Ухвала

24 січня 2023 року

м. Київ

справа № 536/156/14-ц

провадження № 61-12052 ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 02 травня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 25 серпня 2022 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення та бездіяльність головного державного виконавця Кременчуцького відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) Маліннікова Матвія Володимировича у виконавчому провадженні № 42924283 з примусового виконання виконавчого листа № 536/156/14-ц, стягувач - ОСОБА_1 , боржник - ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 02 травня 2022 року, залишеною без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 25 серпня 2022 року, у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

До Верховного Суду 26 листопада 2022 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на вказані судові рішення з пропуском строку, установленого частиною першою статті 390 ЦПК України, у якій просив їх скасувати та ухвалити нове про задоволення скарги.

Також заявник просив поновити пропущений з поважних причин строк на касаційне оскарження, вказуючи, що повний текст оскаржуваної постанови був отриманий лише 08 листопада 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду від 21 грудня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху, оскільки вказані причини пропуску строку на касаційне оскарження визнані неповажними та запропоновано заявнику надати докази на підтвердження поважності причин пропуску строку або навести інші підстави для поновлення строку та надати відповідні докази, а також надати докази сплати судового збору.

У січні 2023 року до Верховного Суду від ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 21 грудня 2022 року надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, у якій заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження та додає докази сплати судового збору.

Вивчивши надані матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про повернення касаційної скарги у зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху, з огляду на таке.

Повторно заявляючи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження заявник вказав, що не мав можливості подати касаційну скаргу через відсутність оскаржуваної постанови та доказів, якими підтверджується її дата вручення.

Посилання заявника на те, що він пропустив строк оскарження, оскільки до вручення йому постанови апеляційного суду він не мав можливості подати касаційну скаргу, суд оцінює критично.

З Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР)вбачається, що повний текст постанови Полтавського апеляційного суду від 25 серпня 2022 року складено 30 серпня 2022 року та оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 02 вересня 2022 року.

Посилання заявника на відсутність можливості подати касаційну скаргу до отримання ним оскаржуваної постанови є безпідставні, оскільки у заявника була можливість з 02 вересня 2022 року ознайомитися в ЄДРСР, доступ до якого є загальнодоступним та безкоштовним. Аргументи заявника про обмеження доступу до ЄДРСР у зв`язку з воєнним станом відхиляються, оскільки доступ до цього реєстру було закрито у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України лише з 24 лютого по 20 червня 2022 року.

В ухвалі від 21 грудня 2022 року Верховний Суд запропонував надати докази, що апеляційний суд порушив вимоги статті 272 ЦПК України щодо порядку видачі або направлення судового рішення. Повторно звертаючись до суду із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження, заявник таких доказів не надав.

Отже, сам по собі факт отримання заявником оскаржуваної постанови після спливу майже 3 місяців з дня її виготовлення та оприлюднення, за відсутності даних про недотримання апеляційним судом вимог процесуального закону щодо порядку видачі і направлення копії оскаржуваного судового рішення не може бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки не свідчить про об`єктивні перешкоди подати касаційну скаргу у передбачений законом строк.

Суд враховує, що ОСОБА_1 достовірно був обізнаний про це судове провадження, оскільки саме він подав апеляційну скаргу і мав можливість цікавитися прийнятим судовим рішенням у безкоштовному та загальнодоступному реєстрі судових рішень або отримати його копію в суді. Доказів протилежного заявник не надав.

Заявник не цікавився розглядом справи та без поважних причин подав касаційну скаргу з пропуском строку на касаційне оскарження, після спливу більше трьох місяців з дня складення повного судового рішення.

Вказана процесуальна поведінка ОСОБА_1 не демонструє добросовісність використання своїх процесуальних прав і готовність брати участь у справі на всіх етапах її розгляду.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Верховний Суд вважає, що заявником не наведено інших підстав для поновлення пропущеного строку звернення з касаційною скаргою, отже, оскільки у відведений судом строк, ухвала суду не виконана, що перешкоджає касаційній інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження, касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає поверненню заявнику.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню

із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 02 травня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 25 серпня 2022 року вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь