ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/7421/21Головуючий у 1-й інстанції Вийванко О.М.
Провадження № 22-ц/817/26/23 Доповідач - Бершадська Г.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Бершадська Г.В.

суддів - Гірський Б. О., Хома М. В.,

секретар - Панькевич Т.І.

з участю представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 червня 2022 року, повний текст якого складено 24 червня 2022 року, ухвалене суддею Вийванко О.М. у цивільній справі №607/7421/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про зобов`язання виплатити грошову компенсацію, припинення права спільної часткової власності та визнання права власності на частку у праві спільної часткової власності та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи , які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про зобов`язання виплатити грошову компенсацію, припинення права спільної часткової власності та визнання права власності на частку у праві спільної часткової власності,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом, який обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_7 . 21 січня 2019 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Скідан О.Є. було зведено спадкову справу №2/2019. ОСОБА_3 прийняв спадщину шляхом подачі заяви про про прийняття спадщини від 30 січня 2019 року. У складі спадкового майна померлого був автомобіль KIA Sportage, 2016 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частину якого визнано за ОСОБА_2 на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 3 березня 2020 року у справі №607/22419/19. Оскільки 1/2 частка спірного автомобіля була визнана за ОСОБА_2 , тому інша 1/2 частка належить спадкоємцям ОСОБА_7 , якими є : ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 . Позивач вважає, що його частка 1/8 частин автомобіля є незначною, а виділ її в натурі є неможливим.

Зважаючи на вищенаведене, просив суд:

-зобов`язати ОСОБА_2 виплатити ОСОБА_3 грошову компенсацію за 1/8 частку у праві спільної часткової власності на автомобіль KIA Sportage, 2016 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , шасі (кузов, рама) НОМЕР_2 у розмірі 72118,75 грн;

-припинити право спільної часткової власності ОСОБА_3 на 1/8 частку у праві спільної часткової власності на даний автомобіль;

-визнати за ОСОБА_2 право власності на відповідну 1/8 частку у праві спільної часткової власності на даний автомобіль.

В серпні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом, в якому просила зобов`язати ОСОБА_3 виплатити їй грошову компенсацію за 1/2 частку у праві спільної часткової власності на автомобіль KIA Sportage, 2016 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , шасі (кузов, рама) НОМЕР_2 у розмірі 288475,00 грн, яка належить їй згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 3 березня 2020 року у справі №607/22419/19 та грошову компенсацію за 1/8 частки згідно Свідоцтва про право на спадщину, загальна сума становить 360593,75 грн шляхом припинення права спільної часткової власності ОСОБА_2 на 1/2 частку у праві спільної часткової власності на вказаний автомобіль у сумі 288475,00 грн, яка належить їй згідно рішення суду та на 1/8 частки згідно свідоцтва про право на спадщину.

Зустрічний позов обґрунтовано обставинами, зазначеними ОСОБА_3 у первісному позові, а також тим, що спільне користування майном є неможливим, як і його поділ, проте у ОСОБА_2 коштів на компенсацію ОСОБА_3 за його частку немає, тому вважає за можливе відмовитись від своєї частки.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 червня 2022 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію за 1/8 частку у праві спільної часткової власності на автомобіль KIA Sportage, 2016 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , шасі (кузов, рама) НОМЕР_2 у розмірі 60562,50 грн.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_3 на 1/8 частку у праві спільної часткової власності на автомобіль KIA Sportage, 2016 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , шасі (кузов, рама) НОМЕР_2 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 908,00 грн судового збору.

У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити, позов ОСОБА_2 задовольнити. Вказує, що рішення прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, оскільки станом на день прийняття оскаржуваного рішення, ОСОБА_3 не володіє часткою у спірному майні та у нього відсутнє Свідоцтво про право на спадщину. Крім цього, ОСОБА_2 не має можливості сплатити ОСОБА_3 компенсацію, так як є безробітною та на її утриманні перебуває малолітній син - ОСОБА_6 .

Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення представника апелянта, яка підтримала доводи апеляційної скарги та представника позивача, який вважає рішення суду законним, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно - транспортний засіб типу - загальний легковий універсал -в, марки - КІА, моделі - SPORTAGE, випуску 2016 року, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі 21.01.2019 року було зареєстровано спадкову справу №2/2019 приватним нотаріусом Скідан О.Є.

Спадкоємцями майна ОСОБА_7 є його діти: ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Всі спадкоємці прийняли спадщину звернувшись із заявами до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Скідан О.Є. про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 : ОСОБА_4 звернулась із заявою 21.01.2019 року, ОСОБА_3 - 30.01.2019 року, ОСОБА_5 - 27.05.2019 року , законний представник малолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 - 05.02.2019 року .

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.03.2020 року у цивільній справі №607/22419/19 визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частку автомобіля KIA Sportage, 2016 року виписку, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_2 , як на частку у справі спільної сумісної власності подружжя. Дане рішення суду набрало законної сили 06.08.2020 року.

Згідно заяви №5 від 18.03.2021 ОСОБА_4 звернулась до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Скідан О.Є. про видачу свідоцтва про право на спадщину на відповідну частку транспортного засобу типу - загальний легковий універсал -в, марки - КІА, моделі - SPORTAGE, випуску 2016 року, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Постановою приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Скідан О.Є. від 18.03.2021 року за №7/01-31 ОСОБА_4 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на відповідну частку транспортного засобу типу - загальний легковий універсал -в, марки - КІА, моделі - SPORTAGE, випуску 2016 року, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки у ОСОБА_4 було відсутнє свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Згідно заяви №6 від 19.03.2021 ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Скідан О.Є. про видачу свідоцтва про право на спадщину на відповідну частку транспортного засобу типу - загальний легковий універсал -в, марки - КІА, моделі - SPORTAGE, випуску 2016 року, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Постановою приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Скідан О.Є. від 19.03.2021 року за №8/01-31 ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на відповідну частку транспортного засобу типу - загальний легковий універсал -в, марки - КІА, моделі - SPORTAGE, випуску 2016 року, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки у ОСОБА_3 було відсутнє свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Задовольняючи первісний позов суд першої інстанції виходив з того, що частка ОСОБА_3 у праві спільної часткової власності є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, бажання позивача одержати грошову компенсацію за належну йому частку у майні та припинити своє право власності, а також те, що позивачем автомобіль не використовується так як він перебуває у користуванні відповідача. Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову суд врахував що ОСОБА_2 має 1/2 частку у праві спільної часткової власності на автомобіль, автомобіль перебуває у її володінні та користуванні і позивачем не використовується.

Колегія погоджується з такими висновками суду.

У частині третій статті 358 ЦК України визначено, що кожен зі співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до частин першої, другої статті 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі належної йому частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

При цьому згода інших співвласників на виплату співвласнику, який бажає отримати компенсацію вартості його частки, не є обов`язковою, проте судам під час вирішення справ зазначеної категорії необхідно з`ясувати, чи реалізація цього права не порушить прав інших осіб, які мають (не мають) змоги сплатити співвласнику грошову компенсацію вартості його частки.

Таким чином, врахувавши те, що частка ОСОБА_3 є незначною у праві спільної часткової власності на автомобіль KIA Sportage, 2016 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , шасі (кузов, рама) НОМЕР_2 , не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння та користування майном є неможливим, бажання ОСОБА_3 одержати грошову компенсацію за належну йому частку, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з ОСОБА_2 грошової компенсації вартості 1/8 частки у праві спільної часткової власності на спірний автомобіль та припинення права спільної часткової власності останнього на даний транспортний засіб.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 не володіє часткою у спірному майні спростовуються Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 8 грудня 2022 року, виданим приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Скідан О.Є. та зареєстрованим в реєстрі за №7258.

Також колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги щодо відсутності у ОСОБА_2 можливості сплатити компенсацію вартості частки ОСОБА_3 у спірному майні, оскільки факт відсутності у ОСОБА_2 коштів для одноразової виплати компенсації позивачеві сам по собі не може бути ознакою надмірності тягаря з такої виплати. Якщо у відповідача будуть відсутні кошти, зокрема регулярні доходи, для реального виконання рішення суду, за яким на користь позивача треба виплатити компенсацію, то під час виконавчого провадження виконавець може звернути стягнення на майно відповідача, у тому числі на присуджену йому річ (стаття 56 Закону України «Про виконавче провадження»). Виручені від реалізації кошти спрямовуються на задоволення вимог стягувача, сплату виконавчого збору, відшкодування витрат виконавчого провадження тощо.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 8 лютого 2022 року у справі №209/3085/20.

Рішення суду є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 367, 375, 382-384, 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 червня 2022 року - залишити без змін.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 05 січня 2023 року.

Головуюча Бершадська Г.В.

Судді Гірський Б.О.

Хома М.В.