РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2023 року

м. Рівне

Справа № 569/10368/20

Провадження № 22-ц/4815/84/23

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Боймиструк С.В.,

суддів: Гордійчук С.О., Шимків С.С.

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.

за участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою представника Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 01 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

В липні 2020 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 звернулися з позовом до ОСОБА_1 та залученого співвідповідачем Приватного акціонерне товариство "Страхова група "ТАС".

Позов мотивований тим, що позивачі є родичами - ОСОБА_7 , який внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 28 березня 2016 року приблизно о 08-30 годині по вул. Приміській зі сторони вул. Тиннівської у напрямку вул. Дворецької в м. Рівне поблизу будинку № 61, під час якої ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки "Toyota Rav-4", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_7 , внаслідок чого останній від отриманих травм помер у Рівненській центральній міській лікарні в той же день.

На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ "Страхова група "ТАС" відповідно до полісу № АІ/7658256 від 20 січня 2016 року, однак страховою компанією їм не було виплачене страхове відшкодування.

В ході розгляду справи позивачі подали уточнену позовну заяву, в якій просили залучити до участі у справі в якості співвідповідача Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС" і стягнути із ПрАТ "Страхова група "ТАС" на їх користь страхове відшкодування в сумі 16536,00 грн., а з відповідача ОСОБА_1 - відшкодування моральної шкоди в сумі по 243434,06 грн. на користь кожного з них, а солідарно з відповідачів стягнути сплачений при подачі позову до суду судовий збір в сумі 3713,52 грн., а на користь позивача ОСОБА_3 відшкодування вартості правової допомоги в сумі 10000 грн.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 01 червня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Приватного Акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" на користь ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (в рівних частках) страхове відшкодування в сумі 16536 гривень, по 4134 гривні кожному.

Стягнуто з Приватного Акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" на користь ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 сплачений судовий збір в сумі 840 гривень 80 копійок (по 210 гривень 20 копійок кожному).

Стягнуто з ОСОБА_12 на користь:

- ОСОБА_8 :

моральну шкоду в сумі 10000 (десять тисяч) гривень;

витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 10000 (десять тисяч) гривень;

сплачений судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок;

- ОСОБА_9 :

моральну шкоду в сумі 10000 (десять тисяч) гривень;

сплачений судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок;

- ОСОБА_10 :

моральну шкоду в сумі 10000 (десять тисяч) гривень;

сплачений судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок;

- ОСОБА_11 :

моральну шкоду в сумі 10000 (десять тисяч) гривень;

сплачений судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, представником Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" подано апеляційну скаргу в якій вказує про незаконність та необґрунтованість судового рішення через неповне з`ясування обставин, невідповідність висновків обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивачами пропущений строк на звернення з заявою про страхове відшкодування. Також вказує що при даній ДТП не виникла цивільно-правова відповідальність страхувальника, тому позивачі відповідно до ст.32 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не мали права на страхове відшкодування. Крім того зауважує, що моральна шкода виплачується лише чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим) (п.27.3 ст. 27 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів")

Просить скасувати рішення місцевого суду в частині позовних вимог до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" та постановити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 28 березня 2016 року приблизно о 08-30 годині рухаючись по вул. Приміській зі сторони вул. Тиннівської у напрямку вул. Дворецької в м. Рівне, поблизу будинку № 61, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки "Toyota Rav-4", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_7 , який був тестем позивача ОСОБА_3 , батьком позивачки ОСОБА_4 , дідом позивача ОСОБА_5 та батьком позивача ОСОБА_6 , що підтверджується відповідними свідоцтвами, які наявні в матеріалах справи. Внаслідок ДТП ОСОБА_7 від отриманих травм помер у Рівненській центральній міській лікарні в той же день.

28.03.2016 року відомості про дану ДТП внесені слідчим відділом розслідування ДТП СУ УМВС України в Рівненській області до ЄРДР за № 0001925, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Потерпілими у вказаному кримінальному правопорушенні були визнані позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

30.07.2019 року заступником начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Рівненській області Гонтар О.А. винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_1 складу злочину, оскільки в його діях не вбачається невідповідності вимогам Правил дорожнього руху, які б перебували у причинному зв`язку з фактом ДТП. У дорожній ситуації, дії велосипедиста ОСОБА_7 , який об`їжджаючи вибоїну ліворуч, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, та виїхав на смугу руху автомобіля марки "Toyota Rav-4" і ці дії не відповідали вимогам п.10.1 та п.10.3 Правил дорожнього руху і перебувають в причинному зв`язку з фактом ДТП.

На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ "Страхова група "ТАС" відповідно до договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/7658256 від 20 січня 2016 року.

В день ДТП відповідач повідомив ПрАТ "Страхова група "ТАС" про ДТП, що з ним сталося. З метою отримання страхового відшкодування позивачка ОСОБА_4 зверталася до страховика із заявою про здійснення страхового відшкодування, однак як вбачається із листа ПрАТ "Страхова група "ТАС" від 11.03.2020 року (а.с.29) їй було відмовлено у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з пропуском встановленого законодавством строку для подачі такої заяви.

Спірні відносини урегульовано нормами Цивільного кодексу України та Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (Законом).

Відповідно до ч. 2 та 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті, згідно якої моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала: зокрема якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Статтею 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Так, п.27.3 ст.27 Законом 1961-IV визначено, що страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Відповідно до п.п. 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 названого Закону1961-IV, підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Закон передбачає, що потерпілий, який володіє правом на майнове відшкодування заподіяної йому шкоди, повинен вчинити ряд активних дій, які б свідчили про його волевиявлення щодо здійснення цього права. Вказані активні дії потерпілого закон пов`язує, зокрема, із поданням заяви про страхове відшкодування впродовж визначеного законом строку (підпункт 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961-IV), зі сприянням у визначенні характеру та розміру збитків (пункт 331.1статті 331 Закону № 1961-IV).

Відтак право потерпілого на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що у свою чергу законодавець обмежує річним строком з моменту скоєння відповідної дорожньо-транспортної пригоди (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 910/7449/17).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 суд дійшов висновку, що законодавство у страхових правовідносинах передбачає здійснення прав та обов`язків з дотриманням принципу добросовісності всіма учасниками цих правовідносин і не дотримання цього принципу може мати наслідком відмову в захисті порушеного права, зокрема в праві на відшкодування шкоди при недобросовісній поведінці особи взагалі, та звільняє страховика від обов`язку відшкодування шкоди при недобросовісній поведінці винної особи та потерпілого.

Колегія суддів вважає, що зазначені висновки підлягають врахуванню у справі що переглядається, оскільки стосуються питання застосування підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961-IV, яким передбачено одну й ту саму підставу для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) - неподання заяви про страхове відшкодування, але в різні строки - впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років - якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Як встановлено судом, ДТП відбулась 28 березня 2016 року. З заявою про страхове відшкодування ОСОБА_4 звернулась 03.02.2020 року, а позовні вимоги до страховика заявлені 07.04.2021 року, тобто з пропуском як строку передбаченого підпунктом 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961-IV так і строку позовної давності.

Водночас позивачка ОСОБА_4 будь-яких пояснень щодо обставин, які об`єктивно заважали звернутись до відповідача у визначений законодавством строк не надано, а досудове розслідування ДТП на можливість звернутись з відповідною заявою як об`єктивна перешкода розцінюватись не може. Інші позивачі у встановленому порядку до страховика не звертались, а повідомлення про ДТП не спростовує встановлених законом обов`язків потерпілої сторони.

Тобто, за обставинами цієї справи, на думку колегії суддів, добросовісність поведінки позивачів не доведена, а тому висновки про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" страхового відшкодування є помилковими.

З урахуванням вищенаведеного та положень статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381 - 384, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" задовольнити.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 01 червня 2022 року в частині стягнення з Приватного Акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" на користь ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (в рівних частках) страхового відшкодування в сумі 16536 (шістнадцять тисяч п`ятсот тридцять шість) гривень, по 4134 (чотири тисячі сто тридцять чотири) гривні кожному та судового збору в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок (по 210 (двісті десять) гривень 20 копійок кожному - скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 до Приватного Акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на користь Приватного Акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" судовий збір в сумі 1261 гривню 21 копійку, по 315 гривень 30 копійок з кожного позивача.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлений 03 лютого 2023 року.

Головуючий Боймиструк С.В.

Судді: Гордійчук С.О.

Шимків С.С.