провадження № 2/336/713/2023
РІШЕННЯ

іменем України

22 березня 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Петренко Л.В., за участі секретаря судового засідання Нагорних О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу ЄУН 336/6953/22 (провадження № 2/336/713/2023) за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс», в особі представника Чапік Миколи Миколайовича, до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення 3% річних та інфляційних витрат за прострочення виконання грошового зобов`язання, -

встановив:

12 грудня 2022 року до суду звернувся представник позивача, адвокат Чапік М.М. з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних витрат за прострочення виконання грошового зобов`язання, в якій просить солідарно стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь позивача 326624,20 грн. з яких: інфляційні втрати 265893,33 грн., 3% річних 60730,87 грн. за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 14.11.2019 року по 14.11.2022 року та вирішити питання про стягнення судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого 2012 року по справі №0827/2-3508/11 позов Публічного акціонерного товариства «Себ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Себ Банк» заборгованість за кредитним договором № 606/-в/37 від 15 жовтня 2008 року в сумі 674 171,73 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09.06.2021 року замінено сторону стягувача по цивільній справі №0827/2-3508/11 за позовом ПАТ «Себ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 606/-в/37 від 15 жовтня 2008 року, а саме Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», яке є правонаступником ПАТ «Себ Банк», на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» у виконавчих документах та подальших виконавчих проваджень з виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.02.2012 року.

Запорізьким апеляційним судом в постанові від 08 червня 2022 року по справі № 2-3508/11 встановлено, що в Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) виконавчі листи, видані на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 березня 2012 року у справі № 2-3508/11, відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на виконанні у відділі не перебувають. Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого 2012 року по справі № 0827/2-3508/11 залишається невиконаним та не виконувалось взагалі.

Згідно інформації з АСВП щодо ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на теперішній час відкритті виконавчі провадження на користь ТОВ «Спектрум Ессетс» відсутні.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого 2012 року по справі 0827/2-3508/11 не виконувалось відповідачем у період з 10.01.2013 по 14.11.2022 року, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням тому право на стягнення 3% річних виникає з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. У зв`язку з чим позивачем було розраховано, виходячи із загальної суми заборгованості (674 171 грн. 73 коп.), 3% річних у розмірі 60 730,87 грн. та інфляційні втрати у розмірі 265 893,33 грн., що підлягають сплаті відповідачем за прострочення виконання рішення суду з урахуванням ст. 257 ЦК України (строк позовної давності) у період з 14.11.2019 р. по 14.11.2022 р. (розрахунок заборгованості додається).

Таким чином, сума інфляційних втрат та 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання складає 326 624,20 грн.

16 грудня 2022 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс», в особі представника Чапік Миколи Миколайовича до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляції витрат за прострочення виконання грошового зобов`язання залишено без руху та надано п`ять днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, зазначених в ухвалі.

10 січня 2023 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя заяву представника позивача - адвоката Чапік Миколи Миколайовича про продовження строку для усунення недоліків, задоволено. Продовжено представнику позивача строк на усунення недоліків за позовною заявою представника позивача адвоката Чапік Миколи Миколайовича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляції витрат за прострочення виконання грошового зобов`язання, надавши позивачу строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали, для усунення недоліків позовної заяви.

13 січня 2023 року через електрону пошту суду, від представника позивача надійшла заява на усунення недоліків. Недоліки позовної заяви усунуто, долучено докази на підтвердження позовних вимог.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 січня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Роз`яснено відповідачу право на подання відзиву на позовну заяву, також роз`яснено сторонам право на подання відповіді на відзив та заперечення.

27 лютого 2023 року до суду від представника відповідача надійшов відзив з доказами направлення позивачу.

Представник відповідача вважає позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессет» необґрунтованою та безпідставною, а тому просить залишити її без задоволення.

В обґрунтування своїх заперечень представник відповідача посилається на приписи пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

У відповідності до частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, нарахування інфляційних втрат та трьох процентів річних передбачене приписами статті 625 ЦК України, нарахування яких заборонено в період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, а отже, нарахування позивачем інфляційних втрат та трьох процентів річних за період з 24.02.2022 року по 14.11.2022 року є безпідставним, оскільки не відповідає приписам пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

Також, частина інфляційних втрат та трьох процентів річних заявлена до стягнення позивачем поза межами строку позовної давності, а саме за період часу з 14.11.2019 року по 07.12.2019 року.

Позовна заява була складена позивачем 14.11.2022 року, однак була надіслана до суду лише 07.12.2022 року, що підтверджується конвертом поштового відправлення трек-номер 600 та роздруківкою відомостей про рух вказаного поштового відправлення з офіційного Веб-сайту AT «Укрпошта».

Позивач з позовом щодо частини стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних за період часу з 14.11.2019 року по 07.12.2019 року звернувся з пропуском позовної давності.

З урахуванням викладених вище обставин звертається до суду із заявою про застосування позовної давності до частини позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессет», а саме: до інфляційний втрат за період часу з 14.11.2019 року по 06.12.2019 року у розмірі 1 348,35 грн, та до трьох процентів річних за період часу з 14.11.2019 року по 06.12.2019 року у розмірі 1 274,46 грн.

Крім того, представник відповідача зазначає, що позивачем при розрахунку суми інфляційних втрат начебто за період часу з 14.11.2019 року по 14.11.2022 було взято в розрахунок індекси інфляції за серпень - жовтень 2019 року та не було враховано індекс інфляції за грудень 2019 року - 99,8, що є неприпустимим, в силу правових висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 26.06.2020 року у справі №905/21/19, згідно яких статтею 625 ЦК України передбачено розрахунок індексу інфляції не за окремі інтервали часу, а в цілому за весь період прострочення і якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику - «дефляція», то це не змінює його правової природи та не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення.(пункт 27 Постанови).

З урахуванням всього вищевикладеного надає розрахунок суми інфляційних втрат та трьох процентів річних за період з 07.12.2019 по 24.02.2022 року. Згідно доданого розрахунку сума інфляційних втрат за період з 07.12.2019 по 24.02.2022 року становить 125 395,94 грн. Згідно доданого розрахунку сума трьох процентів річних за період з 07.12.2019 по 24.02.2022 року становить 44 938,63 грн.

У зв`язку з наведеним представник позивача просить позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессет» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання залишити без задоволення.

Від представника позивача відповіді на відзив не надходило.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про що в матеріалах справи міститься повідомлення про вручення поштового відправлення. В позовній заяві представник позивача зазначав, що у разі неявки представника позивача в судове засідання розгляд справи здійснювати за відсутності представника ТОВ «Спектрум Ессетс», позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.

Відповідачі, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Борисенков В.С. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просить позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессет» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання залишити без задоволення. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі з підстав викладених у відзиві від 23.02.2023 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до положень статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 2 статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно статей 525, 526, 527, 530, 625 ЦК України: одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок; якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, що передбачено ст. 1054 ч. 1 ЦК України.

Судом встановлено, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого 2012 року по справі №0827/2-3508/11 позов Публічного акціонерного товариства «Себ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено. Cтягнуто солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Себ Банк» заборгованість за кредитним договором № 606/-в/37 від 15 жовтня 2008 року в сумі 674171,73 грн., держмито у сумі 1700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 120 грн.

Рішення суду набрало законної сили та були видані виконавчі листи.

25.09.2020 між ПАТ «Фідобанк», яке є правонаступником ПАТ «СЕБ Банк» та ТОВ «Спектрум Ессетс» укладено договір про відступлення прав вимоги №GL3N21881, згідно з умовами якого останнє набуло права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №606-в/37 від 15.10.2008 року та усіма забезпечувальними договорами.

До ТОВ «Спектрум Ессетс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №606-в/37 від 15.10.2008 року.

Відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09.06.2021 року (ЄУН 0827/2-3508/11, провадження № 6/336/215/2021) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» про заміну стягувача у цивільній справі №0827/2-3508/11 за позовом ПАТ «СЕБ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено. Замінено сторону стягувача по цивільній справі №0827/2-3508/11 за позовом ПАТ «СЕБ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №606-в/37 від 15.10.2008, а саме Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», яке є правонаступником ПАТ «СЕБ Банк», на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» (01032, м. Київ, Кловський Узвіз, буд. 7, поверх 5, ) у виконавчих документах та подальших виконавчих проваджень з виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.02.2012 року.

Відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.10.2021 року (ЄУН 2-3508/11, провадження № 6/336/361/2021) у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальність «Спектрум Ессетс» про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строків для пред`явлення виконавчих документів до виконання відмовлено.

Відповідно до постанови Запорізького апеляційного суду від 08 червня 2022 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» залишено без задоволення. Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 жовтня 2021 року у цій справі залишено без змін.

Запорізьким апеляційним судом в постанові від 08 червня 2022 року по справі № 2-3508/11 встановлено, що в Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) виконавчі листи, видані на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 березня 2012 року у справі № 2-3508/11, відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на виконанні у відділі не перебувають. Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого 2012 року по справі № 0827/2-3508/11 залишається невиконаним та не виконувалось взагалі.

Згідно з інформацією з АСВП щодо ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на теперішній час відкритті виконавчі провадження на користь ТОВ «Спектрум Ессетс» відсутні.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого 2012 року по справі 0827/2-3508/11 не виконувалось відповідачем у період з 10.01.2013 по 14.11.2022 року, таке прострочення є триваючим правопорушенням тому право на стягнення 3% річних виникає з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Розрахунок проведений ТОВ «Спектрум Ессетс» станом на 14.11.2022 року свідчить, що сума інфляційних втрат позивача за час прострочення виконання грошових зобов`язань (встановлених рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого 2012 року по справі 0827/2-3508/11) за період з 14.11.2019 р. по 14.11.2022 р. становить 265 893,33 грн., а 3% річних у розмірі 60 730,87 грн.

Статтями 12, 13, 81, 89 ЦПК України передбачено: суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Представник позивача, просить солідарно стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь позивача 326624,20 грн. з яких: інфляційні втрати 265893,33 грн., 3% річних 60730,87 грн. за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 14.11.2019 року по 14.11.2022 року.

Відповідно ст. 1050 ч. 1 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно ст. 625 ч. 2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 263 частина 4 ЦПК України передбачає, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 року по справі №758/1303/15-ц зазначено, що стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто, дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

Згідно ст. 625 ч. 2 ЦК України нарахування трьох відсотків річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

За правилом ст. 18 ч. 1 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Враховуючи, що рішення суду є обов`язковим, зокрема для відповідачів, і з огляду на те, що відповідачі порушили грошове зобов`язання з виплати суми заборгованості, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України.

Правомірність застосування ст. 625 ЦК України у разі прострочення виконання боржником рішення суду підтверджена також у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 року по справі №686/21962/15-ц, Постановах Верховного Суду у справах №638/10417/15-ц від 20.02.2019 року, №310/5419/15-ц від 11.07.2018 року, №463/4711/15 від 04.07.2018 року, №703/4704/15-ц від 28.02.2018 року. У постанові Верховного Суду №651/7939/2015-ц від 06.08.2018 року вказано, що суд в оцінці обґрунтованості вимог позивача виходить з того, що зволікання відповідача з виконанням рішення суду, що набрало законної сили, призвело до девальвації (знецінення) грошових коштів, стягнутих з нього судовим рішенням, та інших втрат, а отже, позивач вправі вимагати від відповідача сплати не тільки суми боргового зобов`язання, що набуло грошового виразу, а й з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних.

Оскільки відповідно рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого 2012 року по справі 0827/2-3508/11 до стягнення підлягала сума боргу саме в національній валюті України - гривні, за період часу, протягом якого відповідачем вказане рішення суду не було виконано, сума коштів, що згідно рішення суду підлягала стягненню, знецінилась внаслідок девальвації, таким чином позивач вправі вимагати від відповідача застосування наслідків порушення виконання рішення суду у вигляді сплати інфляційних втрат.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду 18.02.2019 року при прийняти постанови у справі №405/5535/16-ц вказавши, що доводи касаційної скарги про те, що до виниклих правовідносин не застосуються положення частини другої статті 625 ЦК України в частині стягнення індексу інфляції, оскільки інфляційні витрати не нараховуються на зобов`язання в іноземній валюті, а між сторонами у справі договір позики укладений саме в іноземній валюті, не заслуговують на увагу з огляду на те, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання визначеного рішенням суду у грошовій одиниці України у гривні.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за час прострочення.

Разом із тим, главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність.

Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 ЦК України, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 ЦК України).

Порядок відліку позовної давності наведено у статті 261 ЦК України.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

У постанові Верховного Суду від 26.10.2018 року по справі №922/4099/17 з огляду на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 26.04.2017 року по справі №918/329/16, наведено висновок про те, що вимоги про стягнення грошових коштів, передбачених статтею 625 ЦК України, не є додатковими вимогами в розумінні статті 266 ЦК України, а тому закінчення перебігу позовної давності за основною вимогою не впливає на обчислення позовної давності за вимогою про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат. Стягнення 3% річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову.

Аналогічні за змістом висновки сформульовано у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 року по справі №910/16945/14, від 27.04.2018 року по справі №908/1394/17, від 21.11.2018 року по справі №642/493/17-ц.

Позовна заява була складена позивачем 14.11.2022 року, однак була подана до поштового відділення лише 07.12.2022 року, що підтверджується конвертом поштового відправлення трек-номер 600 та роздруківкою відомостей про рух вказаного поштового відправлення з офіційного Веб-сайту AT «Укрпошта».

У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення відповідно до пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" цього Кодексу, враховуючи зміни, внесені Законом України від 15.03.2022 р. N 2120-IX.

Відповідно до пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Вказані положення набрали чинності 17.03.2022 року.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, що затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оброни України введений воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України № 133/2022 від 14 березня 2022 року, затвердженим Законом України № 2119-ІХ від 15 березня 2022 року, у зв`язку із триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оброни України продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України № 259/2022 від 18 квітня 2022 року, затвердженим Законом України № 2212-ІХ від 21 квітня 2022 року, у зв`язку із триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оброни України продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Згідно з Указом Президента України «Про ведення воєнного стану в України», який затверджено Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 року, введено в Україні воєнний стан, який продовжувався відповідними Указами Президента України, зокрема № 341 від 17.05.2022 - з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Згідно з Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, який затверджено Законом України N 2500-IX від 15 серпня 2022 року у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено - на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року N 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року N 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року N 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року N 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року N 2212-IX, та Указом від 17 травня 2022 року N 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року N 2263-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб; Указом від 07 листопада 2022 року N 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, та Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Розрахунок проведений ТОВ «Спектрум Ессетс» станом на 14.11.2022 року свідчить, що сума інфляційних втрат позивача за час прострочення виконання грошових зобов`язань (встановлених рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого 2012 року по справі 0827/2-3508/11) за період з 14.11.2019 р. по 14.11.2022 р. становить 265893,33 грн., а 3% річних у розмірі 60730,87 грн.

Вказаний розрахунок здійснено представником позивача без врахування вимог чинного законодавства.

Відповідальність за порушення грошового зобов`язання передбачена статтею 625 ЦК України. Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі I «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, тому вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення відповідно до пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» цього Кодексу, враховуючи зміни, внесені Законом України від 15.03.2022 р. N 2120-IX)

Відповідно до п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Вказані положення набрали чинності 17.03.2022 року.

Позовна заява подана до суду 07 грудня 2022 року, тобто в період воєнного стану та після того, як вказані положення набрали чинності.

Так, доводи представника відповідача про те, що нарахування позивачем інфляційних втрат та трьох процентів річних за період з 24.02.2022 року по 14.11.2022 року є безпідставним, оскільки не відповідають приписам пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, є обґрунтованими, а тому вимоги представника позивача про стягнення з відповідачів інфляційних втрат та трьох процентів річних за період з 24.02.2022 року по 14.11.2022 року не підлягають задоволенню.

Позовна заява була складена позивачем 14.11.2022 року, однак була надіслана до суду лише 07.12.2022 року, що підтверджується конвертом поштового відправлення трек-номер 600 та роздруківкою відомостей про рух вказаного поштового відправлення з офіційного Веб-сайту AT «Укрпошта».

Представник відповідача вважає, що позивач з позовом щодо частини стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних за період часу з 14.11.2019 року по 07.12.2019 року звернувся з пропуском позовної давності.

Відповідно до частин 3, 4 статті 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Представник відповідача звертається до суду із заявою про застосування позовної давності до частини позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессет», а саме: до інфляційний втрат за період часу з 14.11.2019 року по 06.12.2019 року у розмірі 1 348,35 грн., та до трьох процентів річних за період часу з 14.11.2019 року по 06.12.2019 року у розмірі 1 274,46 грн.

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Строк, визначений статтею 257 ЦК України, продовжується на строк дії в Україні воєнного, надзвичайного стану відповідно до пункту 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» цього Кодексу, враховуючи зміни, внесені Законом України від 15.03.2022 р. N 2120-IX).

Відповідно до пункту 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257 - 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина 5 статті 261 ЦК України).

У даному випадку представник позивача звернувся з позовом і просить стягнути з відповідачів інфляційні втрати та 3% річних саме за три роки, з 14.11.2019 р. по 14.11.2022 р., а тому строк позовної давності не сплив, оскільки строк, визначений статтею 257 ЦК України, продовжується на строк дії в Україні воєнного, надзвичайного стану відповідно до пункту 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» цього Кодексу, враховуючи зміни, внесені Законом України від 15.03.2022 р. N 2120-IX).

Заява представника відповідача про застосування строку позовної давності, до інфляційних втрат за період часу з 14.11.2019 року по 06.12.2019 року у розмірі 1 348,35 грн, та до трьох процентів річних за період часу з 14.11.2019 року по 06.12.2019 року у розмірі 1 274,46 грн. не підлягає задоволенню.

Розрахунок суми інфляційних втрат за час прострочення виконання грошових зобов`язань (встановлених рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого 2012 року по справі 0827/2-3508/11) за період з 14.11.2019 р. по 23.02.2022 р. становить 126490,06 грн., а 3% річних у розмірі 46 102,26 грн.

Розрахунок здійснюється за формулою: ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 ), ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, … ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.

Останній період: IIc (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (100,20 : 100) x (99,70 : 100) x (100,80 : 100) x (100,80 : 100) x (100,30 : 100) x (100,20 : 100) x (99,40 : 100) x (99,80 : 100) x (100,50 : 100) x (101,00 : 100) x (101,30 : 100) x (100,90 : 100) x (101,30 : 100) x (101,00 : 100) x (101,70 : 100) x (100,70 : 100) x (101,30 : 100) x (100,20 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (101,20 : 100) x (100,90 : 100) x (100,80 : 100) x (100,60 : 100) x (101,30 : 100) x (101,60 : 100) = 1.18762290

Період прострочення грошового зобов`язання 833 дня.

Інфляційне збільшення: 674 171,73 x 1.18762290 - 674 171,73 = 126 490,06 грн.

3% річних, розрахунок здійснюється за формулою: сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення.

- з 14/11/2019 до 31/12/2019; 674 171,73 x 3 % x 48 : 365 : 100 (період прострочення грошового зобов`язання), 48 (кількість днів у періоді), 2 659,75 грн. (сума);

- з 01/01/2020 до 31/12/2020; 674 171,73 x 3 % x 366 : 366 : 100 (період прострочення грошового зобов`язання), 366 (кількість днів у періоді), 20 225,15 грн. (сума);

- з 01/01/2021 до 23/02/2022; 674 171,73 x 3 % x 419 : 365 : 100 (період прострочення грошового зобов`язання), 419 (кількість днів у періоді), 23 217,37 грн. (сума).

Період прострочення грошового зобов`язання 833 дня.

3% річних становить 46 102,26 грн.

Таким чином, зваживши у сукупності подані ТОВ «Спектрум Ессетс» докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме солідарно стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь позивача 172 592,32 грн. з яких: інфляційні втрати 126 490,06 грн., 3% річних 46 102,26 грн. за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 14.11.2019 року по 23.02.2022 року.

Щодо судових витрат

Згідно з ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Позивач при подачі позову сплатив судовий збір в розмірі 4899,36 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат.

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 4899,36 грн., що відповідає заявленій в позові сумі в розмірі 326624,20 грн. Задоволеній сумі в розмірі 172592,32 грн. буде відповідати такий розмір судового збору: 4899,36 грн. х 172592,32 грн. : 326624,20 грн. = 2588,88 грн. - який підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, то суд стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір в розмірі 2588,88 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 7, 10, 11, 12, 13, 19, 76-81, 89, 133, 141, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 273, 274, 275, 278-279, 354-355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс», в особі представника Чапік Миколи Миколайовича, до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення 3% річних та інфляційних витрат за прострочення виконання грошового зобов`язання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , солідарно, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» 172 592,32 грн. з яких: інфляційні втрати 126 490,06 грн., 3% річних 46 102,26 грн. за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 14.11.2019 року по 23.02.2022 року.

В іншій частині позовних вимог, а саме щодо стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних за період з 24.02.2022 року по 14.11.2022 року відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в рівних частинах, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» витрати по сплаті судового збору у сумі 2588,88 грн., тобто по 1294,44 грн. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс», , місцезнаходження: 01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд.7 прим.51;

Представник позивача: адвокат Чапік Миколи Миколайовича, діє на підставі довіреності № 10 від 24 жовтня 2022 року (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія КС № 6678/10 видане на підставі рішення Ради адвокатів Київської області від 14 червня 2018 року № 58), адреса для листування: 03035, м. Київ, Солом`янська, площа, буд. 2 офіс 500;

Відповідачі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Дата складання повного судового рішення 22 березня 2023 року.

Суддя: