 11518 грн. 69 коп. - повернуто позивачу, 10930 грн. 81 коп. спрямовано на погашення заборгованості за виконавчим документом, 1093 грн. 08 коп. основна винагорода приватного виконавця, а решта витрати виконавчого провадження. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 червня 2022 року в справі № 750/1219/22 зазначений виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню. За вказаних обставин відпала підстава, за якої відповідачі набули грошові кошти, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з позовом про їх стягнення.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 грудня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.

В установлений судом строк відповідачі відзив на позов не подали.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова від 31 січня 2023 року позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля Віталія Олександровича про повернення коштів, стягнених за виконавчим написом нотаріуса, в частині вимог, пред`явлених до приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля Віталія Олександровича, - залишено без розгляду.

Позивач у судове засідання не з`явилася, представник позивача на електронну адресу суду надіслав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності та відсутності позивача, вказавши, що позов підтримує.

Представник відповідача - Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті сповіщений завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань не подав.

Відповідно до частини першої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

На підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

02 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем було вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за № 44852, за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором № 001 від 22 липня 2020 року та плату за вчинення виконавчого напису. Загальна сума, що підлягає стягненню 19988 грн. 69 коп. (а.с. 8).

Вказаний виконавчий напис знаходився на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля Віталія Олександровича.

Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 14 червня 2022 року, яке набрало законної сили 15 липня 2022 року, позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 02 грудня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., зареєстрований в реєстрі за № 44852, за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість в сумі 19988 грн. 69 коп. (а.с. 11-15).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля Віталія Олександровича від 15 серпня 2022 року виконавче провадження № 68043028 з примусового виконання зазначеного виконавчого напису - закінчено (а.с. 10).

З інформації приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля Віталія Олександровичя вбачається, що під час здійснення виконавчого провадження № 68043028 з боржника було загалом стягнуто 24302 грн. 18 коп. Відповідно до статті 45 Закону України «Про виконавче провадження» частину коштів розподілено в порядку черговості: 250 грн. - повернення авансового внеску стягувачу, 509 грн. 60 коп. - витрати виконавчого провадження, 1093 грн. 08 коп. основна винагорода приватного виконавця, 10930 грн. 81 коп. перераховано на погашення заборгованості. Залишок коштів у сумі 11518 грн. 69 коп. повернуто на розрахунковий рахунок боржника (а.с. 9).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають при наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але в подальшому відпала.

При цьому, відповідно до статті 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Згідно із частиною першою статті 177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.

Майном як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (частина перша статті 190 Цивільного кодексу України).

Оскільки рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 червня 2022 року виконавчий напис від 02 грудня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, зареєстрований в реєстрі за № 44852, за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість в сумі 19988 грн. 69 коп. визнано таким, що не підлягає виконанню, а отже, відпала підстава, на якій Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» набуло кошти від позивача внаслідок виконання виконавчого напису нотаріуса.

Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 08 вересня 2021 року в справі № 201/6498/20, від 28 січня 2020 року в справі № 910/16664/18, від 06 березня 2019 року в справі № 910/1531/18 та інших.

Враховуючи викладене, вимога позивача про стягнення з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» безпідставно набутих коштів в сумі 10930 грн. 81 коп. підлягає задоволенню.

Також, відповідно до статті 141 ЦПК України необхідно здійснити розподіл судових витрат.

Так, право на правничу допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України.

Відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення є одним із основних засад (принципів) цивільного судочинства (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Позивачу правничу допомогу надавав адвокат Дмитришин Андрій Володимирович на підставі договору про надання правничої допомоги від 21 січня 2022 року.

Копією квитанції до платіжної інструкції 0.0..1 від 13 січня 2023 року підтверджується сплата позивачем адвокату Дмитришину Андрію Володимировичу 8000 грн. за договором про надання правничої допомоги від 21 січня 2022 року.

Нормами частини другої статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно із частинами першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною третьою статті 141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторонни або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторонни під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою.

Проаналізувавши детальний опис наданих адвокатом позивачу послуг, час, витрачений на їх надання, та перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, враховуючи ціну позову та складність справи, що така розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, наявність сформованої сталої судової практики в цій категорії справ, виходячи з критерію розумності та співмірності, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на правничу допомогу в даній справі, однак в сумі 5000 грн.

Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.

Керуючись статтями 2, 4, 10-13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про повернення коштів, стягнених за виконавчим написом нотаріуса задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (місцезнаходження: вул. Андріївська, 4, м. Київ; ідентифікаційний код -14282829) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) грошові кошти в сумі 10930 грн. 81 коп. (десять тисяч дев`ятсот тридцять грн. 81 коп.).

Стягнути з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь ОСОБА_1 992 грн. 40 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору та 5000 грн. витрат на правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя