Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

02 лютого 2023 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва в складі:

головуючий суддя Ковбасюк О.О.,

за участю секретаря судового засідання Довгалюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2021 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 17 вересня 2020 року Подільською районною філією Київського міського центру зайнятості (далі - Подільська районна філія КМЦЗ) за заявою відповідачці ОСОБА_1 було надано статус безробітного та призначено їй допомогу по безробіттю з 11 вересня 2020 року. Однак при здійсненні обміну даними про особу з Пенсійним фондом України були виявлені порушення умов перебування ОСОБА_1 на обліку як безробітного в Подільській районній філії КМЦЗ, оскільки відповідач перебувала у трудових відносинах з Національним технічним університетом України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» (далі - «КПІ ім. І. Сікорського»), тобто була зайнятою особою, у зв`язку з чим втратила статус безробітного та не мала права перебувати на обліку в Подільській районній філії КМЦЗ. Оскільки відповідач умисно приховала відомості щодо своєї зайнятості та безпідставно отримувала нараховану допомогу по безробіттю, позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 суму безпідставно виплачених коштів у розмірі 14922,06 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 листопада 2021 року головуючим суддею у справі визначено Ковбасюк О.О.

Ухвалою судді від 10 січня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін, відповідачу встановлено строк для подачі відзиву на позов.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, підтримуючи позовні вимоги у повному обсязі та не заперечуючи щодо ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов та заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не подала.

З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд ухвалив провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

При вирішені питання щодо розгляду справи в заочному порядку суд виходив з того, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Подільської районної філії КМЦЗ із заявою про надання статусу безробітного, в якій, зокрема, власноруч зазначила, що не відноситься до категорії зайнятого населення в розумінні ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» та через відсутність роботи немає заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе самостійно.

На підставі заяви відповідача, наказом Подільської районної філії КМЦЗ № НТ200917 від 17 вересня 2020 року відповідачу було надано статус безробітного з 11 вересня 2020 року, на підставі чого в подальшому було призначено допомогу по безробіттю з дня звернення до служби зайнятості.

У відповідно до законодавства України позивач здійснює реалізацію державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції через Єдину інформаційно-аналітичну систему центрального органу виконавчої влади, яка також включає інформацію, що надходить від територіальних органів в процесі діяльності, громадян, роботодавців та органів державної влади.

При здійсненні обміну інформацією з Пенсійним фондом України позивачем було виявлено порушення умов перебування відповідача ОСОБА_1 на обліку як безробітного в період отримання допомоги по безробіттю, а саме, перебування її в трудових відносинах із «КПІ ім. І. Сікорського» з 24 листопада 2020 року по 31 грудня 2020 року включно.

Факт прийняття ОСОБА_1 на роботу підтверджується наявною в матеріалах справи копією наказу № 3587-к від 17 листопада 2020 року, виданого першим проректором «КПІ ім. І. Сікорського» ОСОБА_2 .

У зв`язку з виявленим порушенням позивачем 15 лютого 2021 року було складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення №503, відповідно до якого було встановлено, що відповідач перебувала у трудових відносинах із «КПІ ім. І. Сікорського» з 24 листопада 2020 року по 31 грудня 2020 року та отримувала дохід, в подальшому була звільнена за угодою сторін (п. 1 ст. 36 КЗпП України) та, відповідно до інформації про доходи, їй було нараховано та виплачено заробітну плату за грудень 2020 року.

Таким чином, з 24 листопада 2020 року відповідач ОСОБА_1 належала до зайнятого населення.

Однак про вказану обставину вона Подільську району філію КМЦЗ не повідомила.

16 лютого 2021 року позивачем видано наказ №НТ210216, яким припинено виплату відповідачу допомоги по безробіттю відповідно до п. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення», пп. 1-3, п. 30 та абз. 18 пп. 11, п. 30 Порядку № 792 від 19 вересня 2018 року та припинено реєстрацію її як безробітного з 16 лютого 2021 року.

Відповідно до довідки-розрахунку Київського міського центру зайнятості №119 від 22 лютого 2021 року ОСОБА_1 за період з 24 листопада 2020 року по 31 грудня 2020 року включно нараховано та виплачено допомогу по безробіттю в розмірі 14922,06 грн.

16 лютого 2021 року Подільською районною філією КМЦЗ видано наказ № 26-АГ/28/21, яким прийнято рішення щодо повернення відповідачем безпідставно отриманих коштів в розмірі 14922,06 грн.

З метою досудового врегулювання спору Подільська районна філія КМЦЗ звернулась до ОСОБА_1 з листом-повідомленням за вих. №285.5-655/21 від 22 лютого 2021 року про необхідність повернення в добровільному порядку незаконно отриманих коштів.

Вказаний лист-повідомлення було особисто вручено відповідачу 17 квітня 2021 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Однак, як стверджує позивач в обґрунтування позову, вказана сума коштів на даний час відповідачем не повернута.

Судом приймаються до уваги такі його доводи, оскільки жодних доказів на їх спростування відповідачем до суду не подано.

Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Умови виплати допомоги по безробіттю визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та пов`язуються з початком настання безробіття, тобто наданням особі статусу безробітного.

Пунктом 4 частини другої статті 44 вказаного Закону визначено, що зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону (зокрема щодо своєї зайнятості - діяльності, яка пов`язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі).

Відповідно до пунктів 9, 17 частини першої статті 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі встановлення факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг); також з інших підстав, передбачених Порядком реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних.

Згідно з пунктом 37 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №198 від 20 березня 2013 року (який був чинним на час виникнення спірних правовідносин) центр зайнятості припиняє реєстрацію з дня укладення цивільно-правового договору щодо виконання робіт (надання послуг).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного.

Згідно зі ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

В обґрунтування позову зазначено, що в процесі звірки даних позивачем було встановлено, що відповідач, перебуваючи на обліку як безробітна, в період отримання допомоги по безробіттю перебувала в трудових відносинах із «КПІ ім. І. Сікорського» з 24 листопада 2020 року по 31 грудня 2020 року та отримала дохід за грудень 2020 року.

Таким чином, суд вважає доведеним, що у вказаний період часу відповідач не належала до числа безробітних осіб та не мала права на отримання допомоги по безробіттю.

Відповідачем в ході розгляду справи не було спростовано доводів позивача, як і не було надано доказів на підтвердження належного виконання нею вимог позивача щодо повернення безпідставно отриманих нею грошових коштів в сумі 14922,06 грн.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що за час перебування відповідача на обліку в районному центрі зайнятості вона порушила чинне законодавство шляхом неповідомлення Подільської районної філії КМЦЗ про перебування у трудових відносинах з «КПІ ім. І. Сікорського» та отримання доходу, що свідчить про недобросовісність її дій та безпідставність отримання допомоги по безробіттю в розмірі 14922,06 грн., яка підлягає поверненню, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору згідно платіжного доручення № 6357 від 09 листопада 2021 року в розмірі 2270,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 19, 76, 81, 82, 141, 247, 258, 259, 263, 265, 273, 280-282, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Київського міського центру зайнятості 14 922 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот двадцять дві) грн. 06 коп. надмірно отриманих коштів державної допомоги по безробіттю (реквізити для оплати: р/р UA 0706268, Державна казначейська служба України в м. Києві (ДКСУ), ).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Київського міського центру зайнятості судовий збір у розмірі 2270,00 грн. (реквізити для оплати: р/р UA 0706268, Державна казначейська служба України в м. Києві (ДКСУ), ).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування сторін по справі:

- позивач - Київський міський центр зайнятості, місцезнаходження: м. Київ, вул. Жилянська, буд. 47-б, ;

- відповідач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено 07 лютого 2023 року.

Суддя О. О. Ковбасюк