Справа № 309/2582/22
Провадження № 2/309/512/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2023 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді: Кемінь В.Д.

з участю секретаря судового засідання: Плиска А.В.

позивача: ОСОБА_1

відповідачки: ОСОБА_2 , її захисника Довгій В.І., представника ОСОБА_3

представників третьої особи: Цірик М.В., Курятник М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: служба у справах дітей виконкому Вишківської селищної ради Хустського району, служба у справах дітей Горінчівської сільської ради Хустського району про визначення місця проживання дитини з батьком, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей виконавчого комітету Вишківської селищної ради Хустського району про визначення місця проживання неповнолітньої дитини разом з батьком. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вони з відповідачкою проживали у шлюбі, який розірвано за рішенням Хустського районного суду від 12.10.2020 року. За період шлюбу у них народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу, неповнолітня дитина залишилась проживати разом з відповідачкою і позивач сплачував аліменти на його утримання. Внаслідок того, що відповідачка чинила перешкоди у спілкування з дитиною, позивач звернувся до Хустського районного суду із позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною. Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 28.02.2020 року, позовні вимоги задавлено частково, зобов`язано ОСОБА_2 не чинити йому перешкоди у спілкуванні з сином та встановлено часи спілкування. У зв`язку з невиконанням відповідачем рішення суду, позивач був змушений звернутися до відділу ДВС з виконавчим листом, де наданий час відкрито виконавче провадження. Внаслідок невиконання судового рішення, державним виконавцем неодноразово складалися акти про перешкоди у спілкуванні з дитиною та накладено на відповідачку адміністративне стягнення. Зі слів сина позивач встановив, що відповідачка не виховує дитину належним чином, застосовує до нього фізичне насильство.

Зазначив, що відповідачка ніде не працює, не має власного житла, а проживає з дитиною у своєї матері, яка через негативну поведінку відповідачки часто виганяє їх з дитиною з хати. З даного приводу, позивач неодноразово звертався до правоохоронних органів і вважає, що відповідачка не виконує належним чином своїх обов`язків щодо виховання дитини, натомість син його дуже любить і хоче проживати разом з ним. Позивач зазначає, що має у власності будинок, постійний дохід від перевезення пасажирів власним транспортним засобом та здачі в оренду земельної ділянки, спиртними напоями не зловживає, тому зможе належним чином виховувати їх неповнолітнього сина. За наведених обставин, просив суд визначити місце проживання неповнолітнього сина сторін: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У продовж судового розгляду позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив суд задовольнити позов.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 та її представники адвокат Довгій В.І., Роман О.І. позовні вимоги не визнали, просили відмовити в задоволенні позову через його безпідставність та недоведеність.

Ухвалою Хустського районного суду від 26.07.2022 року залучено до участі у справі в якості третьої особи - службу у справах дітей Горінчівської сільської ради Хустського району.

Представник третьої особи в особі в.о. начальника служби у справах дітей Горінчівської сільської ради Хустського району Курятник М.Ф. подала до суду заяву в якій просила суд розглядати справу без участі представника третьої особи та підтримала висновок наданий Горінчівською сільською радою щодо питання про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 .

До матеріалів справи долучено рішення виконавчого комітету Горінчівської сільської ради від 23 листопада 2022 року «Про затвердження висновку щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 » та Висновок «Про визначення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_4 .

Представником третьої особи - органу опіки та піклування Вишківської селищної ради Цірик М.В. подано до суду заяву про завершення розгляду справи у її відсутності.

До матеріалів справи долучено клопотання №114 від 19.12.2022 року, про встановлені обставини щодо умов проживання позивача за місцем його реєстрації в АДРЕСА_1 .

Суд, вислухавши сторони, представників третіх осіб, пояснення свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про наступне.

По справі встановлено, що від спільного проживання у шлюбі сторони мають одну дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією повторного свідоцтва по народження дитини, актовий запис №120 від 01.10.2013 року.

Рішенням Хустського районного суду від 12.10.2020 року, шлюб між сторонами розірвано.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 стверджував, що відповідачка неналежно виконує свої обов`язки по вихованню дитини, застосовує до нього фізичне насильство, переважно займається своїм особистим життям. Натомість він сплачує регулярно аліменти на утримання дитини, заборгованості по аліментним зобов`язанням не має, турбується про сина, має у власності житловий будинок, який успадкував після смерті батьків та стабільні заробітки від послуг по перевезенню пасажирів власним автотранспортом та оренди земельної ділянки.

На підтвердження позовних вимог в якості доказів, позивачем долучено до матеріалів справи свідоцтво про право власності на будинок від 03.08.2004 року, відповідно до якого власниками домоволодіння АДРЕСА_2 у рівних частках є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Матеріали справи містять довідку про доходи отримані від здачі земельної ділянки в оренду, видану ТзОВ «ТРАЙГОН ФАРМІНГ ХАРКІВ», з якої слідує, що ОСОБА_1 отримав у 2019 році дохід у сумі 2303,49 грн.

З клопотання служби у справах дітей Вишківської селищної ради №114 від 19.12.2022 року, долученого до матеріалів справи вбачається, що представниками служби здійснено виїзд в АДРЕСА_1 , за місцем проживання позивача та проведено обстеження житлово-побутових умов. Зазначено, що позивач проживає в будинку, де дитяча кімната не влаштована, правовстановлюючих документів на будинок не надав, згідно характеристики Вишківської селищної ради характеризується позитивно. Повідомив, що має постійний дохід, однак довідку про доходи не надав. Родина ОСОБА_9 під час проживання у шлюбі, на обліку служби у справах захисту дітей як сім`я, що опинилась у складних життєвих обставина не перебувала.

Відповідно до характеристики учня четвертого класу Горінчівської ЗЗСО І-ІІІ ступенів вбачається, що дитина має навчальні досягнення достатнього і середнього рівня, доброзичливий, ввічливий, до доручень ставиться відповідально. ОСОБА_4 бере активну участь у громадському житті школи та класу, є активним учасником конкурсів та акцій. Належну увагу у вихованні сина приділяє мама, яка систематично цікавиться навчанням сина. Дитина виглядає охайною та доглянутою.

Згідно акту встановлення факту проживання, складеного депутатом Горінчівської сільської ради Хустського району Багуряк В.В. від 18.08.2022 року, ОСОБА_4 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 в с.Сюрюк Хустського району, дитина проживає в хороших умовах.

Згідно довідки виданої КНП «Хустський центр первинної медико-санітарної допомоги» Хустської міської ради №131 від 28.10.2022 року, догляд за дитиною здійснює мати - ОСОБА_2 , нагляд задовільний.

Відповідачем долучено до матеріалів справи розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, відповідно до якого загальний борг по сплаті аліментів у позивача станом на 26.09.2022 року становить 65055 грн. Актуальну інформацію щодо наявності чи відсутності заборгованості по аліментам на час розгляду справи в суді, сторонами не надано. При цьому суд констатує, що на момент подачі даного позову до суду у позивача існувала заборгованість по аліментам, хоча в позовній заяві ОСОБА_1 стверджував про відсутність такої.

Згідно висновку органу опіки та піклування Горінчівської сільської ради Хустського району, затвердженого рішенням виконавчого комітету №332/28, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_4 разом з матір`ю - ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 . З даного висновку встановлено, що дитина проживає разом з матір`ю, де їй створено належні умови для проживання, виховання та розвитку.

Судом також встановлено, що рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 28.02.2020 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, зобов`язано відповідачку ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з сином та встановлено часи спілкування. У зв`язку з невиконанням відповідачем рішення суду, позивач звернувся до відділу ДВС з виконавчим листом, де наданий час відкрито виконавче провадження. Згідно акту державного виконавця Хустського районного відділу ДВС від 03.12.2021 року, відповідачка всупереч рішенню суду чинила перешкоди у спілкуванні батька з сином. Згідно актів державного виконавця від 04.11.2022 року та 18.11.2022 року, відповідачка не надала можливості спілкуватись батькові з сином, повідомивши, що знаходиться на роботі.

Допитаний в якості свідка головний державний виконавець ОСОБА_10 повідомив суду, що дійсно мав місце випадок перешкоджання спілкування батька з дитиною, з боку відповідачки, однак на даний час рішення суду виконується по п`ятницях. Чи виконується воно на вихідних йому не відомо, оскільки ДВС не працює в суботу та неділю. Також свідок заявив, що ОСОБА_1 допомагає дитині купляючи одяг, солодощі, однак сплачувати кошти на його утримання не бажає, внаслідок чого існує заборгованість по аліментним зобов`язанням.

Допитаний в якості свідка директор Горінчівської ЗЗСО І-ІІІ ступенів, ОСОБА_5 пояснив суду, що неповнолітній син сторін, відвідує школу, завжди виглядає охайно, має при собі кошти на харчування. Скарг на батьків з боку дитини до керівництва школи не поступало. Батьки цікавляться навчанням дитини, мати відвідує школу, батько приходив один раз на місяць, переважно цікавиться відвідуванням дитиною школи в телефонному режимі. Вважає, що діти повинні виховуватись у повній родині, однак за обставин які склалися ОСОБА_4 краще проживати разом з матір`ю.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Відповідно до ст.ст.18,27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п.1 ст.9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Із системного тлумачення ч.1 ст.3, ст.9 Конвенції про права дитини, ч.ч. 2 і 3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Отже як встановлено судом, відповідачка на даний час перешкод у спілкуванні дитини з батьком не чинить.

Обставин, які б давали підстави для висновку, що визначення місця проживання дитини з батьком буде більш сприятливим для дитини, ніж визначення місця проживання дитини з матір`ю не встановлено.

За таких обставин, ураховуючи інтереси малолітньої дитини, права та інтереси на гармонійний розвиток та належне виховання, а також, дотримуючись балансу між його інтересами, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в інтересах дитини, відсутність виняткових обставин, які б вказували на неможливість проживання дитини разом матір`ю, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Батько дитини, який має однакові права з матір`ю дитини відіграє важливу роль у житті та розвитку дитини, має право та обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, стан розвитку, незалежно від того, з ким дитина буде проживати.

Виходячи із обставин цієї справи, враховуючи, що батьки не змогли самостійно вирішити спір щодо визначення місця проживання дитини, суд вважає, що враховуючи вік та стать дитини, визначення місця її проживання у цій справі з матір`ю буде відповідати якнайкращим інтересам дитини, сприятиме повноцінному її вихованню та розвитку.

У разі зміни обставин у відносинах сторін спору, а в першу чергу, відносин між батьками, визначене у цій справі місце проживання дитини може бути змінено як за згодою батьків, так і в судовому порядку.

Керуючись ст.ст. 2,4,12,13,76-78,141,258-268 ЦПК України, ст.ст.160,161 СК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: служба у справах дітей виконкому Вишківської селищної ради Хустського району, служба у справах дітей Горінчівської сільської ради Хустського району про визначення місця проживання дитини з батьком відмовити.

Повний текст рішення суду складено на протязі десяти днів з дня про проголошення вступної та резолютивної частини.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: Кемінь В.Д.