Справа № 199/3847/23
УХВАЛА

10 травня 2023 року суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська Богун О.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав і свобод людини і громадянина судом (ст. 55).

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Порядок звернення в суд за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України від 23 червня 2005 року N 2709-IV "Про міжнародне приватне право" (далі - Закон N 2709-IV) іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм, зокрема, хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 2 Закону N 2709-IV цей Закон застосовується до таких питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом, зокрема, підсудність судам України справ з іноземним елементом.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України "Про міжнародне приватне право" особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є.

Із змісту позовної заяви слідує, що позивач є громадянном України та проживає у вказаній державі, відповідач громадянин рф, який проживає на території рф.

Визначаючи підсудність справ судам України слід керуватися загальними правилами, визначеними у статті 76 Закону N 2709-IV.

Згідно із статтею 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: 1) якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону; 2) якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача; 3) у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України; 4) якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні; 5) якщо у справі про відшкодування шкоди позивач - фізична особа має місце проживання в Україні або юридична особа - відповідач - місцезнаходження в Україні; 6) якщо у справі про спадщину спадкодавець у момент смерті був громадянином України або мав в Україні останнє місце проживання; 7) дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України; 8) якщо у справі про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим особа мала останнє відоме місце проживання на території України; 9) якщо справа окремого провадження стосується особистого статусу або дієздатності громадянина України; 10) якщо справа проти громадянина України, який за кордоном діє як дипломатичний агент або з інших підстав має імунітет від місцевої юрисдикції, відповідно до міжнародного договору не може бути порушена за кордоном; 11) якщо у справі про банкрутство боржник має місце основних інтересів або основної підприємницької діяльності на території України; 12) в інших випадках, визначених законом України та міжнародним договором України.

Враховуючи вищевикладене та те, що позивач є громадянином України, а відповідач є громадянином іншої країни, то правовідносини між сторонами обтяжені ознакою "іноземний елемент", а тому вирішення спору між ними щодо визнання права власності на частину майна в судових органах України необхідно здійснювати відповідно до Закону України "Про міжнародне приватне право", з урахуванням вимог ЦПК України та інших законів України.

Даний позов пред`явлено позивачем до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська за місцем знаходження нерухомого майна на території на яку поширюється юрисдикція Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Однак вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Позивач надав суду позовну заяву та додані до неї додатки. В заяві він покликається на те, що відповідач ОСОБА_2 є громадянин російської федерації. Однак належних та допустимих доказів, що на момент звернення до суду 09.05.2023 відповідач є саме громадянином рф та проживає на території рф не надано.

Також відсутній переклад документів на мову якою володіє відповідач, які викладені виключно українською мовою, в тому числі і копія позовної заяви. Які б за необхідності можливо було надати для ознайомлення відповідачу, який позивачем зазначений, як громадянин рф.

Починаючи з 2014 року загальновідомим є той факт, що рф чинить збройну агресію проти України.

Згідно заяви Міністерства закордонних справ України щодо розриву дипломатичних відносин з російською федерацією опублікованої 24 лютого 2022 року вбачається, що Україна заявила про розрив дипломатичних відносин з росією без розриву консульських відносин внаслідок чого Конвенція про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.93 року на сьогодні у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь не застосовуються.

З розміщеного на сайті "Укрпошти" повідомлення вбачається, що "Укрпошта" припинила доставку поштових відправлень до/з росії та білорусії з перших днів війни, внаслідок чого поштовий зв`язок із вказаними державами відсутній.

Однак відсутність дипломатичного зв`язку із рф та відсутність поштового зв`язку із рф не є підставою для подачі позивачем документів, які мають бути завірені належним чином та мають бути зрозумілими для відповідача, який є іноземцем і місце проживання якого зазначено не на території України. Та який може з ними ознайомитись в будь-який час.

Тому суд вважає за необхідне надати позивачу строк для усунення недоліків, а саме: надання належним чином завіреного перекладу позовної заяви та додатків до неї для відповідача на зрозумілій для відповідача російській мові; для подачі належної та допустимої інформації про дійсне місце реєстрації та проживання відповідача на момент звернення до суду.

Крім того позивачем не сплачено судовий збір.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем, ставка судового збору встановлюється у розмірі: 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору встановлюється у розмірі: 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Так, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 4633,09 грн. на наступний рахунок:

Отримувач: ГУК у Дн-кiй обл/АНД р/ 22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0004627

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська (назва суду, де розглядається справа)

Недоліки слід усунути з урахуванням вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175, 177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260, 352-353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності залишити без руху і надати позивачу строк десять днів з дня вручення ухвали, для усунення вказаних недоліків.

У разі не усунення недоліків у строк, встановлений судом, заяву вважати неподаною та повернути заявнику зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Богун

10.05.2023