КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

справа № 133/2080/22

24.01.2023

Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Пєтухова Н.О., вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И ЛА:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

За правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду від 21.07.2019 року у справі №855/306/19, належним та компетентним судом у розумінні процесуального закону є суд, який розглядає та вирішує справу за позовною заявою, поданою із дотриманням правил територіальної, інстанційної та предметної підсудності.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 року № 3, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичних осіб пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем зазначено, що неповнолітніх дітей від шлюбу немає.

Звернувшись до суду із позовом позивач в позовній заяві зазначив, що місцем реєстрації відповідача ОСОБА_2 є адреса: АДРЕСА_1 .

Із відповіді на запит суду щодо надання інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Вінницькій області вбачається, що відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованою за такою адресою не значиться. Також немає інформації про те, що відповідач коли-небудь була зареєстрована у Козятинському р-ні Вінницької обл.

Отже, справа не підсудна Козятинському міськрайонному суду Вінницької області.

Відповіді на запит від 23.09.2022 щодо місця реєстрації позивача станом на 24.01.2023 не надійшло. А тому суд бере до уваги інформацію щодо місця реєстрації позивача, яка ним самим зазначена у позовній заяві

Як вбачається із позовної заяви, позивачем зазначено його місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

На думку суду наявні поважні причини, які зумовлюють неможливість виїзду позивача до місця проживання відповідача, оскільки ні йому, ні суду воно не відоме, а отже, в розумінні частини 2 статті 28 ЦПК, - справа може бути розглянута по місцю реєстрації позивача.

Враховуючи, що предметом спору є вимоги позивача про розірвання шлюбу, що не є вимогами розгляду спору у порядку виключної підсудності, та, беручи до уваги підстави для застосування правил альтернативної підсудності, - місце розгляду даної справи підлягає визначенню за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання позивача

Також суд бере до уваги те, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (далі Указ) в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжено і триває на даний час, а також те, що місце проживання відповідача встановити не представилось за можливе, а отже необхідно застосувати альтернативну підсудність щодо розгляду даної категорії справи, та направити дану справу на розгляд до суду за місцем реєстрації позивача.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (ст. 125 Конституції України).

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини. Зокрема, суд як порушення вимог пункту 1 статті 6 Конвенції ЄСПЛ розглядає порушення правил територіальної підсудності без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких правил підсудності, встановлених ЦПК.

Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна справа розглядалася і вирішувалася законним, компетентним, незалежним і неупередженим судом до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до ч.9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 та ч. 3 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо, зокрема справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Згідно ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на «суд, встановлений законом», охоплює не лише правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, що регулюють його діяльність (рішення ЄСПЛ у справі «Сокуренко і Стригун проти України», заяви № 29458/04 та № 29465/04, § 24), у тому числі всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (рішення ЄСПЛ у справі Leo ZAND v. Austria, заява № 7360/76, § 68). Якщо суд не має юрисдикції судити підсудного відповідно до чинних положень національного права, він не є «встановленим законом» (рішення ЄСПЛ у справах Jorgic v. Germany, заява 74613/01, § 64).

Враховуючи вказані обставини, зокрема й те, що достеменно встановлено, що справа не підсудна Козятинському міськрайонному суду Вінницької області, приймаючи до уваги, що в позовній заяві зазначено місце реєстрації та проживання позивача ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , суд дійшов висновку про передачу справи за підсудністю та направлення даної цивільної справи до Полтавського районного суду Полтавської області (вул.Європейська, 154А, м.Полтава, Полтавська область, 36000).

На підставі викладеного та керуючись ст. 4, 28, 30- 32, 258, 260, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу направити за підсудністю до Полтавського районного суду Полтавської області (вул.Європейська, 154А, м.Полтава, Полтавська область, 36000).

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Наталя ПЄТУХОВА