ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/803/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2023 року Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Власенка Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-тя особа: державний нотаріус Шістнадцатої Київської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Грушко Ірина Вікторівна про визнання права на обов'язкову частку у спадковому майні,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права на обов'язкову частку у спадковому майні.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, пояснивши, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 і є сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 батько позивача ОСОБА_5 помер. Після смерті батька позивач ОСОБА_1 звернувся до Шістнадцатої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, надавши довідку про навчання на денному відділенні Київського коледжу зв'язку від 16.11.2020 року №835. Спадкоємцями першої черги майна померлого батька є його діти: ОСОБА_1 (нині ОСОБА_1 ) та ОСОБА_2 . Зі змісту листа державного нотаріуса Шістнадцатої Київської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Грушко І.В. від 8.06.2021 року позивач дізнався, що 9.06.2017 року за життя ОСОБА_5 склав заповіт на користь відповідача ОСОБА_2 . Заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Синицею Т.В. Також він був повідомлений, що його може бути позбавлено права на спадкування на майно померлого батька як спадкоємця першої черги, і тільки при наявності посвідчення інваліда він може скористатись правом на обов`язкову частину у спадщині. Однак ст.1241 ЦК України надає право на отримання частки у спадщині за наявності заповіта спадкоємцям першої черги, які є повнолітніми непрацездатними дітьми померлого. Так як він на час смерті батька навчався на денній формі навчання у коледжі, не міг працювати, і був на повному утриманні свого батька, тому він був повнолітнім непрацездатним сином померлої особи. Вказані обставини регламентуються і рішенням Конституційного суду України від 11.02.2014 року. Тому просять визнати за позивачем ОСОБА_1 право на обов'язкову частку у спадковому майні померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини від усього спадкового майна.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_10 позов не визнали, пояснивши, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача і відповідача ОСОБА_5 . За життя померлий склав заповіт на свого сина ОСОБА_2 , відповідача по справі, і заповідав йому все своє майно. Стаття 1241 ЦК України зазначає умови та вичерпний перелік спадкоємців першої черги, які мають право на обов`язкову частку у спадкуванні за заповітом майна померлого спадкодавця, серед яких зазначено і повнолітніх непрацездатних дітей. Рішенням Конституційного суду України від 11.02.2014 року визначено критерій такого права, а саме: медичний критерій непрацездатності особи. Позивач не є інвалідом будь-якої групи або особою, що втратила частково чи повністю працездатність, тому не підпадає до визначення непрацездатної повнолітньої особи. Крім того, ствердження позивача про отримання від батька аліментів є необґрунтованим та безпідставним, оскільки аліментів сплачуються за рішенням суду або за договором. Ні того, ні іншого позивач до суду не надав, а добровільне надання грошових коштів батьком своєму сину не є аліментами. За таких обставин у задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі.

3-тя особа: державний нотаріус Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Грушко І.В. в судове засідання не з`явилась, але у направлених листах до суду Шістнадцята Київська державна нотаріальна контора Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) просила розглянути справу у відсутність їх представника та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства (а.с.71; 160).

Заслухавши сторони, представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

За правилами ч.4, ст.41 Конституції України та ст.321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.

За змістом ч.1, ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона

здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Як регламентує ч.1, ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Як вбачається зі свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві народився ОСОБА_1 , батьками якого є ОСОБА_5 та ОСОБА_12 (а.с.17). Згідно свідоцтва про зміну імені серія НОМЕР_2 ОСОБА_1 змінив своє прізвище на ОСОБА_1 (а.с.15). В подальшому позивач отримав паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_1 (а.с.12). Зареєстроване місце проживання позивача є квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру (а.с.16).

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Києві народився ОСОБА_2 , батьками якого є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.46).

Таким чином позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є синами свого батька ОСОБА_5 , який був інвалідом 2 групи загального захворювання довічно, що вбачається з довідки МСЕК серія АВ №066086 (а.с.48).

За змістом ч.1, ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на

випадок своєї смерті.

Як наголошує ч.1-2, ст.1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто.

Відповідно до ч.1-2, ст.1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 9.04.2017 року склав заповіт, в якому він на випадок його смерті зробив таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право заповідає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідачу по справі. В тексті заповіту міститься рукописний запис заповідача: цей заповіт мною прочитано вголос, з моїх слів записано вірно. Даний заповіт був посвідчений 9.06.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Синицею Т.В. і зареєстрований у реєстрі №3626 (а.с.47). Крім того, даний документ містить інформацію безпосередньо приватного нотаріуса Синиці Т.В.: заповіт записаний мною, нотаріусом, зі слів гр. ОСОБА_5 , заповіт до підписання прочитаний уголос заповідачем гр. ОСОБА_5 і власноручно підписаний ним у моїй присутності о 12 год. 10 хв., особу його встановлено, дієздатність перевірено.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 (а.с.18).

У відповідності до ч.1, ст.1216 ЦК України (в редакції 2003 року) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч.1, ст.1220 ЦК України (в редакції 2003 року) спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на його майно, яке на день смерті перебувало у нього на праві власності. Вказані обставини не заперечувались в судовому засіданні учасниками справи.

Як вказує ч.1, ст.1261 ЦК України (в редакції 2003 року) у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Шістнадцята Київська державна нотаріальна контора Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), відповідаючи на заяву ОСОБА_1 від 20.11.2020 року, повідомила заявника, що в матеріалах спадкової справи є заповіт померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , складений на користь ОСОБА_2 , таким чином він, тобто ОСОБА_1 позбавлений права спадкування на майно померлого його батька, але якщо він має посвідчення інваліда, то він має право на обов`язкову частку майна померлого згідно ст.1241 ЦК України (а.с.19).

За приписами ч.1, ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Як роз`яснено у п. 19 Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 „Про судову практику у справах про спадкування" перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, що визначений статтею 1241 ЦК, є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує.

У Постанові Верховного Суду від 1.08.2019 року по цивільній справі №510/350/16 вказано, що право на обов`язкову частку - це суб`єктивне майнове право окремих спадкоємців першої черги (стаття 1261 ЦК України) отримати певну частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту. Хоча норми про право на обов`язкову частку розміщені у главі, присвяченій спадкуванню за заповітом, за своєю сутністю право на обов`язкову частку належить до спадкування за законом. Тобто, право на обов`язкову частку існує лише за наявності заповіту. Коло осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, визначене ст.1241 ЦК України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

За змістом рішення Конституційного суду України від 11.02.2014 року №1-рп/2014 встановлено, що в аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 1241 Цивільного кодексу України щодо права повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця на обов`язкову частку у спадщині необхідно розуміти так, що таке право мають, зокрема, повнолітні діти спадкодавця, визнані інвалідами в установленому законом порядку, незалежно від групи інвалідності.

Констатуюючи описані норми права, суд приходить до висновку, що вказаним рішенням Конституційного суду України від 11.02.2014 року №1-рп/2014 встановлено єдиний критерій визначення повнолітнього непрацездатної особи в межах диспозиції ч.1, ст.1241 ЦК України - це медичний критерій непрацездатності фізичної особи, при цьому така особа (особи) повинні набути статусу інваліда у встановленому законом порядку.

У своїй позовній заяві позивач ОСОБА_1 просить визнати за ним право на обов'язкову частку у спадковому майні, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 свого батька ОСОБА_5 , як повнолітнього непрацездатного сина, обґрунтовуючи вимогу тим, що на день смерті батька він був студентом Київського коледжу зв`язку, посилаючи на довідку навчального закладу (а.с.20), не мав можливості працювати, а його батько утримував його, тому він є повнолітньою непрацездатною особою. Також позивач та його представник посилались на положення абз.2, п.2, ч.2, ст.36 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", згідно якого непрацездатними членами сім`ї вважаються діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (в тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців) - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років

Як передбачає ч.1, ст.15 ЦК України (в редакції 2003 року) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами п.1, ч.2, ч.1, ст.16 ЦК Українни (в редакції 2003 року) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права.

У відповідності до ч.1, ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ч.1, ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Оцінюючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що оскільки позивач ОСОБА_1 не визнаний інвалідом будь-якої групи у встановленому законом порядку, тому він не є повнолітньою непрацездатною особою в розумінні рішення Конституційного суду України від 11.02.2014 року №1-рп/2014, яке є остаточним і оскарженню не підлягає, з цього приводу не набув права на обов'язкову частку у спадковому майні, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 свого батька ОСОБА_5 на підставі ч.1, ст.1241 ЦК України. За таких обставин у задоволенні позову необхідно відмовити.

Згідно ст.133; 141 ЦПК України суд, відмовляючи у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, відмовляє позивачу у стягненні з відповідача на його користь судових витрат.

Керуючись ст.4; 10; 12-13; 76-80; 81; 133; 141; 223; 258-259; 263-265 ЦПК України, на підставі ст.41 Конституції України, ст.15; 16; 319; 321; 1216; 1220; 1233-1234; 1236; 1241; 1261-1262 ЦК України (в редакції 2003 року), рішення Конституційного суду України від 11.02.2014 року №1-рп/2014, Постанови Верховного Суду від 1.08.2019 року по цивільній справі №510/350/16 п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 „Про судову практику у справах про спадкування", суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-тя особа: державний нотаріус Шістнадцатої Київської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Грушко Ірина Вікторівна про визнання права на обов'язкову частку у спадковому майні, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , стягнення судових витрат відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 8.03.2023 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Суддя :