Справа № 523/8643/21
Провадження №2/523/2299/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"15" лютого 2023 р. м.Одеса
Суворовський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Дяченко В.Г.,
за участю секретаря судового засідання Мішаглі Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про відшкодування матеріальної шкоди, -
До Суворовського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ТОВ «Страхова компанія «Кредо», в якій просив стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 15 948,00 грн., заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди та понесені судові витрати.
Позов мотивується тим, що позивач є власником транспортного засобу марки «HONDA CRV», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
03 жовтня 2020 року о 20:36 год. відповідач ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Заболотного, 59/3 в м. Одесі, під час бокового роз`їзду не дотримався бокового інтервалу, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «HONDA CRV», реєстраційний номер НОМЕР_1 . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Після чого ОСОБА_2 поїхав з місця ДТП.
Постановами Суворовського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2020 року та 11 грудня 2020 року відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, а саме у скоєнні ДТП та залишенні місця пригоди.

Згідно рахунку-фактури ТОВ «Автосана» № А-00000010 від 23.02.2021 року вартість відновлюваного ремонту автомобіля марки «HONDA CRV», реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 15 948,00 гривень.

Посилаючись на зазначені обставини, просив задовольнити позов.

В судове засідання представник ОСОБА_1 адвокат Розенбойм Ю.О. не з`явився, при цьому надіслав заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу за відсутності позивача і його представника, проти заочного розгляду справи не заперечував.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, належним чином повідомлений про дату,час та місце розгляду справи, відзив у передбачений законом строк не надав.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, слухає справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником транспортного засобу автомобіля марки «HONDA CRV», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується реєстраційним сертифікатом №190600880 (а.с.7-8).

03 жовтня 2020 року о 20:36 год. відповідач ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Заболотного, 59/3, в м. Одесі, під час бокового роз`їзду не дотримався бокового інтервалу, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «HONDA CRV», реєстраційний номер НОМЕР_1 . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Після чого ОСОБА_2 поїхав з місця ДТП.

Постановами Суворовського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2020 року та 11 грудня 2020 року відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, а саме у скоєнні 03 жовтня 2020 року о 20:36 год. по вул. Заболотного, 59/3, в м. Одесі, ДТП та залишенні місця пригоди (а.с.10,11).

У відповідності з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, вина ОСОБА_2 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди та залишенні місця події є встановленою та не підлягає доведенню.

Вартість відновлюваного ремонту автомобіля марки «HONDA CRV», реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 15 948,00 гривень, що підтверджується рахунком-фактурою ТОВ «Автосана» №А-00000010 від 23.02.2021 року (а.с.12).

На час скоєння ДТП цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки «ВАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована у ТОВ «Страхова компанія «Кредо», що підтверджується договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/4430660 від 28 листопада 2019 року (а.с.63-65).

Згідно повідомлення ТОВ «Страхова компанія «Кредо» від 17 лютого 2022 року, на адресу страхової компанії не надходило повідомлень про ДТП за наслідками ДТП від 03 жовтня 2020 року (а.с.62).

Відповідно до п. 37.1.4 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є, зокрема, неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, у ТОВ «Страхова компанія «Кредо» згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/4430660 від 28 листопада 2019 року не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування.

Отже, між сторонами виникли зобов`язання у зв`язку із завданням майнової шкоди, які регулюються главою 82 ЦК України.

Положеннями статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Як передбачено ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Зміст норм ст.ст. 11, 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення деліктного зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування майнової шкоди виникає за таких умов: наявність майнової шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала майнової шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала майнової шкоди, та її результатом майновою шкодою; вина особи, яка завдала майнової шкоди. Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Наявність усіх зазначених умов є обов`язковою для ухвалення судом рішення про відшкодування майнової шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за завдану майнову шкоду. При цьому цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях із відшкодування майнової шкоди передбачає презумпцію вини заподіювача майнової шкоди, тому, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача майнової шкоди. Позивач не зобов`язаний доводити вину відповідача у заподіянні майнової шкоди, натомість зобов`язаний подати докази, що підтверджують факт завдання такої шкоди за участю відповідача, розмір спричиненої майнової шкоди, а також докази того, що саме відповідач її спричинив або є особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати таку шкоду. Водночас саме на відповідача законом покладається обов`язок зі спростування презумпції вини заподіювача шкоди. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України).

Аналогічні правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного суду від 26 листопада 2019 року по справі №910/20261/16, а також у постановах Верховного Суду від 10 лютого 2021 року по справі №199/6521/19, від 23 вересня 2021 року по справі №199/3654/18, від 02 лютого 2022 року по справі №447/938/14-ц, від 23 лютого 2022 року по справі №473/468/17, від 03 травня 2022 року по справі №450/4163/18.

Крім того, пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено судам, що обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Згідно з ч. 1ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використання, зберігання хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2ст. 1187 ЦК України).

Таким чином відповідно до ст. 1188 ЦК України відповідач повинен відшкодувати шкоду потерпілому.

Згідно ч.1 ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Крім того, відповідно до роз`яснень, викладених у п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Зобов`язання із заподіяння шкоди (деліктні зобов`язання) це зобов`язання, які виникають внаслідок порушення майнових чи особистих немайнових прав абсолютного характеру і мета яких забезпечити поновлення прав потерпілого за рахунок заподіювача шкоди або особи, відповідальної за шкоду.

Законодавство в деліктних правовідносинах передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, враховуючи, що у ТОВ «Страхова компанія «Кредо» згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/4430660 від 28 листопада 2019 року не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування ( п. 37.1.4 ст. 37 Закону України статті «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), суд приходить до висновку, що шкода завдана позивачу внаслідок ДТП, має бути відшкодована відповідачем ОСОБА_2 , а отже позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 5,6,10,263-265,280 ЦПК України,суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ,) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) матеріальну шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 15 948,00 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот сорок вісім) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ,) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у загальному розмірі 908,00 гривень.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30-ти днів з дня складення повного рішення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня складення рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення рішення.

Повне судове рішення складено 15.02.2023 року.

Суддя