Справа № 301/3606/22
Провадження № 2/302/176/23
Номер рядка звіту 38
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

29.12.2023 смт.Міжгір`я Міжгірський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді: Сидоренко Ю.В.

при секретарі: Царь О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Міжгір`я цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

18.11.2022 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Іршавського районного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, в якому просить стягнути з відповідачки на свою користь борг в сумі 120000 гривень.

Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 21.03.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 передано на розгляд до Міжгірського районного суду Закарпатської області, за підсудністю. Вказана ухвала сторонами не оскаржена та набрала законної сили (а.с.37).

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка ОСОБА_1 зазначає, що 01.09.2021 року між нею, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено письмовий договір позики, який оформлений у формі письмової розписки. Так, відповідно до умов цього договору, позичальник ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 кошти в сумі 120000 грн. (сто двадцять тисяч гривень) в борг, які зобов`язалася повернути позивачці до 01 січня 2022 року. Дані обставини стверджуються відомостями, які містяться у розписці, написаній власноручно відповідачкою, а також її власноручним підписом та підписами свідків. Відповідачка у встановлений в розписці строк коштів не повернула та надалі не має такого наміру, оскільки ні частинами, ні в інший спосіб не бажає виконуватися взяті на себе зобов`язання щодо повернення коштів в добровільному порядку.

За таких обставини, зважаючи на те, що відповідачка систематично порушує умови зобов`язань перед позивачкою згідно власноручно написаної розписки, добровільно не здійснює заходи щодо погашення суми боргу, або її частини, тим самим порушує права ОСОБА_1 , а тому позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її користь борг у сумі 120000 (сто двадцять тисяч) гривень.

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 28 квітня 2023 року прийняти до свого провадження цивільну справу № 301/3606/22 (провадження №2/302/176/23) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с.42-43).

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася судом своєчасно та належним чином, проте позивачкою ОСОБА_1 подано до суду письмову заяву від 01.09.2023 року, в якій вона висловили своє прохання розглянути справу без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просять задовольнити позов за підставами, викладеними у позовній заяві (а.с.57).

В судове засідання відповідачка ОСОБА_2 повторно не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомленою судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку за останнім відомим місцем реєстрації, що підтверджується розпискою в отриманні судової повістки та позовної заяви з додатками (а.с.51), а також поштовими конвертами, які повернулися на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.44,53), крім того, належне сповіщення відповідачки здійснено судом через розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади про виклик відповідача до суду, відповідно до приписів ч.11 ст.128 ЦПК України (а.с.46,56,60,62). Проте, будь-яких документів на підтвердження поважності причин неявки відповідачкою суду не надано, відзиву на позов, заперечень проти заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, відповідачкою суду не представлено.

Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалив про заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку в сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.13,43,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 01 вересня 2021 року ОСОБА_1 , позивачка по справі, передала відповідачці ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 120000 (сто двадцять тисяч) гривень та вказану суму позичальник ОСОБА_2 зобов`язалася повернути в строк до 01 січня 2022 року. На підтвердження укладення договору позики, ОСОБА_2 в присутності свідків написала розписку, оригінал якої долучений до матеріалів даної цивільної справи (а.с.4).

У зазначений в розписці строк, тобто до 01 січня 2022 року, відповідачка ОСОБА_2 суму за договором позики не повернула.

Відповідно до ст. 3 ЦК України однією із засад цивільного законодавства є свобода договору.

Частиною 2 ст.6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Згідно вимог статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З викладеного вбачається, що підставою для пред`явлення вимоги позикодавцем до позичальника про повернення грошових коштів та сплати грошової суми відповідно до ст. 625 ЦК України є невиконання або несвоєчасне виконання позичальником свого зобов`язання.

Згідно ст.545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.626 ЦК України, договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов`язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов`язку щодо першої сторони.

Відповідно до ст.615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом.

Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно положень ст.ст.1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність іншій стороні грошові кошти, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у тій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядок, що встановлені договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядок, що встановлені договором.

Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи надані позивачем докази, суд приймає до уваги, що оригінал розписки від 01.09.2021 року знаходиться у позикодавця ОСОБА_1 , яка безпосередньо додана до матеріалів даної справи та розписка вказує, що грошові кошти в сумі 120000,00 гривень передані нею ОСОБА_2 , відповідачці по справі, та які до теперішнього часу не повернуті, доказів безгрошовості угоди позики або повернення грошових коштів, обумовлених в розписці, в ході судового розгляду справи не добуто, тому суд приходить до висновку, що боргове зобов`язання, визначене у розписці від 01.09.2021 року позичальника ОСОБА_2 не припинено, сума грошових зобов`язань в розмірі 120000,00 гривень у встановлений у розписці строк, до 01 січня 2022 року, позичальником ОСОБА_2 не повернуто, належних та достовірних документів про повне або часткове погашення заборгованості відповідачкою суду не надано та належні та допустимі докази на спростування вказаних обставин, відповідачкою не надано та в ході розгляду справи відповідачкою не доведено, тому вказана сума боргу за договором позики підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 у повному обсязі, за вищенаведеними підставами.

Крім того, відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню понесені позивачкою ОСОБА_1 та документально нею підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 992,40 грн., що підтверджено оригіналом квитанції, яка міститься в матеріалах справи (а.с.1).

Керуючись ст.ст. 530, 545, 599, 610, 612, 625, 626,1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст.79, 12, 13, 81, 82, 133, 137, ст..ст. 141, 259, 263-265, 268,280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) суму боргу за договором позики в розмірі 120000 (сто двадцять тисяч) гривень 00 копійоки.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі - 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто Міжгірським районним судом Закарпатської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя

Міжгірського районного суду

Закарпатської області: Ю.В. СИДОРЕНКО