Номер провадження: 22-ц/813/4907/23
Справа № 509/2810/22
Головуючий у першій інстанції Гандзій Д. М.
Доповідач Пузанова Л. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.03.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Пузанової Л.В.,

суддів: Ігнатенко П.Я.,

Орловської Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 06 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

встановив:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначив, що 23 грудня 2020 року між ним та відповідачкою ОСОБА_2 укладено договір позики, за умовами якого він передав, а ОСОБА_2 прийняла в борг грошові кошти в розмірі 2 820 000 грн, що еквівалентно 100 000 доларів США, які повинна була повертати частинами у строк до 23.06.2021 року та у разі несвоєчасного повернення коштів сплатити пеню у розмірі 3 % від простроченої суми за кожний день прострочення.

Повернення боргу за умовами договору мало бути здійснено у смт. Авангард Овідіопольського району Одеської області, а всі суперечки, пов`язані з виконанням умов договору повинні вирішуватися у судовому порядку у Овідіопольському районному суді Одеської області.

Посилаючись на те, що відповідачка у визначений договором строк зобов`язання з повернення грошових коштів не виконала, від повернення боргу ухиляється, позивач просив суд стягнути з неї борг у розмірі 2 925 000 грн, пеню за порушення виконання зобов`язання в сумі 32 028 750 грн, а також судові витрати.

06 січня 2023 року Овідіопольський районний суд Одеської області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу передав на розгляд Суворовського районного суду м. Одеси на підставі пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України (за правилом територіальної підсудності).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати і справу повернути для розгляду по суті до Овідіопольського районного суду Одеської області.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що суд дійшов помилкового висновку про непідсудність справи Овідіопольському районному суду Одеської області, не взявши до уваги положення пункту шостого договору щодо місця виконання договору та вимоги частини восьмої статті 28 ЦПК України, відповідно до якої позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Відповідно до частини другої статті 369 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду (пункт 9 частини першої статті 353 ЦПК України), підлягає розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання, як це передбачено частиною 13 статті 7 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд зробив висновок про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду мотивовано тим, що позов подано з порушенням правил територіальної підсудності, а положення частини восьмої статті 28 ЦПК України щодо альтернативної підсудності за вибором позивача застосуванню не підлягають у зв`язку з тим, що укладений між сторонами договір позики не містить особливостей, через які його можна виконувати тільки в певному місці.

Із змісту позовної заяви та доданих до неї документів слідує, що 23 грудня 2020 року між сторонами укладено договір позики, за умовами якого ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_2 прийняла грошові кошти в розмірі 2 820 000 грн, що на момент підписання договору еквівалентно 100 000 доларів США, які повинна була повертати частинами у строк до 23.06.2021 року та у разі несвоєчасного повернення коштів сплатити пеню у розмірі 3 % від простроченої суми за кожний день прострочення.

Пунктом шостим договору визначено, що повернення позики мало бути здійснено у смт. Авангард Овідіопольського району Одеської області (Україна), а відповідно до пункту 12 договору всі суперечки, пов`язані з виконанням умов договору, сторони домовилися вирішувати шляхом переговорів, а у разі необхідності вирішення спору у судовому порядку спір буде розглядатися у Овідіопольському районному суді Одеської області.

Отже, умовами договору визначено місце повернення позики - смт. Авангард Овідіопольського району Одеської області.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

За загальним правилом, визначеним статтею 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Виняток із вказаного правила становить альтернативна підсудність (стаття 28 ЦПК України) та виключна підсудність (стаття 30 ЦПК України).

Згідно з частиною восьмою статті 28 ЦПК України позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Відповідно до положень зазначеної норми за місцем виконання договору можуть пред`являтися позови за наявності однієї з наступних умов: у договорі зазначене місце виконання; вимоги, заявлені на підставі договору, який можна виконувати тільки в певному місці.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд має дослідити питання належності спору до юрисдикції суду, у тому числі й до територіальної юрисдикції (підсудності).

ОСОБА_1 звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом про стягнення боргу за договорами позики на підставі частини восьмої статті 28 ЦПК України - за місцем виконання договору позики, яким є смт. Авангард Овідіопольського району Одеської області.

Направляючи справу для розгляду за встановленою законом підсудністю (за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача) до Суворовського районного суду м. Одеси, Овідіопольський районний суд Одеської області виходив із того, що відсутні підстави для застосування правил альтернативної підсудності у даній справі з огляду на те, що укладений між сторонами договір позики не містить особливостей, згідно з якими можливо стверджувати, що його виконання можливо тільки в певному місці.

Відповідно до статті 532 ЦК України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі. Якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться: 1) за зобов`язанням про передання нерухомого майна - за місцезнаходженням цього майна; 2) за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі договору перевезення, - за місцем здавання товару (майна) перевізникові; 3) за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі інших правочинів, - за місцем виготовлення або зберігання товару (майна), якщо це місце було відоме кредиторові на момент виникнення зобов`язання; 4) за грошовим зобов`язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання; 5) за іншим зобов`язанням - за місцем проживання (місцезнаходженням) боржника. Зобов`язання може бути виконане в іншому місці, якщо це встановлено актами цивільного законодавства або випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Ураховуючи, що у договорі позики сторони самостійно визначили місце виконання зобов`язання, а саме у смт. Авангард Овідіопольського району Одеської області, подання позову про стягнення боргу за таким договором на підставі правил альтернативної підсудності (частина восьма статті 28 ЦПК України) є правом позивача, що гарантоване йому процесуальним законом.

Аналогічні висновки щодо застосування частини восьмої статті 28 ЦПК України викладені у постанові Верховного Суду від 20.01.2021 року у справі № 127/30671/18 (провадження № 61-19925св19) та відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, мають враховуватися судами при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Суд першої інстанції на зазначене увагу не звернув, та зробив помилковий висновок, що подання позову на підставі пункту 6 договору позики не є вирішальним для визначення підсудності і справа не підлягає розгляду за правилами альтернативної підсудності.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції як помилково постановлена підлягає скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 379 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 06 січня 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий Л. В. Пузанова

Судді П. Я. Ігнатенко

Н. В. Орловська