Провадження № 2/752/6737/23
У Х В А Л А

іменем України

23 жовтня 2023 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Контрольний фактор» про стягнення коштів,-

встановив:

ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С. від 05.09.2023 року відкрито провадження в указаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та призначено судовий розгляд на 23.10.2023 року.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом цього спору є стягнення грошових коштів в розмірі 50 000,00 грн, сплачених позивачем ТОВ «Контрольний фактор» згідно з укладеним попереднім договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Вендор-Фінанс» № ПД-/1353 від 26.09.2021 року, а також штрафу в розмірі 10 000,00 грн відповідно до п. 7.1. цього договору за невиконання умов цього договору покупцем.

При цьому, предметом попереднього договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Вендор-Фінанс» № ПД-/1353 від 26.09.2021 року, є укладення та належним чином оформлення корпоративних прав - частки у розмірі 0,0946 %, що дорівнює 50 000,00 грн статутного капіталу ТОВ «Вендор-Фінанс» (п.п. 1.1., 1.2., 1.5.6. цього Договору).

Згідно з п. 2.2. спірного попереднього договору покупець зобов`язаний перерахувати продавцю суму авансового платежу в розмірі 50 000,00 грн.

За змістом п. п. 7.1.,7.2. попереднього договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Вендор-Фінанс» № ПД-/1353 від 26.09.2021 року, у випадку невиконання цього Договору Продавцем, останній зобов`язується сплатити на користь Покупця штраф в розмірі 10 000,00 грн і повернути отриманий авансовий платіж у розмірі 50 000,00 грн.

Обставини неукладення договору купівлі-продажу корпоративних прав та неповернення відповідачем в добровільному порядку коштів, сплачених ОСОБА_1 ТОВ «Контрольний фактор» за частку в статутному капіталі товариства, на думку позивача, призвели до порушення її прав як покупця частки у розмірі 0,0946 % статутного капіталу ТОВ «Вендор-Фінанс», в зв`язку з чим, вона звернулася до суду з вказаним позовом про стягнення коштів.

За змістом ст. ст. 7, 21 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» договір, за яким учасники товариства зобов`язуються реалізовувати свої права та повноваження певним чином або утримуватися від їх реалізації (далі - корпоративний договір), вчиняється в письмовій формі. Корпоративний договір може бути оплатним або безоплатним. Додатковими сторонами корпоративного договору також можуть бути саме товариство та треті особи. Корпоративний договір, який не відповідає цим вимогам, є нікчемним. Учасник товариства має право відчужити свою частку (частину частки) у статутному капіталі товариства оплатно або безоплатно іншим учасникам товариства або третім особам.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

За змістом ч. ч. 1-5 ст. 182 ГК України за попереднім договором суб`єкт господарювання зобов`язується у певний строк, але не пізніше одного року з моменту укладення попереднього договору, укласти основний господарський договір на умовах, передбачених попереднім договором. Попередній договір повинен містити умови, що дозволяють визначити предмет, а також інші істотні умови основного договору. До укладення попередніх договорів не застосовується загальний порядок укладення господарських договорів. У разі якщо сторона, яка уклала попередній договір, одержавши проект договору від іншої сторони, ухиляється від укладення основного договору, друга сторона має право вимагати укладення такого договору в судовому порядку. Зобов`язання укласти основний договір, передбачене попереднім договором, припиняється, якщо до закінчення строку, в який сторони мають укласти основний договір, одна із сторін не надішле проект такого договору другій стороні. Відносини щодо укладення попередніх договорів регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За змістом ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін, як правило, є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є захист цивільних прав та/або охоронюваних законом інтересів, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.

Юрисдикція господарських судів визначена ст. 20 ГПК України, за змістом п. 4 ч. 1 якої господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах.

Тобто правовою підставою для виникнення спору в цій справі є попередній договір № ПД-/1353 від 26.09.2021 року, предметом якого є відчуження частки у статутному капіталі ТОВ «Вендор-Фінанс».

Те, що однією із сторін вказаного спору є фізична особа, яка не набула корпоративних прав в зв`язку з порушенням на її думку умов спірного договору відповідачем, не змінює його правової природи як спору з правочину щодо частки в статутному капіталі товариства, розгляд якого віднесено до юрисдикції господарських судів відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 20 ГПК України.

Для вирішення питання щодо юрисдикції таких спорів не має значення, чи набула особа, на користь якої відчужено частку, корпоративних прав в установленому законом порядку. Винятком із зазначеного правила є лише спори щодо правочинів у сімейних та спадкових правовідносин, тобто спори щодо дій, спрямованих на набуття, зміну або припинення сімейних і спадкових прав та обов`язків, які мають вирішуватися в порядку цивільного судочинства (постанова Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 року в справі № 910/2388/20).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином провадження в указаній справі підлягає закриттю, оскільки вказаний спір виник з попереднього договору про відчуження частки (корпоративних прав), а докази того, що під час його укладення сторони діяли з метою набуття, зміни або припинення сімейних і спадкових прав та обов`язків, матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд роз`яснює позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

В зв`язку із тим, що суд дійшов висновку про закриття провадження в указаній справі з підстав, визначених п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, заперечення представника відповідача ТОВ «Контрольний фактор» адвоката Босенка О.М. проти вирішення вказаного спору Голосіївським районним судом м. Києва та залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду, підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст. ст. 255, 256 ЦПК України, суд, -

постановив:

провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Контрольний фактор» про стягнення коштів - закрити.

Роз`яснити позивачу, що вирішення цього спору здійснюється в порядку господарського судочинства.

Заперечення представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Контрольний фактор» - адвоката Босенка Олександра Михайловича проти вирішення спору в Голосіївському районному суді м. Києва та залишення позовної заяви без розгляду - повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя В.С. Хоменко