Справа № 357/9409/22
Провадження № 2/357/132/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Цукуров В.П.,

секретар судового засідання Чайка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в м.Біла Церква Київської області за правилами спрощеного позовного провадженняцивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі «Позивач») звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_2 (далі «Відповідач») про стягнення боргу.

В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач посилається на наступні обставини.

09.08.2019 року Позивач на підставі усного договору позики, підтвердженого розпискою, передав у борг Відповідачу гроші у розмірі 52000 грн., строком до 31.10.2019 року.

31.10.2019 року Відповідач грошові кошти за договором позики не повернула, чим порушила умови вказаного договору.

Оскільки Позивачем Відповідачеві у борг були передані грошові кошти в національній валюті, внаслідок тривалого невиконання зобов`язання, сума боргу знецінилася, тому Позивач заявив вимоги про стягнення інфляційних витрат та 3% річних.

Розмір позовних вимог складають 52000 грн. суми позики, інфляційні витрати в розмірі 19724,35 грн. та 3% річних у розмірі 4577,40 грн., що разом становить 76301,75 грн.

При цьому загальну ціну позову Позивачем зазначено у розмірі 80879,15 грн., як наслідок подвоєння розміру 3% річних (80879,15 грн. загальна ціна позову = 52000 грн. сума позики + 19724,35 грн. інфляційні втрати + 4577,40 грн. 3% річних + 4577,40 грн.).

11.11.2022 року ухвалою суду було відкрито провадження у даній справі та постановлено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.21).

13.12.2022 року у судове засідання Позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.23). 12.12.2022 року до канцелярії суду засобами електронного зв`язку від представника Позивача адвоката Єрмака О.В. надійшла заява про розгляд справи без участі Позивача та його представника (а.с.25-27).

13.12.2022 року у судове засідання Відповідач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.24). 12.12.2022 року до канцелярії суду від Відповідача надійшло клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку із необхідністю останньої у ознайомленні із матеріалами справи (а.с.28-30).

18.01.2023 року у судове засідання Позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.34). 17.01.2023 року до канцелярії суду засобами електронного зв`язку від представника Позивача адвоката Єрмака О.В. надійшла заява про розгляд справи без участі Позивача та його представника (а.с.36-38).

18.01.2023 року у судове засідання Відповідач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.35). 17.01.2023 року до канцелярії суду засобами електронного зв`язку від Відповідача надійшло клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку із неможливістю прибуття останньої у судове засідання (а.с.40-43).

16.02.2023 року у судове засідання Позивач та його представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с.50,51). 14.02.2023 року до канцелярії суду від представника Позивача адвоката Єрмака О.В. засобами електронного зв`язку надійшла заява про розгляд справи без участі Позивача та його представника (а.с.52-54).

16.02.2023 року у судове засідання Відповідач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.49). 16.02.2023 року до канцелярії суду від Відповідача засобами електронного зв`язку надійшла заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги Відповідач підтримала повністю (а.с.55-59).

21.02.2023 року до канцелярії суду засобами електронного зв`язку від представника Позивача адвоката Єрмака О.В. надійшла заява про зменшення позовних вимог. Просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти за договором позики від 09.08.2019 року в розмірі 52000,00 грн. (п`ятдесят дві тисячі гривень), три проценти річних в розмірі 4577,40 грн. (чотири тисячі п`ятсот сімдесят сім гривень 40 копійок), інфляційні втрати в розмірі 19724,35 грн. (дев`ятнадцять тисяч сімсот двадцять чотири гривні 35 копійок), а всього стягнути 76301,75 грн. (сімдесят шість тисяч триста одну гривню 75 копійок). Розгляд справи проводити без участі Позивача та його представника (а.с.64-66).

24.02.2023 року до канцелярії суду засобами поштового зв`язку від представника Позивача адвоката Єрмака О.В. надійшла заява про формування повного пакету документів, якою надав до суду оригінальний примірник боргової розписки Відповідача від 09.08.2019 року (а.с.69,70).

07.03.2023 року у судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. У матеріалах справи наявні заяви сторін про розгляд справи без їхньої участі (а.с. 56, 64-66).

У зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Усебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин.

09.08.2019 року між Позивачем та Відповідачем було укладено договір позики. На підтвердження укладення вказаного договору та його умов Позивачем було надано суду розписку від 09.08.2019 року (а.с.13).

За умовами договору від 09.08.2019 року Відповідач отримала у Позивача в борг грошові кошти в розмірі 52000, 00 грн. та зобов`язувалася їх повернути до 31.10.2019 року.

У порушення взятих на себе зобов`язань Відповідач не повернула Позивачу борг у строк, обумовлений договором позики.

16.02.2023 року до канцелярії суду від Відповідача засобами електронного зв`язку надійшла заява, у якій остання визнала позовні вимоги повністю (а.с.56).

Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права.

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, до якого згідно з практикою Суду відносяться й грошові кошти.

У пункті 36 рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» та інших рішення Суду.

У той же час, відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

На підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Крім того, ч.1 ст.1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Відповідно до Правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 18.09.2013 року (справа № 6-63цс13) щодо застосування норм права, яка згідно з чинним цивільним процесуальним законодавством має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За правилом ч.ч.2, 3 ст.545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.

Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Правовий аналіз ст.545 ЦК України дає підстави вважати, що позикодавець - держатель оригіналу боргового документа є належним кредитором у зобов`язанні, на підтвердження виникнення якого наданий такий борговий документ.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

При цьому, в ході розгляду справи Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів виконання ним зобов`язань за укладеним з Позивачем договором позики.

Суд виходить з того, що у даній справі договір позики (розписка) - борговий документ, який укладений між сторонами у справі на підтвердження прийняття зобов`язання за договором позики та який наявний у Позивача, свідчить про існування правовідносин за договором позики між сторонами у справі.

Дана розписка містить розмір отриманих Відповідачем в борг грошових коштів із зобов`язанням та строком їх повернення і особистим підписом Відповідача як позичальника.

Відповідно до вимог ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, 3% річних від простроченої суми, що підлягає стягненню з Відповідача за період з 01.11.2019 року по 07.10.2022 року становить 4 577,40 грн. Обрахунок проведено виходячи із суми заборгованості у національній валюті відповідно до формули: сума боргу*3% річних*кількість днів прострочення з 01.11.2019 року по 07.10.2022 року: 365 днів.

Розрахунок інфляційних втрат розраховується за формулою: (індекс інфляції) добуток щомісячних індексів за відповідний період; (збитки від інфляції) = (сума боргу)* (індекс інфляції)/ 100% - (сума боргу). Тобто, інфляційні втрати за період з 01.11.2019 року по 07.10.2022 року складають 19724,35 грн.

Суд погоджується із відповідними розрахунками Позивача, із яким погодився і Відповідач, якою позовні вимоги визнано повністю (а.с. 10,11). А тому, з Відповідача на користь Позивача необхідно стягнути 3% річних у сумі 4 577,40 грн. та інфляційні втрати у сумі 19724,35 грн.

З огляду на наведене, з урахуванням принципу змагальності та диспозитивності, суд приходить до висновку про те, що вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 коштів за договором позики є законними та обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, а тому з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню кошти за договором позики від 09.08.2019 року в сумі 52000 грн., 3% річних у сумі 4 577,40 грн. та інфляційні втрати у сумі 19724,35 грн., а всього необхідно стягнути 76301,75 грн.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Таким чином, справу розглянуто в межах заявлених Позивачем позовних вимог, з урахуванням обраного ним способу захисту права, на підставі поданих сторонами доказів.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому судовий збір у сумі 992,40 грн. також необхідно стягнути з Відповідача на користь Позивача.

За вимогами статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Статтею 246 ЦПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

14.02.2023 року до канцелярії суду від представника Позивача адвоката Єрмака О.В. засобами електронного зв`язку надійшла заява, у якій, поряд із іншим, зазначено, що докази понесених витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, буде надано відповідно до вимог чинного законодавства протягом п`яти днів з моменту винесення рішення (а.с.52-53).

21.02.2023 року до канцелярії суду засобами електронного зв`язку від представника Позивача адвоката Єрмака О.В. надійшла заява про зменшення позовних вимог, у якій, поряд із іншим, було зазначено, що доказ понесених судових витрат буде надано суду відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Відтак, питання про судові витрати у формі надання Позивачу професійної правничої допомоги має бути вирішено додатково у встановлений Законом спосіб.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.3, 12, 13, 81, 141, 254, 263, 264-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти за договором позики від 09.08.2019 року в розмірі 52000,00 грн. (п`ятдесят дві тисячі гривень), три проценти річних в розмірі 4577,40 грн. (чотири тисячі п`ятсот сімдесят сім гривень 40 копійок), інфляційні втрати в розмірі 19724,35 грн. (дев`ятнадцять тисяч сімсот двадцять чотири гривні 35 копійок), а всього стягнути 76301,75 грн. (сімдесят шість тисяч триста одну гривню 75 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 07.03.2023 року.

Суддя В. П. Цукуров