ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3711/23 Справа № 208/8078/20 Суддя у 1-й інстанції - Похваліта С. М. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого судді: Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Драгомерецької А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Сологуба Д.О. на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 грудня 2022 рокуу цивільній справі за позовом Кам`янської міської ради Дніпропетровської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

26 листопада 2020 року представник Кам`янської міської ради Дніпропетровської області звернувся до суду із вказаним позовом . В обґрунтуванні позову посилався на те, що Кам`янська міська рада, розглянувши заяву про користування земельною ділянкою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , прийняла Рішення від 27.03.2015 №1261-61/VI «Про набуття (припинення) прав на землю» (Далі-Рішення № 1261-61/VI). У відповідності до додатку до Рішення № 1261-61/VI надано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на умовах оренди строком на 10 років земельну ділянку з кадастровим номером :02:010:0003 за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,9558 га, для розміщення побутового комплексу.

Відповідно до підпункту 6.1. пункту 6 Рішення № 1261-61/VI міська рада зобов`язала землекористувачів, зокрема відповідача укласти протягом шістдесяти днів після прийняттям цього рішення в департаменті комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно міської ради у встановленому порядку договори оренди земельних ділянок, угоди.

Таким чином рішенням міської ради визначено, строки та місце укладання договору оренди землі.

Відповідачі не уклали з міською радою договір оренди земельної ділянки, не пройшли державну реєстрацію такого договору та фактично користуються земельною ділянкою без правових підстав. Крім того, відповідачами не сплачується відповідна орендна плата, оскільки договір оренди землі з позивачем не укладено, хоча земельна ділянка використовується для розміщення побутового комплексу.

Позивач вважає, що такі дії відповідачів є порушенням ст. 206 Земельного кодексу України, якою передбачено, що використання землі в Україні є платним.

25.09.2020 року листами № 09-11/1369 та 09-11/1370 від 24.09.2020 року Кам`янська міська рада направила на адреси ОСОБА_2 та ОСОБА_1 для узгодження та підписання проект договору оренди земельної ділянки, кадастровий номер № :02:010:0003 за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,9558 га, для розміщення побутового комплексу.

Зазначений проект договору оренди був складений з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 року №220 «Про затвердження Типового договору оренди землі».

Пропозиції разом з проектами договорів, актами приймання передачі земельної ділянки, розрахунками розміру орендної плати, копіями витягу із технічної документації про нормативно грошову оцінку від 09.07.2020 року. Позивачем були надіслані відповідачам з описом про вкладення. ОСОБА_2 лист було отримано 12.10.2020 року. ОСОБА_1 - 05.11.2020 року.

З огляду на факт порушення відповідачами передбаченого законодавством 20-денного строку на вчинення дій з укладення договору та/або надсилання протоколу розбіжностей до договору, договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер № :02:010:0003, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,9558 га, для розміщення побутового комплексу, набув чинності 26.11.2020 року в редакції, запропонованої Кам`янською міською радою у проекті вказаного договору.

Просив визнати укладеним договір оренди земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :02:010:0003, загальною площею 0,9558 га для розміщення побутового комплексу, в редакції Кам`янської міської ради Дніпропетровської області.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 грудня 2022 року позовні вимоги задоволено. Визнано укладеним договір оренди земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :02:010:0003, загальною площею 0,9558 га для розміщення побутового комплексу, в редакції Кам`янської міської ради Дніпропетровської області.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог. Вважає, що суд першої інстанції недоречно послався на норми господарського кодексу, який регулює господарські відносини. Відповідачі є фізичними особами. Помилково судом застосовано двадцятиденний строк, оскільки договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Судом першої інстанції не встановлено факт отримання відповідачами пропозиції укласти договір, та вчинення дій, що свідчать про бажання укласти договір.

Відповідно до підпункту 6.1. пункту 6 Рішення від 27.03.2015 року №1261-61/VI «Про набуття (припинення) прав на землю» міська рада зобов`язала землекористувачів, зокрема відповідача укласти протягом шістдесяти днів після прийняттям цього рішення в департаменті комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно міської ради у встановленому порядку договори оренди земельних ділянок, угоди. Текст договору повинен був бути підготовленим міською радою, тобто право міської ради як розпорядника землі було порушено відповідачами саме після сплину 60-денного строку з 26.05.2015 року. При цьому строк позовної давності, про застосування якої стороною було заявлено,є підставою для відмови у позові.

На думку апелянта міська рада обрала неналежний спосіб захисту.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Кам`янської міської ради просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу-без задоволення. Вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини справи та надана їм відповідна правова оцінка. Зазначена земельна ділянка використовується відповідачами, що підтверджується правовстановлюючими документами на побутовий комплекс, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .Договір оренди не укладено, державна реєстрація відсутня, орендна плата не сплачується.

В судове засідання з`явився представник Кам`янської міської ради Жежель С.С.. Від представника ОСОБА_1 адвоката Сологуб Д.О. та ОСОБА_2 надійшли заяви про відкладення розгляду справи. Клопотання не підлягають задоволенню з таких підстав. Справа призначалася до розгляду на 19 вересня 2023 року, однак її розгляд було відкладено за клопотаннями цих же осіб на 24.10.2023 року. ОСОБА_2 обґрунтовувалася причина відкладення на іншу дату постійними повітряними тривогами, а адвокатом Сологуб Д.О.-сезонним захворюванням,однак доказів поважності причин надано не було. Заява про відкладення розгляду справи з 24.10.2023 року на іншу дату ОСОБА_2 обґрунтовувалася тими ж причинами. Адвокат Сологуб Д.О. послався на його участь у слідчих діях, однак ніяких доказів з цього приводу не надав.

Згідно зі статтею 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

За таких обставин про час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином, причини їх неявки судом не визнаються поважними, а тому їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що надання земельної ділянки із земель державної або комунальної власності в оренду шляхом укладення відповідного договору здійснюється на підставі рішення ради, прийнятого за результатами розгляду заяви особи, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду, поданої відповідно до ст. 16 Закону України «Про оренду землі» та укладення договору оренди є обов`язком користувача земельної ділянки, якщо запропонований договір відповідає типовому договору. Відмова від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст. ст. 627, 630 ЦК України.

Станом на дату звернення до суду, пропозиція позивача укласти договір відповідачами проігнорована, відповідний договір не підписано зі сторони відповідачів, жодних зауважень щодо змісту договору оренди земельної ділянки з боку ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не надходило, що дає підставу вважати, що договір є укладеним на умовах запропонованих Кам`янською міською радою.

Такий висновок відповідає встановленим обставинам та нормам матеріального і процесуального права.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (частини перша та друга статті 640 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Статтею 644 ЦК України передбачено, якщо пропозицію укласти договір, в якій не вказаний строк для відповіді, зроблено у письмовій формі, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь протягом строку, встановленого актом цивільного законодавства, а якщо цей строк не встановлений, - протягом нормально необхідного для цього часу.

За змістом статей 15 та 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, який встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. .

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частина друга статті 5 ЦПК України.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Частиною другою статті 16 Закону України «Про оренду землі» визначено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Частиною першою статті 116 Земельного кодексу України унормовано, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до частини першої статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

З аналізу наведених норм права слідує, що укладенню договору оренди земельної ділянки комунальної власності передує волевиявлення власника земельної ділянки (територіальної громади), яке реалізується шляхом прийняття відповідним органом місцевого самоврядування (як представником власника) рішення про передачу в оренду земельної ділянки, за умови дотримання особою, яка виявила бажання її одержати, певної процедури, яка визначена законодавством.

За особою, на користь якої було прийнято рішення про передачу земельної ділянки в оренду, закріплюється право оренди шляхом визнання в судовому порядку договору оренди землі укладеним. Вказаний спосіб захисту порушеного права є належним і у повній мірі відповідає інтересам відповідача.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16.02.2022 року у справі № 909/485/21.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Кам`янської міської ради від 27.03.2015 року №1261-61/VI «Про набуття (припинення) прав на землю» та додатком до цього рішення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на умовах оренди строком на 10 років надано земельну ділянку з кадастровим номером :02:010:0003 за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,9558 га, для розміщення побутового комплексу.

Таким чином рішення ради про передачу в оренду земельної ділянки свідчить про наявність волевиявлення орендодавця на виникнення орендних земельних правовідносин та можливість передачі цієї земельної ділянки в користування (оренду) шляхом укладення відповідного договору оренди.

Відповідно до підпункту 6.1. пункту 6 вказаного рішення міська рада зобов`язала землекористувачів, зокрема відповідача укласти протягом шістдесяти днів після прийняттям цього рішення в департаменті комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно міської ради у встановленому порядку договори оренди земельних ділянок, угоди.

Як встановлено судом першої інстанцій, земельна ділянка, яка виділялася відповідачам для розміщення побутового комплексу, кадастровий номер :02:010:0003, є сформованим об`єктом цивільних прав з площею 0,9558 га.

Зазначена земельна ділянка використовується відповідачами, що підтверджується правовстановлюючими документами на побутовий комплекс, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У встановленому порядку договір оренди земельної ділянки не укладено до цього часу.

25.09.2020 року листами № 09-11/1369 та 09-11/1370 від 24.09.2020 року Кам`янська міська рада направила на адреси ОСОБА_2 та ОСОБА_1 для узгодження та підписання проект договору оренди земельної ділянки, кадастровий номер № :02:010:0003 за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,9558 га, для розміщення побутового комплексу.

Зазначений проект договору оренди був складений з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 року №220 «Про затвердження Типового договору оренди землі».

Позивачем пропозиції про підписання проектів договору оренди земельної ділянки разом з проектом договору, актом приймання передачі земельної ділянки, розрахунками розміру орендної плати, копіями витягу із технічної документації про нормативно грошову оцінку від 09.07.2020 року були надіслані відповідачам з описом про вкладення. Відповідачам пропонувалося погодити зазначені проекти та повернути їх до департаменту комунальної власності,земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради у найкоротший термін для подальшого оформлення та реєстрації.Тобто в пропозиції не було вказано конкретного строку для відповіді, таким чином відповідь повинна була бути наданою протягом нормально необхідного для цього часу відповідно до положень статті 644 ЦК України.

У відповідності до відомостей сайту Укрпошти надісланий позивачем лист від 24.09.2020 року № 09-11/1370 було отримано відповідачем ОСОБА_2 12.10.2020 року.

У відповідності до відомостей сайту Укрпошти надісланий позивачем лист від 24.09.2020 року № 09-11/1369 було отримано відповідачем ОСОБА_1 05.11.2020 року (виписка з сайту Укрпошти про відстеження листів та повідомлення про вручення а.с. 15-16).

Відповідачі на пропозицію укласти договір оренди використовуваної ними земельної ділянки протягом нормально необхідного для цього часу не відповіли, не надали своїх пропозицій чи зауважень, в разі якщо мали такі. Навпаки, не визнають позовні вимоги та заперечують проти визнання договору оренди земельної ділянки укладеним.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачі на підставі рішення Кам`янської міської ради від 27.03.2015 року №1261-61/VI використовують на умовах оренди строком на 10 років земельну ділянкукомунальної власності з кадастровим номером :02:010:0003 за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,9558 га, без наявності укладеного договору оренди, орендну плату не сплачують і не бажають укладати договір оренди зазначеної земельної ділянки, ухиляючись від підписання договору, запропонованого позивачем.

За встановлених обставин, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції правильно виходив із того, що позов про визнання договору оренди земельної ділянки укладеним узгоджується з положеннями ст.ст. 123, 124 ЗК України; проект договору оренди земельної ділянки відповідає умовам надання земельної ділянки, визначеним рішенням Міськради, та Типовому договору оренди землі, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 3 березня 2004 р. № 220, що дає підставу вважати, що договір є укладеним на умовах, запропонованих Кам`янською міською радою.

Рішенням Кам`янської міської ради від 27.03.2015 року №1261-61/VI передано відповідачам земельну ділянкукомунальної власності з кадастровим номером :02:010:0003 загальною площею 0,9558 гана умовах оренди строком на 10 років. Строк, зазначений в рішенні не закінчився, а тому позивач із зазначеним позовом звернувся до суду в межах строку дії рішення міської ради, що спростовує доводи апелянта про пропуск позивачем строку позовної давності.

Апелянт посилається на те, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції, судом першої інстанції не встановлено факт отримання відповідачами пропозиції укласти договір, та вчинення дій, що свідчать про бажання укласти договір.

Проте такі положення закону застосовуються у разі добровільного укладення договору сторонами. В даному випадку сторона в добровільному порядку відмовляється підписувати договір, спір вирішується в судовому порядку, де зазначені положення закону не застосовуються.

Судом першої інстанції встановлено, що пропозиції укласти договір оренди підтверджено відправленням цінним листом з описом, де зазначено проект договору, акт приймання передачі земельної ділянки, розрахунки розміру орендної плати, копія витягу із технічної документації про нормативно грошову оцінку від 09.07.2020 року та лист департаменту комунальної власності,земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради. Факт отримання відповідачами пропозиції укласти договір оренди підтверджено рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправленняОСОБА_2 12.10.2020 року та ОСОБА_1 05.11.2020 року, випискою з сайту Укрпошти про відстеження листів та вручення відправлення адресатам. Зазначений факт нічим не спростовується.

Доводи про те, що міська рада обрала неналежний спосіб захистує безпідставними.

Судом встановлено, що на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Кам`янською міською радою було прийнято рішення від 27.03.2015 року про передачу земельної ділянки в оренду, договір оренди земельної ділянки укладено не було. За таких обставин закріплюється право оренди шляхом визнання в судовому порядку договору оренди землі укладеним. Вказаний

спосіб захисту порушеного права є належним. Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 16.02.2022 року у справі № 909/485/21.

Посилання на те, що суд першої інстанції в рішенні недоречно послався на норми господарського кодексу,якими передбачено двадцятиденний строк для підписання договору в добровільному порядку заслуговують на увагу. Посилання в рішенні суду на норми Господарського кодексу та зазначення, що 20- денний строк відповідача щоб підписати та направити позивачу договір оренди, або скласти протокол розбіжностей до договору та направити позивачу скінчився 26.11.2020 року є зайвим та підлягає виключенню з мотивувальної частини рішення суду першої інстанції. Однак зазначене не впливає на правильність висновків суду по суті спору та не є підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення.

В пропозиції про укладення договору оренди позивачем не було вказано конкретного строку для відповіді, таким чином відповідь повинна була бути наданою протягом нормально необхідного для цього часу відповідно до положень статті 644 ЦК України. Така відповідь відповідачами не була надана протягом тривалого часу, що стало підставою для звернення позивача до суду із зазначеним позовом.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правових висновків суду та не дають підстав для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що привело або могло привести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

За встановлених обставин підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, однак при ухваленні судового рішення судом першої інстанції допущено зайве посилання на норми Господарського кодексу, якими передбачено 20- денний строк відповідача для підписання та направлення стороні договору, або скласти протокол розбіжностей до договору, про те це не призвело до неправильного вирішення справи, а тому судове рішення суду першої інстанції слід змінити, виключивши із його мотивувальної частини посилання на норми Господарського кодексу, якими передбачено 20- денний строк для відповідача для підписання та направлення стороні договору, або складання протоколу розбіжностей до договору.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 28 серпня 2023 року зупинено дію рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 грудня 2022 року. Оскільки апеляційне провадження закінчено, то дію рішення слід поновити.

Керуючись ст. ст.368, 376, 382,384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Сологуба Д.О. залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 грудня 2022 року змінити, виключивши із мотивувальної частини рішення посилання нанорми Господарського кодексу, якими передбачено 20- денний строк для відповідача для підписання та направлення стороні договору, або складання протоколу розбіжностей до договору.

В іншій частині рішення залишити без змін, поновивши його дію.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 жовтня 2023 року.

Судді: