Справа № 137/1143/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" жовтня 2023 р.

Літинський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Верещинської Я.С.

за участю: секретаря судового засідання Хижук Л.І.

сторін у справі: відповідача ОСОБА_1

представника відповідача-адвоката Зайця Б.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Літин цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду із зазначеним позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів в розмірі 1/4 частки від усіх його видів заробітку з моменту винесення рішення суду і до 30.05.2025. Позов позивачка мотивувала тим, що вона є студенткою другого курсу Вінницького вищого професійного училища Департаменту поліції охорони заочної форми навчання. Посилаючись на обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, позивачка змушена звернутись з вказаним позом до відповідача ОСОБА_1 , який є її батьком, оскільки на даний момент фінансово її забезпечує на навчання лише мама.

Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 22.09.2023 провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд по суті на 23.10.2023 із викликом сторін.

Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, її представник-адвокат Данилюк П.П. подав до суду заяву, у якій просив розглянути у їх відсутність. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник-адвокат Заєць Б.В. в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково та не заперечували щодо необхідності сплачувати аліменти на утримання дочки, яка продовжує навчання, проте просили аліменти стягувати в розмірі 1/5 частки доходу ОСОБА_1 , посилаючись на необхідність обох батьків порівну брати участь в утриманні дитини. При цьому зазначили, що відповідач працює в охоронником в ВОДКЛ та розмір його доходів складає близько 8000грн на місяць, із яких вважали за доцільне вирахувати значну суму витрат відповідача на проїзд на роботу з с. Дашківці у м. Вінницю та сплату чималих комунальних платежів. Також просили врахувати стан здоров`я відповідача, оскільки він має гіпертонічну хворобу, хворобу очей та розширення вен, що впливає на його працездатність та потребує фінансових витрат.

Суд з`ясував позицію сторін, дослідив матеріали цивільної справи, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та дійшов наступного висновку.

Відповідач у справі ОСОБА_1 є батьком позивачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 27.12.2004 Виконкомом Демидівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області (а.с.5).

ОСОБА_2 є студенткою другого курсу Вінницького вищого професійного училища Департаменту поліції охорони і навчається за спеціальністю «Правоохоронна діяльність» на договірній основі вперше. Форма навчання заочна. Навчається за контрактом, тому будь яких грошових надходжень не отримує. Оплата за навчання у 2023/2024 н.р. становить 11500грн, термін навчання з 01.09.2023 по 30.05.2025, згідно довідки №1064 виданої 01.09.2023 навчальним закладом (а.с.6).

ОСОБА_1 за період з січня по червень 2023 року отримував заробітну плату в середньому близько 8300грн/міс, згідно Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 03.10.2023 (а.с.23).

Згідно довідки військово-лікарської комісії №478/2868 від 14.07.2023 (а.с.24) ОСОБА_1 має, зокрема, гіпертонічну хворобу ІІ 1ст РССУ IV, гіпертрофію лівого шлуночка, ангіопатію судин сітківки обох очей, варикозне розширення вен нижніх кінцівок.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 20 Постанови від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження.

Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17.

Визначаючись щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує взаємний обов`язок батьків по утриманню дитини та реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

Відповідач є працевлаштованим, отримує доходи, а тому в сукупності оцінених судом доказів, є підстави вважати, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини. Поряд з цим суд враховує дохід відповідача ОСОБА_1 , який отримує в середньому близько 8300грн/місяць та витрачає певну суму на проїзд до місця роботи у м. Вінницю, а також стан його здоров`я, що беззаперечно потребує фінансових витрат на лікування.

З огляду на викладене, суд вважає, що буде справедливим наразі стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти у розмірі 1/5 (однієї п`ятої) частки від усіх видів заробітку (доходу) платника з моменту винесення рішення суду і до закінчення навчання в навчальному закладі, але не більш як до досягнення 23 років.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1073,60грн, оскільки позивачка була звільнена від його сплати при зверненні до суду з даною позовною заявою.

Керуючись ст.2, 5, 10-13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 274, 279, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/5 (однієї п`ятої) частки від усіх видів заробітку (доходу) платника з моменту винесення рішення суду і до закінчення навчання в навчальному закладі, але не більш як до досягнення 23 років.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 (одну тисячу сімдесят три гривні 60 копійок) грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 26.10.2023.

Позивачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя : Верещинська Я. С.