Справа № 603/62/23
Провадження №2/603/54/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2023 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Галіяна І.М.

секретаря судового засідання Б`єлі Д.С.

розглянувши в спрощеному позовному провадженні цивільну справу:

позивач: ОСОБА_1

представник позивача: адвокат Микулич Ігор Володимирович

відповідач: ОСОБА_2

представник відповідача: адвокат Андрусенко Ігор Ярославович

предмет позову: розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог.

Представник позивача адвокат Микулич І.В. звернувся в Монастириський районний суд Тернопільської області в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 14.03.2013 року в Комітеті записів актів цивільного стану адміністративного департаменту адміністрації м.Тюмені Російської Федерації (Комитет ЗАГСу административного департамента Администрации города Тюмени) сторони зареєстрували шлюб, актовий запис №965.

За час перебування в шлюбі в подружжя народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є громадянином України та проживає з відповідачем.

В позовній заяві зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, одруження виявилось невдалим оскільки у позивача відсутні спільні інтереси з дружиною, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, сторони втратили почуття любові один до одного. На даний час ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено, а тому позивач переконаний, що сенсу підтримувати сімейні відносини немає та вважає, що спільне проживання та збереження шлюбу неможливі.

ІІ. Процесуальні рішення в справі.

Ухвалою судді Монастириського районного суду Тернопільської області від 09.02.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

ІІІ. Позиції сторін.

У зв`язку з неможливістю подальшого спільного проживання в шлюбі позивач ОСОБА_1 просить укладений 14.03.2013 року в Комітеті записів актів цивільного стану адміністративного департаменту адміністрації м.Тюмені Російської Федерації між ним та ОСОБА_2 шлюб розірвати.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився проте представником позивача направлено до Монастириського районного суду Тернопільської області клопотання в якому він просить розглянути дану справу без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася проте представником відповідача до Монастириського районного суду Тернопільської області направлено заяву про розгляд справи без його участі та без участі відповідача, проти розірвання шлюбу не заперечує, просить шлюб розірвати.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання у відсутності сторін по справі.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що 14.03.2013 року в Комітеті записів актів цивільного стану адміністративного департаменту адміністрації м.Тюмені Російської Федерації сторони зареєстрували шлюб, актовий запис №965, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

За час перебування в шлюбі в подружжя народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , яка проживає з мамою відповідачем по справі ОСОБА_2 , є громадянином України, згідно рішення УДМС України в Тернопільській області від 11.09.2018 року та підтверджується довідкою №220/2018 про реєстрацію особи громадянином України, що відповідачем в поданому представником позивача позові не заперечувалось.

Сторони по справі спільного господарства не ведуть, сумісне проживання остаточно припинено, шлюб носить формальний характер, позивач настоює на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу погодившись з позовними вимогами в повному обсязі, сторони миритися не бажають.

V. Джерела права й акти їх застосування.

В Постанові Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначається, що при розгляді справ, які виникають у зв`язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23 червня 2005 року, а також інших нормативно - правових актів, що регулюють сімейні відносини.

Згідно ч. 1 ст. 3 СК України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України)

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу та сторони миритися не бажають, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

У відповідності до ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

VІ. Висновки за результатами розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач та відповідач миритися не бажають і збереження шлюбних відносин суперечить їх інтересам, суд дійшов висновку, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідно розірвати, так як подальше спільне проживання сторін та збереження сім`ї неможливе та суперечитиме інтересам кожного з подружжя.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 12, 81, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ч. 3 ст. 56, 110, 112 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги представника позивача адвоката Микулича Ігоря Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , зареєстрований 14.03.2013 року в Комітеті записів актів цивільного стану адміністративного департаменту адміністрації м.Тюмені Російської Федерації (Комитет ЗАГСу административного департамента Администрации города Тюмени, рус.), актовий запис №965.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі ухвалення рішення за відсутності учасників справи протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 06.03.2023 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , (паспорт НОМЕР_3 ), уродженця с.Бариш Бучацького району Тернопільської області Україна, громадянина Російської Федерації, адреса останнього фактичного місця проживання на території України с.Бариш Чортківського (Бучацького) району Тернопільської області.

Представник позивача: адвокат Микулич Ігор Володимирович, (Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ІФ №001831 від 16.08.2021 року, Ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АТ №1035838 від 25.01.2023 року), адреса робочого місця: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 ), проживаючої згідно позовної заяви та зареєстрованої згідно встановлених судом даних за адресою: АДРЕСА_2 .

Представник відповідача: адвокат Андрусенко Ігор Ярославович, (Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №701 від 27.04.2012 року, Ордер серії ВО №1049116 на надання правничої (правової) допомоги від 03.03.2023 року), адреса робочого місця: АДРЕСА_3 .

Суддя І. М. Галіян