Справа № 299/3661/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 січня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді Фазикош Г. В.

суддів Бисаги Т. Ю., Мацунича М. В.

з участю секретаря Волощук В. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Виноградівського районного суду від 26 липня 2022 року, ухвалене суддею Левко Т. Ю., по справі за заявою ОСОБА_2 , яка діє в тому числі в інтересах малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , заінтересована особа ОСОБА_1 , про видачу обмежувального припису, -

В С Т А Н О В И В :

В липні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду першої інстанції із заявою про видачу обмежувального припису.

Свою заяву мотивувала тим, що 18.09.2004 року між нею та ОСОБА_1 було укладено шлюб. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: ОСОБА_5 , 2010 р.н., та ОСОБА_6 , 2011 р.н. Спільне життя у них не склалося, рішенням Виноградівського районного суду від 13.05.2021 року шлюб було розірвано.

Починаючи з 2020 року і до теперішнього часу заявниця змушена звертатися до органів поліції з приводу тривалого, систематичного, безперервного фізичного та психологічного насильства, завдання тілесних ушкоджень, що вчиняє відносно неї та їх малолітніх синів колишній чоловік ОСОБА_1 .

Колишній чоловік ОСОБА_1 проживає окремо від них ( АДРЕСА_1 ) при цьому щоденно приходить в будинок, де мешкає заявниця з дітьми ( АДРЕСА_1 ) та вчиняє сварки, знущається над дітьми, застосовує фізичну силу до дітей, нецензурно лається ображаючи її в присутності дітей та самих дітей, погрожує фізичною розправою, якщо вони не покинуть будинок. При цьому колишній чоловік псує майно в будинку, виламує двері, відключає світло та газопостачання.

Заявниця вказує, що втратила спокій, постійно перебуває в стресовому стані через погрози по телефону та особисто, боїться за долю синів та не має жодного захисту від свавілля колишнього чоловіка. Останні події, фізичного та психологічного насилля відносно їх синів є нестерпними та вказують на небезпеку для життя та здоров`я дітей.

Так, 01.05.2020 року колишній чоловік прийшов до помешкання, де проживає заявниця з дітьми, затіяв сварку, в ході якої ображав та вдарив заявницю по обличчю. Старший син, ОСОБА_5 , будучи свідком вказаних подій, схопив телефон та почав знімати батька, за що останній розбив телефон та наніс сину тілесні ушкодження. Копія заяви, пояснення та витягу з медичної картки долучаються. Після цього інциденту діти втратили почуття безпеки у власному домі, вони панічно бояться батька, ховаються в кімнатах та намагаються не провокувати його у той час, коли він відвідує їх помешкання. Коли діти уникають його, він вибиває двері до їх кімнат, аби показати свою перевагу (фото долучається).

14.07.2022 року ОСОБА_1 (колишній чоловік) вкотре прийшов до помешкання заявниці та почав вибивати вхідні двері, вирізуючи інструментом вхідні рами. Оскільки діти були нажахані агресивною поведінкою батька, та неодноразово були свідками як останній застосовує до заявниці фізичну силу, зателефонували на 102 та викликали поліцію. При цьому, почувши як діти волають про допомогу поліції, швидко склав інструмент до автомобіля та поспішив зникнути до приїзду правоохоронців.

Після того як працівники поліції по факту виклику відібрали всі пояснення та поїхали, чоловік повернувся до помешкання та почав погрожувати дітям розправою за «таку нахабну поведінку», намагаючись продемонструвати свою «чоловічу силу» завдав побоїв молодшому сину ОСОБА_7 .

Наступного дня заявниця відвела сина до лікаря травматолога з метою зафіксувати синці від насильницьких дій батька. Витяг лікаря та заява до поліції долучається. За фактом звернення поліцією порушено кримінальне провадження № 0000239.

18.07.2022 року ОСОБА_1 (колишній чоловік) викликав працівників Виноградівського РЕМ ПАТ «Закарпаттяобленерго», попередньо оплативши процедуру відключення будинку від електромереж, та відключив будинок від електроживлення. Копія заяви та підтверджуючі документи додаються. При цьому колишній чоловік знав, що заявниця перебуває на роботі (дитячий садок № 8 м. Виноградів), а в будинку знаходяться діти.

Під час неодноразових сварок, ОСОБА_1 (колишній чоловік), заявляв, що знищить нас фізично, якщо вони не звільнять будинок, а до цього часу зробить усе можливе, щоб вони не могли там проживати.

ОСОБА_1 , не дає можливе спокійно жити ані мені, ані дітям. Переслідує та контролює, нецензурно лається та погрожує.

З огляду на це, заявниця змушена звернутися із заявою для одержання обмежувального припису від домашнього насильства. Просить видати обмежувальний припис строком на шість місяців. Заборонити ОСОБА_1 перебувати в місці проживання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у АДРЕСА_2 . Заборонити наближатися ближче ніж на 500 метрів до місця проживання (перебування) матері ОСОБА_2 та дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ), місця навчання дітей (ЗОШ І-ІІІ ст. № 1 м. Виноградів, вул. Шевченка, 2 та Виноградівська гімназія Виноградівської міської ради м. Виноградів, вул. Шевченка, 6), місця роботи ОСОБА_2 (ДНЗ дитячі ясла-садок № 8 м. Виноградів, вул. Корятовича, 9). Заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати матір ОСОБА_2 та дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому кривднику, переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними. Заборонити вести листування, телефонні переговори з матір`ю ОСОБА_2 та дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб (а.с.1-4).

Рішенням Виноградівського районного суду від 26 липня 2022 року заяву ОСОБА_2 задоволено. Видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_1 (місце фактичного проживання та реєстрації АДРЕСА_1 ) строком на 6 місяців, яким визначено наступні тимчасові обмеження його прав:

1) заборонено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувати в місці проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у АДРЕСА_2 ;

2) заборонено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наближатися ближче ніж на 500 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ( АДРЕСА_2 ), місця навчання дітей (ЗОШ І-ІІІ ст. № 1 м. Виноградів, вул. Шевченка, 2, Берегівського району Закарпатської області та Виноградівська гімназія Виноградівської міської ради м. Виноградів, вул. Шевченка, 6, Берегівського району Закарпатської області), місця роботи ОСОБА_2 (ДНЗ дитячі ясла-садок № 8 м. Виноградів, вул. Корятовича, 9, Берегівського району Закарпатської області);

3) заборонено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_2 та дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому кривднику, переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними;

4) заборонено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_2 та дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Про видачу обмежувального припису кривднику у встановлений законом строк повідомлено уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також Берегівську РДА та Виноградівську міську раду.

Рішення суду про видачу обмежувального припису допущено до негайного виконання.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднесено на рахунок держави (а.с.40-43).

На це рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Зазначає, що суд першої інстанції грубо порушив його права, не повідомив про час та місце розгляду справи. Місцевий суд вручив судову повістку заявниці, адвокату заявниці, а йому не направив ні заяви з доданими документами, ні судової повістки. Суд порушив його процесуальні права, право надавати докази, принцип рівності сторін. Заявницею не додано належних та допустимих доказів на підтвердження факту вчинення ним домашнього насильства. Ніякого домашнього насильства не має. Причина конфлікту: розлучення та поділ майна. Заявниця навмисно ініціює сварки, скандали, налаштовує дітей проти нього, змінила в будинку замки і не допускає апелянта у його будинок. Єдина мета, яку заявниця переслідує заволодіти майном і отримати якомога більшу компенсацію. Суд, обмежувальним приписом, позбавив апелянта права проживати у будинку, який належить йому на праві власності. Іншого житла він не має. Коли я приходжу додому, заявниця бере телефон, знімає мене, провокує та викликає поліцію. Колишня жінка не сплачує коштів за енерго та газопостачання, хоча насправді відповідач справно сплачує аліменти. Договір на обслуговування будинку підписаний з апелянтом, хоча змоги проживати у будинку він не має. Неодноразово пропонував заявниці погасити заборгованість за енерго та газопостачання, але вона відмовляється. Жодного разу апелянт не був притягнутий до адмінвідповідальності. Навпаки, постановою Виноградівського районного суду від 08.02.2022 року суд закрив провадження у адміністративній справі у зв`язку з відсутністю події та складу адмінправопорушення.

Апелянт також зазначає, що сину жодних тілесних ушкоджень не наносив, підозра не висунута. У розпорядженні заявниці є відеозапис на мобільному телефоні, де вона знімає як молодший син ОСОБА_7 , вискочив з балончиком для фарби, апелянт відхилився і в той момент я схопив сина за руку, щоб відібрати балончик. Цей запис колишня дружина не приєднує, бо розуміє, яку правду він покаже. До поліції приєднані окремі фото, які вигідні заявниці.

Наявність неприязних стосунків та конфліктних ситуацій не може бути підставою для задоволення заяви про видачу обмежувального припису. Також заявницею не додано доказів, що у разі не застосування обмежувальних заходів, існує реальна загроза життю та здоров`ю, а також настання тяжких чи особливо тяжких наслідків. Фактично поданою заявою про видачу обмежувального припису, заявниця намагається вирішити питання щодо поділу майна та користування будинком.

У зв`язку з цим апелянт вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, просить його скасувати, а в задоволенні заяви про видачу обмежувального припису відмовити (а.с.48-60).

У судове засідання в апеляційній інстанції сторони повторно не з`явилися, хоча були повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті.

Отже, основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Причиною повторної неявки до суду апеляційної інстанції представника відповідача є надання переваги участі у розгляді іншої справи.

Відтак, поважність причин неявки представника відповідача судом апеляційної інстанції не встановлена, відповідач реалізував своє право на викладення відповідних аргументів в апеляційній скарзі та, зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 367 ЦПК України), колегія суддів прийшла до переконання про можливість розгляду справи у відсутності відповідача та його представника, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду у справі № 361/8331/18.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновків, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення виходячи з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Запобігання домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються (п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи (п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать обмежувальний припис стосовно кривдника.

Право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: 1) постраждала особа або її представник; 2) у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування; 3) у разі вчинення домашнього насильства стосовно недієздатної особи - опікун, орган опіки та піклування (ч. 1 ст. 26 Закону «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб (ч. 2 ст. 26 Закону «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (ч. 3 ст. 26 Закону «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (ч. 4 ст. 26 Закону «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

З матеріалів справи слідує, що 18.09.2004 року між сторонами було укладено шлюб. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: ОСОБА_5 , 2010 р.н., та ОСОБА_6 , 2011 р.н. Спільне життя у них не склалося, рішенням Виноградівського районного суду від 13.05.2021 року шлюб було розірвано.

Починаючи з 2020 року і до теперішнього часу у сторін виникають різні конфліктні ситуації, позивачка вимушена звертатися до правоохоронних органів з приводу неодноразового фізичного та психологічного насильства, завдання тілесних ушкоджень, що вчиняє відносно неї та їх малолітніх синів колишній чоловік ОСОБА_1 .

Колишній чоловік ОСОБА_1 проживає окремо від них, є власником будинку, де мешкає позивачка з дітьми ( АДРЕСА_1 ), та вчиняє сварки, нецензурно лається, ображає колишню дружину в присутності дітей, погрожує їм через відмову покинути будинок. При цьому колишній чоловік псує майно в будинку, виламує двері, відключає світло та газопостачання.

18.07.2022 року ОСОБА_1 (колишній чоловік) викликав працівників Виноградівського РЕМ ПАТ «Закарпаттяобленерго», попередньо оплативши процедуру відключення будинку від електромереж, та відключив будинок від електроживлення (а.с.20-21).

Факт вчинення домашнього насильства, що проявляється у вигляді агресивної поведінки, психологічного та фізичного впливу відносно позивачки ОСОБА_2 та їх спільних дітей також підтверджується зверненнями до поліції, талонами повідомленнями про прийняття таких звернень, виписками з історії хвороби, та різними фотографіями завданих пошкоджень (а.с.12-31, 104-105).

Позивачка вказує, що втратила спокій, постійно перебуває в стресовому стані через погрози по телефону та особисто, боїться за себе та дітей.

Отже, оцінивши ризики, суд першої інстанції правильно виходив з необхідності видачі обмежувального припису до припинення агресивної поведінки відповідача. Обмежувальний припис видано строком на шість місяців, а вжиті заходи у вигляді прийнятих заборон (перебувати у місці проживання з постраждалою особою, наближатися на визначену відстань до місця проживання, розшукувати постраждалу особу, вести листування, телефонні переговори) відповідають ситуації, що склалася між сторонами.

Відповідач та його представник у судове засідання в апеляційній інстанції двічі не являлися, пояснити причину такої поведінки бажання не виявили, обмежившись тільки подачею апеляційної скарги. Представник відповідача двічі надсилав апеляційному суду заяви про відкладення розгляду справи, спочатку по причині відпустки, а потім надавши перевагу іншій справі. З цього приводу, колегія суддів констатує, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також надавати суду повні й достовірні пояснення з питань, які ставляться судом та учасниками справи в судовому засіданні.

Водночас, колегія суддів також констатує, що обмежувальний припис є тимчасовим заходом, покликаним усунути ризики, а не позбавити відповідача права заходити до свого помешкання чи права бачити своїх дітей.

За цих обставин рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування немає.

Враховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Виноградівського районного суду від 26 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 січня 2023 року.

Головуючий

Судді