Справа № 496/3776/22
Провадження № 2-о/496/27/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Пасечник М.Л.

за участю секретаря - Гончаренко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Заявник, ОСОБА_1 , звернувся до суду з уточненою заявою, в якій просить суд встановити факт постійного проживання без реєстрації ОСОБА_3 , разом з ОСОБА_1 з 2009 року по день смерті ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Свою заяву заявник мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . ОСОБА_3 була зареєстрована в АДРЕСА_2 , але яка постійно по день смерті проживала без реєстрації в м. Біляївка Одеської області. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки, площею 6,35 гектарів, серія ОД за №062233, яка розташована на території Андрієво-Іванівської сільської ради Миколаївського району Одеської області та зареєстрована в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі №24. 24.06.2009 року ОСОБА_3 склала на ім`я заявника заповіт на належну їй земельну ділянку (пай), площею 6,35 га. Заявник є єдиним спадкоємцем за заповітом. З метою оформлення своїх спадкових прав на вказане спадкове майно, заявник звернувся із заявою до державного нотаріуса Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одеса Ласурія Я.Ю. про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .. Але листом від 05.10.2021 року заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, належного спадкодавцю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . У вказаному листі державний нотаріус рекомендував звернутись до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заявник фактично прийняв спадщину так як постійно проживав разом з ОСОБА_3 , а саме з січня місяця 2008 року однією сім`єю, без реєстрації, до дня її смерті за адресою: АДРЕСА_1 та доглядав за нею, разом вели спільне господарство, оскільки вона хворіла на атеросклеротичну хворобу серця, гіпертонію. В зв`язку з хворобою потребувала постійного догляду за нею. У зв`язку з вказаними обставинами заявник, змушений звернутись до суду з вказаною заявою, так як в іншому порядку оформити свої спадкові права я не маю можливості.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій зазначила, що заяву підтримує та просить справу розглянути у її відсутність та відсутність заявника.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що заяву визнає та просить задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією повторно виданого свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Миколаївському району Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №271 від 03.12.2013 року.

Відповідно до копії заповіту від 23.06.2009 року встановлено, що ОСОБА_3 на випадок її смерті зробила розпорядження на належну їй земельну ділянку (пай) площею 6,35 га, яка знаходиться на території Андрієво-Івнівської сільської ради Миколаївського району Одеської області, згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку на користь ОСОБА_1 .

Відповідно до копії постанови від 05.10.2021 року за №4036/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальних дій видану державним нотаріусом Ласурія Я.Ю. Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) встановлено, що заявнику ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, належного спадкодавцю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що спадкоємцем не було надано жодних доказів прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 .

Також згідно акту від 28.10.2022 року встановлено, що депутатом Біляївської міської ради Одеської області Борисенко Л.В. в присутності жителів м. Біляївка ОСОБА_4 , 1959 року народження, ОСОБА_5 , 1956 року народження, було складено зазначений акт, про те, що в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з 2009 року по день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала без реєстрації ОСОБА_3 однією сім`єю з донькою ОСОБА_2 та її чоловіком ОСОБА_1 , з якими вели спільне господарство. Донька та зять здійснювали догляд за ОСОБА_3 ..

Відповідно до довідки №942 від 25.08.2022 року виданої секретарем Біляївської міської ради Борисенко М. встановлено, що ОСОБА_3 дійсно до дня смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, на праві власності ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 6,35 га, яка розташована на території Андрієво-Іванівської сільської ради Миколаївського району Одеської області, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №062233, виданого 22.03.2004 року.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження встановлюються факти, що мають юридичне значення.

Як передбачено ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Заява фізичної особи про вставлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання (ч.1 ст. 316 ЦПК України).

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Згідно з п. 10 цієї Постанови суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Отже, встановлення даного факту в позасудовому порядку є неможливим.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах спадкування», слідує, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (п.п. 3, 5 ст. 1268 ЦК України).

Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Судом достовірно встановлено, що заявник на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем - ОСОБА_3 однією сім`єю, вели з нею сумісне господарство за адресою: АДРЕСА_1 , по день смерті останньої.

Факт, про встановлення якого просить заявник має для нього юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати право на спадок.

Згідно із вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надані заявником докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт постійного проживання заявника з померлою з 2009 року по день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За таких обставин, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку, встановлення постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд приходить до висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 89, 258, 259, 263, 265, 268, 315-319 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини- задовольнити.

Встановити факт постійного проживання без реєстрації ОСОБА_3 разом з заявником ОСОБА_1 , з 2009 року по день смерті ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його отримання до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя М.Л. Пасечник