Справа № 335/1641/21
Пр. № 2/333/94/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді: Наумової І.Й.,

за участю секретаря судового засідання: Кунець В.В.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: ОСОБА_2 ,

представника третьої особи: Блажко У.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець Ольги Олександрівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання незаконною та скасування постанови приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець О.О., третя особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 ,про визнання незаконною та скасування постанови приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачці на праві приватної власності належить житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачка звернулася до відповідача для оформлення договору купівлі-продажу вказаного будинку між нею та третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 . Відповідачка надала відмову у вчиненні нотаріальної дії, оформлену постановою від 29.01.2021 № 62/03-31. Відмова нотаріуса обґрунтована невиконанням позивачкою приписів ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.06.2004 у цивільній справі № 2-163/04 про затвердження мирової угоди. Позивачка вважає відмову нотаріуса безпідставною та незаконною, оскільки виконати вимоги мирової угоди, затвердженої ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.06.2004 у справі № 2-163/04, вона не може через смерть іншої сторони мирової угоди ОСОБА_5 . Вважає, що смерть останньої звільняє її від виконання обов`язків, покладених вищевказаною мировою угодою. Зазначає, що оскаржувана постанова нотаріуса не заснована на підставах, викладених в ст. 49 ч. 1 Закону України «Про нотаріат» та порушує вимоги ч. 3 ст. 49 даного Закону. Вважає, що викладені в затвердженій судом угоді, обмеження для продажу житлового будинку, пов`язані із її зобов`язаннями перед ОСОБА_5 , не можуть бути перешкодою для посвідчення нотаріусом договору купівлі-продажу цього будинку. За твердженням позивача, відмова нотаріуса порушує її права власника, передбачені ст. 319 Цивільного кодексу України, в частині розпорядження своїм майном на власний розсуд.

На підставі вищевикладеного, позивачка просить суд: визнати незаконною та скасувати постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.01.2021 р. №62/02-31, виданому приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Едемською-Фастовець Ольгою Олександрівною щодо посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку із порушенням правил виключної підсудності ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.01.2021 цивільна справа за позовом ОСОБА_1 передана на розгляд Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.04.2021 відкрито провадження у справі та призначений її розгляд в порядку загального позовного провадження, учасникам справи встановлений строк для надання заяв по суті спору.

Відповідач приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Єдемська-Фастовець О.О. надала письмові пояснення, в яких просила суд розглянути справу за її відсутності, на розсуд суду. Просила врахувати, що Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, передбачено право нотаріуса витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні на вчинення нотаріальних дій. На підтвердження права власності на житловий будинок ОСОБА_1 була надана мирова угода між нею та ОСОБА_5 , затверджена ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.06.2004. Оскільки ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , то вчинення нотаріальної дії з посвідчення правочину купівлі-продажу житлового будинку може спричинити новий спір зі спадкоємцями ОСОБА_5 .

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.07.2021 витребувані у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець О.О. завірені належним чином копії матеріалів нотаріальної справи, заведеної на підставі звернення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у січні 2021 року при оформленні угоди купівлі-продажу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

На виконання ухвали суду приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Єдемська-Фастовець О.О. листом від 29.08.2021 № 65/01-16 повідомила про те, у відповідному наряді щодо звернення ОСОБА_1 стосовно укладання договору купівлі-продажу житлового будинку, інших документів, крім постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, не міститься.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.07.2021 витребуваний з Шостої Запорізької державної нотаріальної контори витяг (інформаційна довідка) зі Спадкового реєстру щодо наявності/відсутності в ньому відомостей про спадкову справу, заведену після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкала за адресою: АДРЕСА_1 .

На виконання ухвали суду Шоста Запорізька державна нотаріальна контора надала Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину).

За клопотанням представника позивача ОСОБА_2 ухвалою суду від 02.12.2021 витребувана у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Хамули Н.Г. копія спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Ухвалою суду від 08.02.2022 копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 витребувано повторно у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Хамули Н.Г..

Листом від 15.02.2022 № 139/02-14/01/2012 приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Хамула Н.Г. надала суду копію спадкової справи.

За ініціативою суду ухвалою від 23.05.2022 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучена ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_7 надані пояснення, в яких зазначено про заперечення проти позову. Третя особа вважає, що постанова нотаріуса є законною та обґрунтованою, направленою на захист її прав та інтересів як спадкоємиці ОСОБА_5 .

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 та позивачка підтримали позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні.

Відповідач приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Єдемська-Фастовець О.О. у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце слухання справи повідомлялась, в матеріалах справи містяться заяви про розгляд справи за її відсутності.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_4 ОСОБА_7 заперечувала проти задоволення позову, просила у позові відмовити.

Третя особа ОСОБА_3 про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений, у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, вислухав пояснення позивачки та їх представника, представника третьої особи, розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

У 2004 році Комунарським районним судом м. Запоріжжя розглядалася цивільна справа № 2-163/04 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на 5/8 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . За результатами розгляду вищевказаної цивільної справи, 15.06.2004 р. судом постановлена ухвала, якою затверджена мирова угода між сторонами (а.с. 9).

За умовами даної мирової угоди ОСОБА_5 згодна з тим, щоб право приватної власності на спадковий будинок по АДРЕСА_1 було визнано за ОСОБА_1 ..

У свою чергу, ОСОБА_1 згодна, щоб ОСОБА_5 проживала у будинку по АДРЕСА_1 та користувалася усім житловим будинком до продажу і отримання нею коштів за половину будинку. ОСОБА_1 зобов`язується:

-протягом 15 днів після набрання законної сили ухвали суду про затвердження мирової угоди зареєструвати житловий будинок АДРЕСА_1 на своє ім`я в БТІ;

-продати вказаний житловий будинок за ринковою вартістю, що діє на момент продажу, завчасно довести до відома про ціну на будинок ОСОБА_5 ;

-вести переговори з покупцями житлового будинку у присутності ОСОБА_5 ;

-оформити договір купівлі-продажу житлового будинку у нотаріуса в присутності ОСОБА_5 і при отриманні коштів від покупця передати ОСОБА_5 половину (1/2 частину) отриманих від продажу житлового будинку коштів за умови, що за час проживання у будинку ОСОБА_5 не виникла заборгованість з оплати комунальних послуг та інших обов`язкових платежів. Якщо ж заборгованість буде мати місце на момент продажу, то від вартості половини будинку, що передається ОСОБА_5 , вираховується сума заборгованості.

ОСОБА_8 зобов`язується:

-не перешкоджати ОСОБА_1 у продажу будинку та прийняти участь у розшуку можливих варіантів продажу будинку і покупців найближчим часом;

-після узгодження ціни продажу житлового будинку написати про це розписку і передати її ОСОБА_1 ;

-погасити заборгованість з оплати комунальних ті інших обов`язкових платежів за житловим будинком, яка виникла за час її проживання;

-після отримання від ОСОБА_1 коштів написати про це розписку і передати її ОСОБА_1 ;

-звільнити житловий будинок після отримання коштів за частину будинку протягом 10 днів.

Ухвала Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.06.2004 про затвердження мирової угоди у справі № 2-163/04 не оскаржувалася сторонами, набрала законної сили.

Позивачка на підставі указаної ухвали суду зареєструвала за собою право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.08.2004 № 439427, виданим орендним підприємством «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» (а.с.10). Також позивачка є користувачем земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 16).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с. 14-15).

Зі спадкової справи, копію якої надано приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Хамулою Н.Г. (а.с. 71-110), на підставі вищевказаної ухвали суду, вбачається, що третя особа ОСОБА_4 (у дівоцтві ОСОБА_9 ) є донькою ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . В подальшому ОСОБА_10 змінила прізвище на ОСОБА_11 у зв`язку із укладенням шлюбу, який у подальшому був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 11.06.2015 серії НОМЕР_1 . 12 серпня 2015 року ОСОБА_11 зареєструвала шлюб з ОСОБА_12 , у зв`язку з чим взяла прізвище чоловіка ОСОБА_13 (а.с. 90). За заявою ОСОБА_4 про прийняття спадщини приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Хамулою Н.Г. відкрита спадкова справа № 1/2012 після померлої ОСОБА_5 . Постановою приватного нотаріуса від 27.09.2012 р. ОСОБА_11 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після померлої ОСОБА_5 , з посиланням на те, що вищевказана ухвала суду по справі № 2-163/04 не містить ознак спадкового майна, а відноситься до боргу, внаслідок чого рекомендовано звернутися до суду з вимогою про одержання від гр. ОСОБА_1 грошових коштів. 10.10.2019 р. ОСОБА_4 ( ОСОБА_14 ) повторно звертається до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_5 , у вигляді майнових прав передбачених мировою угодою, затвердженою ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.06.2004 р. у справі №2-163/04. Листом приватного нотаріуса Хамула Н.Г. від 16.10.2019 р. ОСОБА_4 повідомлено, що постановою від 27.09.2012 р. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді вищевказаних майнових прав. Третьою особою ОСОБА_4 оскаржувалась вищевказана постанова приватного нотаріусу Хамули Н.Г., але її позов був повернений Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, в зв`язку з поданням його з порушенням правил підсудності.

З метою продажу третій особі ОСОБА_3 будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у 2021 році позивачка звернулася до відповідача з питанням посвідчення угоди купівлі-продажу житлового будинку.

Натомість, у посвідченні договору купівлі-продажу цього житлового будинку відповідач відмовив, склавши постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.01.2021 № 62/02-31 (а.с. 8).

У постанові приватний нотаріус Єдемська-Фастовець О.О зазначила, що ОСОБА_1 на підтвердження права власності на будинок була надана ухвала Комунарського районного суду м. Запоріжжя у справі № 2-163/04 від 15.06.2004 про затвердження мирової угоди між ОСОБА_1 та ОСОБА_15 . Згідно з даною угодою, серед іншого, ОСОБА_5 має бути присутньою під час оформлення договору купівлі-продажу житлового будинку у нотаріуса і при отриманні половини (1/2 частини) коштів від покупця за умови, що за час проживання у будинку ОСОБА_5 не виникла заборгованість з оплати комунальних послуг та інших обов`язкових платежів. Якщо ж заборгованість буде мати місце на момент продажу, то від вартості половини будинку, що передається ОСОБА_5 , вираховується сума заборгованості. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 померла. За вказаних обставин, як вказує нотаріус, він не має права вчиняти нотаріальну дію, оскільки це може спричинити за собою новий спір зі спадкоємцями ОСОБА_5 . В оскаржуваній постанові приватний нотаріус послалася на положення ст.ст. 657, 658 ЦК України, ст.ст. 46, 49 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про нотаріат» (далі Закон) нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Правовою основою діяльності нотаріату є Конституція України, цей Закон, інші законодавчі акти України (ст. 2 Закону). Згідно зі ст. 7 Закону нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, Міністерства юстиції України та його територіальних органів, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Нотаріус згідно зі ст. 5 Закону зобов`язаний, зокрема, здійснювати свої професійні обов`язки відповідно до цього Закону і принесеної присяги, дотримуватися правил професійної етики; сприяти фізичним та юридичним особам у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз`яснювати права і обов`язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду; відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам; виконувати інші обов`язки, передбачені законом.

Як визначено ст. 39 Закону, порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до ст. 54 Закону нотаріуси посвідчують правочини, які згідно із законом підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. На вимогу фізичної або юридичної особи будь-який правочин з її участю може бути нотаріально посвідчений. Нотаріус при вчиненні нотаріальної дії перевіряє, чи відповідає зміст посвідчуваного ним правочину вимогам закону і дійсним намірам сторін.

Відповідно до ст.ст. 657, 658 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Відповідно до статті 46 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій, повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні.

У статті 49 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії може відмовити у визначених цією нормою права випадках або в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням;8-1) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії щодо відчуження належного їй майна, внесена до Єдиного реєстру боржників; 9) в інших випадках, передбачених законом.

Тобто, пунктами 2, 9 частини першої статті 49 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, а також в інших випадках, передбачених законом.

За пунктами 10-12 частини першої статті 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону. Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

Главою 2 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 регламентується процедура посвідчення правочинів про відчуження майна. Пунктом 1 цієї глави передбачено, що правочини щодо відчуження майна, право власності на яке підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що посвідчують право власності (довірчої власності) на майно, що відчужується. Право власності на житловий будинок, що відчужуються, може бути підтверджено, зокрема, рішенням суду.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Так, ст. 2, ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» регламентовано, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Право власності у позивачки на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та який вона мала намір відчужити, виникло на підставі мирової угоди, укладеної між нею та ОСОБА_5 , та затвердженою ухвалою суду від 15.06.2004 р. Сторони цієї угоди досягли домовленостей, що ОСОБА_1 на підставі цієї угоди як набула певних майнових прав зареєструвати право власності на даний будинок, так і стала суб`єктом певних майнових обов`язків відносно іншої сторони угоди ОСОБА_5 , у разі здійснення продажу цього будинку. Так, ОСОБА_1 зобов`язалася здійснювати процедуру продажу даного майна за участю ОСОБА_5 , з погодженням з нею ціни продажу майна, оформлення договору відчуження у нотаріуса за присутності ОСОБА_5 , передачу останній 1/2 частки вартості будинку після його продажу.

Приписами ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з рішення суду. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За приписами ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За приписами ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як визначено ст. 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Зобов`язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов`язаним з особою кредитора.

З урахуванням змісту мирової угоди, в якій відсутні конкретні строки щодо реалізації майнових прав і виконання певних обов`язків, які виникають у ОСОБА_5 в зв`язку з продажем спірного майна, підстав виникнення цих обов`язків, можна дійти висновку, що дані майнові права та обов`язки є довготривалими і не припинилися у зв`язку зі смертю ОСОБА_5 , оскільки не є такими, що нерозривно пов`язані з особою ОСОБА_5 , і можуть бути успадковані її спадкоємцями.

Позивачка ОСОБА_1 звертаючись до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець Ольги Олександрівни з питання про посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку, належного їй на підставі вищевказаної ухвали суду про затвердження мирової угоди, не надала їй належних документів, які б вказували на те, що майнові права та обов`язки сторін цієї угоди, в тому числі права щодо участі в процедурі продажу майна та його нотаріального посвідчення, які виникають у них разі відчуження цього майна, припинилися в зв`язку зі смертю ОСОБА_5 та не були успадковані.

В оскаржуваній постанові приватний нотаріус виклала причини відмови у посвідченні цього правочину з посиланням на норми законодавства.

З огляду на вищевказане, враховуючи, що рішення суду є обов`язковим для виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, що завданням нотаріату є також і забезпечення захисту та охорони прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус, відмовивши у посвідченні оскаржуваного договору купівлі-продажу цього будинку діяла в межах своїх повноважень та у відповідності до вимог законодавства.

З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. У зв`язку з відмовою у позові судові витрати позивача не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 10-13, 18, 19, 76-81, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець Ольги Олександрівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_4 ), про визнання незаконною та скасування постанови приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 30.01.2023 р.

Суддя: І. Й. Наумова