Постанова

Іменем України

08 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 461/10178/21

провадження № 61-11371св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Крата В. І. (суддя-доповідач), суддів: Дундар І. О., Коротенка Є. В., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

третя особа - Львівське комунальне підприємство «Старий Львів»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_3 , яка підписана представником ОСОБА_4 , на постанову Львівського апеляційного суду від 27 червня 2023 року в складі колегії суддів: Левика Я. А., Крайник Н. П., Шандри М. М.,

Історія справи

Короткий зміст позову

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа: ЛКП «Старий Львів», про визнання зборів співвласників недійсними, скасування протоколу зборів співвласників, визнання недійсним договору та зобов`язання вчинити дії.

Позов мотивований тим, що позивач є співвласником квартири АДРЕСА_1 .

27 жовтня 2021 року відбулися збори співвласників багатоквартирного будинку, на яких було обрано головою зборів ОСОБА_3 , а секретарем зборів ОСОБА_2 . Крім того, на зборах було визначено форму управління будинком (через управителя ЛКП «Старий Львів») та погоджено і укладено з управителем Договір з управління будинком.

Позивач вказував, що договір з управління будинком порушує його права, оскільки зріс тариф, який він повинен сплачувати на обслуговування будинку. Однак позивач був позбавлений права брати участь в обговоренні і вирішенні цього питання, позаяк не був повідомлений про проведення зборів співвласників.

ОСОБА_1 просив:

визнати недійсними збори співвласників будинку АДРЕСА_2 від 27 жовтня 2021 року;

скасувати протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 від 27 жовтня 2021 року;

визнати договір № 259 від 23 жовтня 2021 pоку, укладений між ЛКП «Старий Львів» в особі директора Білоуса О. І. та уповноваженою від буд. АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , недійсним;

зобов`язати ЛКП «Старий Львів» відновити тариф на послуги з обслуговування будинку АДРЕСА_2 до розміру, що діяв станом на 01 вересня 2021 року;

зобов`язати відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 компенсувати на користь ОСОБА_1 кошти в розмірі 17 500 грн, витрачені ним згідно Договору про надання правової допомоги від 05 грудня 2021 року, Додатків 2, 3 до цього Договору, акту № 1 прийому-передачі надання послуг від 07 грудня 2021 року.

Короткий зміст рішень суду першої інстанції

Рішенням Галицького районного суду м. Львова в складі судді: Волоско І. Р., від 21 березня 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що:

позивач у позовній заяві зазначає, що він звернувся особисто до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , а також ОСОБА_5 з питанням, чи були вони членами ініціативної групи, і кожен з них заявив позивачу, що не був членом ініціативної групи, протоколу засідання ініціативної групи співвласників і реєстру співвласників у них немає. Позивач не довів вказані обставини, жодних належних і допустимих доказів на підтвердження цього позивач не надав;

в матеріалах справи відсутні будь-які письмові пояснення, які б підтверджували вказані обставини. Чинним законодавством не передбачений обов`язок та порядок складання протоколу щодо створення ініціативної групи з проведення зборів співвласників багатоквартирного будинку, які просив позивач. Висновок позивача про те, що відсутність протоколу про створення ініціативної групи є підставою для скасування протоколу зборів, не ґрунтується на нормах законодавства та є безпідставним;

інші співвласники, а саме квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_2 , а також управління комунальної власності міста, якому належать нежитлові приміщення в будинку АДРЕСА_2 , не отримували жодного повідомлення про проведення загальних зборів, а також не було розміщено оголошення про проведення зборів на дошці оголошень, яка знаходиться при вході в під`їзді, не отримували жодної інформації про підготовку і проведення зборів, їм не було нічого відомо про ініціативну групу, дату, місце, час проведення та порядок денний проведення таких зборів;

на підтвердження цього позивач долучив заяву, зі змісту якої вбачається, що співвласники квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_2 не отримували жодної інформації про проведення зборів співвласників будинку. Суд зазначив, що заява не є належним та допустимим доказом, оскільки на підставі неї неможливо встановити осіб-власників квартир, їхні підписи належним чином не завірені. Рішення з питань управління багатоквартирним будинком, а саме визначення управителя та його відкликання, затвердження та зміна умов договору з управителем; обрання уповноваженої особи (осіб) співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням, приймається зборами співвласників, якщо за них проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку. На зборах правомірно було обрано управителем ЛКП «Старий Львів» та укладено і підписано із ним договір;

договір з управління багатоквартирним будинком був укладений відповідно до протоколу зборів від 27 жовтня 2021 року, при цьому сам договір датований 28 жовтня 2021 року, а тому з договору випливає, що ОСОБА_3 підписувала договір, діючи на підставі рішення зборів від 27 жовтня 2021 року. Протоколом зборів багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 від 27 жовтня 2021 року підтверджено волевиявлення більшості співвласників квартир та нежитлових приміщень щодо обрання управителем ЛКП «Старий Львів» та укладення з ним Договору з управлінням цим будинком.

закон та інші нормативні акти не передбачають скасування протоколу зборів співвласників та визнання недійсним договору, який укладений на підставі такого протоколу зборів у разі, якщо більшість співвласників висловили та закріпили своє рішення відповідно до частини шостої статті 10 закону, а окремий співвласник або частина співвласників з тих чи інших причин не приймали участі у зборах, або ж відмовилися від підпису в протоколі, за умови, що за прийняте рішення проголосувало більше як 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень;

позивач як одну із підстав свого звернення до суду вказує про те, що внаслідок обрання управителем ЛКП «Старий Львів» та укладення з ним договору з управлінням цим будинком тариф на обслуговування будинку виріс орієнтовно на 60%. Вимога про визнаня недійсним договору №259 від 28 жовтня 2021 pоку, укладеного між ЛКП «Старий Львів» в особі директора Білоуса О. І. та уповноваженою від буд. АДРЕСА_2 ОСОБА_3 , може бути предметом іншого спору - між ОСОБА_1 та сторонами вказаного договору, а саме ОСОБА_3 та ЛКП «Старий Львів», якого позивач не залучав у якості співвідповідача. Факти, наведені ОСОБА_1 у позовній заяві, не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами. Недоведеність позивачем зазначених обставин у справі є підставою для відмови у задоволенні позову.

Додатковим рішення Галицького районного суду м. Львова в складі судді: Волоско І. Р., від 13 квітня 2022 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4050,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4050,00 грн.

Додаткове рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що:

частиною 8 статті 141 ЦПК України закріплено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як встановлено судом, 03 лютого 2022 між Адвокатським об`єднанням «Дексіс Партнерс» і ОСОБА_3 , було укладено Договір № 0302-02 про надання правової допомоги. Крім того, 03 лютого 2022 року між Адвокатським об`єднанням «Дексіс Партнерс» і ОСОБА_2 було укладено Договір № 0302-01 про надання правової допомоги;

згідно з умовами пунктів 5.1 цього, порядок оплати послуг Адвокатського об`єднання визначається у письмовому Додатку до цього Договору га/або у Актах наданих послуг, підписаних Сторонами. Згідно умовами Додатку 1 до Договору сторони погодили шо вартість однієї години роботи Адвокатського об`єднання у суді першої інстанції по справі № 461/10178/21 становить 1350 грн. 06 квітня 2022 року Адвокатське об`єднанням «Дексіс Партнерс» та Відповідачі підписали Акт наданих послуг, в якому визначено, що Адвокатське об`єднанням «Дексіс Партнере» надало Відповідачам юридичні послуги по справі № 461/10178/21. Загальна кількість годин 6 (шість). Загальна вартість послуг - 8100 грн. 07 квітня 2022 pоку Клієнти перерахували па рахунок Адвокатського об`єднання 8100 грн, що підтверджується Випискою з рахунку від 08 квітня 2022 року.

суд вважав, що визначена адвокатом сума гонорару є обґрунтованою, такою, що відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягом, наданих адвокатом послуг (зустрічі з клієнтами, вивчення матеріалів справи, аналіз законодавства і судової практики, формування правової позиції, підготовка процесуальних документів по справі (відзив, заперечення на відзив, клопотання), у зв`язку з чим вказана сума підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Беручи до уваги те, що при ухваленні рішення не було вирішено питання про стягнення витрат на правову допомогу, у задоволенні позову відмовлено, а представник відповідачів надала адвокатські послуги, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідачів витрати на професійну правничу допомогу.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Львівського апеляційного суду від 27 червня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 21 березня 2022 року та додаткове рішення Галицького районного суду м. Львова від 13 квітня 2022 року скасовано.

Провадження у справі в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа ЛКП «Старий Львів» про визнання зборів співвласників недійсними, скасування протоколу зборів співвласників закрито.

В частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа: ЛКП «Старий Львів» про визнання недійсним договору та зобов`язання вчинити дії ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.

Роз`яснено ОСОБА_1 , що розгляд позовних вимог про визнання зборів співвласників недійсними, скасування протоколу зборів співвласників віднесено до юрисдикції господарського суду.

Роз`яснено ОСОБА_1 його право протягом десяти днів з дня отримання даної постанови звернутися до Львівського апеляційного суду із заявою про направлення справи в частині вимог про визнання зборів співвласників недійсними, скасування протоколу зборів співвласників за встановленою юрисдикцією із зазначенням одного суду до підсудності якого відноситься вирішення цих позовних вимог.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що:

спори про визнання недійсними рішень вищого органу управління суб`єкта некомерційного господарювання щодо вирішення питань, пов`язаних з управлінням такою особою, між суб`єктом некомерційного господарювання та одним з його засновників (членом) належать до господарської юрисдикції відповідно до пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України виходячи з характеру правовідносин, які є предметом такого спору (щодо визнання недійсним рішення вищого органу управління такої юридичної особи, прийнятого в межах його виключної компетенції);

позивач є власником квартири у багатоквартирному будинку, а спір в частині двох перших позовних вимог стосується захисту його прав як співвласника майна багатоквартирного будинку, порушених, на його думку, визначенням форми управління будинком через управителя; визначення управителя; укладення з таким договору на обслуговування будинком та погодження умов договору; обранням уповноважених осіб на представлення інтересів співвласників будинку, тощо шляхом прийняття відповідних рішень;

позовні вимоги про визнання зборів співвласників недійсними, скасування протоколу зборів співвласників є найбільш наближеним до спорів, пов`язаних з діяльністю юридичної особи, а тому підлягають розгляду за правилами господарського судочинства. Враховуючи суб`єктний склад сторін спору та характер спірних правовідносин, спір про визнання зборів співвласників недійсними, скасування протоколу зборів співвласників слід вважати належить до юрисдикції господарських судів.

позивач, звертаючись до суду з позовом повинен довести факт порушення невизнання чи оспорення його прав свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем (відповідачами). Разом з тим суд зобов`язаний роз`яснити позивачу наслідки подання позову до неналежного відповідача (відповідачів) та його право подати клопотання про залучення належного, заміни неналежного належним, залучення співвідповідача, тощо. При цьому слід вважати, що заявлені позовні вимоги до неналежного відповідача, співвідповідача (чи при його (належного відповідача) відсутності) розглянуті по їх суті із встановленням преюдиційних обставин чи тим більше задоволені судом бути не можуть, оскільки вказане слід вважати порушенням вимог процесуального закону, за якими суд не взмозі вирішувати по суті із встановленням преюдиційних обставин чи задовольняти позовні вимоги без особи, яка повинна відповідати за позовом, прав, обов`язків, інтересів якої такий прямо стосується (належного відповідача чи співвідповідача). Правом на заявлення клопотання про заміну неналежного відповідача належним, залучення співвідповідача наділений виключно позивач, який у випадку заміни відповідача (відповідачів), залучення нового, зобов`язаний вказати вимоги до нового відповідача (відповідачів) та підстави заявлення таких саме до нього. У випадку ж процесуального правонаступництва замінити неналежну особу на належну, в тому числі і відповідача, зобов`язаний сам суд. Як вбачається із матеріалів справи, судом першої інстанції вказаних вимог закону не дотримано;

позивачем не залучено до участі у розгляді справи як відповідача ЛКП «Старий Львів» за вказаними вимогами, який є стороною договору № 259 від 23 жовтня 2021 року та на права та інтереси яких прямо буде впливати рішення у цій справі;

зважаючи на скасування первісного рішення скасуванню підлягає і додаткове рішення від 13 квітня 2022 року як додаток, яким вирішено питання стягнення судових витрат.

Аргументи учасників справи

28 липня 2023 року ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку подала касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_4 , на постанову Львівського апеляційного суду від 27 червня 2023 року, в якій просила:

скасувати постанову Львівського апеляційного суду від 27 червня 2023 року у частині скасування рішення Галицького районного суду м. Львова від 21 березня 2022 року та додаткового рішення Галицького районного суду м. Львова від 13 квітня 2022 року, а також закриття провадження в частині позовних вимог про визнання зборів співвласників недійсними, скасування протоколу зборів співвласників;

залишити в силі рішення Галицького районного суду м. Львова від 21 березня 2022 року та додаткове рішення Галицького районного суду м. Львова від 13 квітня 2022 року;

вирішити питання про розподіл судових витрат в суді касаційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що:

постанова апеляційного суду винесена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення у частині скасування рішення Галицького районного суду м. Львова від 21 березня 2022 року та додаткового рішення Галицького районного суду м. Львова від 13 квітня 2022 року та закриття провадження в частині позовних вимог про визнання зборів співвласників недійсними, скасування протоколу зборів співвласників;

суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, за відсутності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

апеляційний суд не застосував положення частини першої статті 4 ГК України та частини другої статті 382 ЦК України, які підлягали застосуванню;

оскільки на загальних зборах не піднімалось питання створення ОСББ, то можна зробити однозначний висновок про відсутність корпоративних відносин між сторонами справи, а тому суд апеляційної інстанції безпідставно застосував пункт 3 частини першої статті 20 ГПК України;

жодне з посилань апеляційного суду в оскаржуваній постанові на практику Верховного Суду не стосується справ, що випливають з подібних правовідносин;

у постанові Верховного Суду від 07 червня 2023 року у справі № 750/7747/22, в якій розглядався позов власника однієї з квартир до ТОВ «Стрілецька набережна» про визнання договорів про надання послуг з управління багатоквартирним будинком недійсними. Позивач зазначив, що співвласниками будинку не було створене ОСББ. Натомість, були укладені договори про надання послуг з управління будинком із ТОВ «Стрілецька набережна». На думку позивача, умови вказаних договорів суттєво відрізняються від умов типового договору; послуги позивачу не надаються; немає кошторису, яким чином встановлюється розмір оплати за надані послуги. Позивач посилався на порушення укладенням спірних договорів його прав як співвласника багатоквартирного будинку. До відносин між сторонами застосовувались положення Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»; згідно висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 02 лютого 2021 року у справі № 906/1308/19 спори повинні розглядатися господарськими судами - якщо спірні правовідносини у вказаних справах стосувались порядку створення, реєстрації, діяльності і ліквідації об`єднань, організацій; спори повинні розглядатися судами загальної юрисдикції - якщо спір у справі стосується реалізації прав та виконання обов`язків позивача у межах здійснення ним як співвласником володіння, користування і розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, учасника правовідносин з надання житлово-комунальних послуг; хоча у процитованих рішеннях Верховний Суд не формував позицію щодо підсудності таких справ, втім, Верховний Суд неодноразово розглядав справи про визнання незаконним та скасування рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку власне в порядку цивільного провадження.

У вересні 2023 року ОСОБА_1 подав відзив на касаційну скаргу, в якому просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду в оскарженій частині - без змін.

Відзив мотивований тим, що аргументи касаційної скарги не знаходять свого підтвердження та не спростовують висновків суду апеляційної інстанції в частині скасування рішення Галицького районного суду від 21 березня 2022 року та додаткового рішення Галицького районного суду від 13 квітня 2022 року, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині постанови, а зводяться до незгоди скаржника з висновком колегії суддів Львівського апеляційного суду щодо їх оцінки, що згідно з положеннями статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

У жовтні 2023 року ОСОБА_3 подала відповідь на відзив на касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_4 .

В відповіді зазначає, що не визнає жодних обставин наведених позивачем у відзиві на касаційну скаргу та вважає відзив таким, що не стосується підстав касаційної скарги. У відзиві позивач не висловлює жодних аргументів щодо підстав касаційної скарги, натомість ставить під сумнів правильність встановлення обставин та оцінки доказів судом першої інстанції.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 11 вересня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі.

06 жовтня 2023 року справу передано судді-доповідачу Крату В. І.

Ухвалою Верховного Суду від 17 жовтня 2023 року справу призначено до судового розгляду.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду від 11 вересня 2023 року вказано, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження: суд апеляційної інстанції в оскарженій постанові застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду: від 07 червня 2023 року у справі № 750/7747/22; від 02 лютого 2021 року у справі № 906/1308/19; від 19 січня 2022 року у справі № 201/5062/18; від 12 червня 2023 року у справі № 690/638/21; від 25 травня 2023 року у справі № 711/1344/21; від 20 січня 2022 року у справі № 756/9372/19; від 22 вересня 2021 року у справі № 335/1215/19; від 18 листопада 2019 року у справі № 457/294/17.

Фактичні обставини

Суди встановили, що позивач ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 .

27 жовтня 2021 року відбулися збори співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , що підтверджується протоколом.

Відповідно до протоколу від 27 жовтня 2021 року на зборах співвласників було прийнято:

рішення про обрання голови та секретаря зборів, згідно якого обрано головою зборів ОСОБА_3 , а секретарем зборів ОСОБА_2 ;

рішення про визначення форми управління будинком та обрання його управителя, згідно якого визначено форму управління будинком через управителя ЛКП «Старий Львів», з яким вирішено укласти договір на управління на один рік;

рішення про погодження умов договору на обслуговування та обрання уповноваженої особи (осіб) співвласників для представлення їхніх інтересів в органах державної влади, інших установах та організаціях, комунальних і приватних підприємствах, а також на подання протоколу на зберігання у відповідний орган місцевого самоврядування, згідно якого вирішено уповноважити управителя ЛКП «Старий Львів» подати цей протокол на зберігання до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради.

На зборах визначено форму управління будинком - через управителя ЛКП «Старий Львів» та погоджено і укладено з ним Договір з управління будинком.

На підставі укладеного із співвласниками будинку договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 28 жовтня 2021 року за № 259, ЛКП «Старий Львів» надає послуги співвласникам житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 .

Договір з управління багатоквартирним будинком був укладений згідно протоколу зборів співвласників житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 від 27 жовтня 2021 року.

Позиція Верховного Суду

Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав (частина друга статті 382 ЦК України).

Управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками (частина перша статті 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).

Співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків. До повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про визначення управителя та його відкликання, затвердження та зміну умов договору з управителем, визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком (стаття 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (частина друга статті 4 ГПК України).

Критеріями розмежування судової юрисдикції, зокрема господарської та цивільної юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад учасників правовідносин, зміст їх прав та обов`язків, предмет спору та характер спірних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ та/або спорів. Такий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 03 листопада 2020 року у справі № 922/88/20 (провадження № 12-59гс20), від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 (провадження № 12-136гс19); від 19 травня 2020 року у справі № 910/23028/17 (провадження № 12-286гс18); від 28 січня 2020 року у справі № 50/311-б(провадження № 12-143гс19) (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 27 квітня 2021 року у справі № 591/5242/18 (провадження № 14-168цс20).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частини четвертої статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року в справі № 906/1308/19 (провадження № 12-76гс20) вказано, що:

«7.29. Отже, управління майном багатоквартирного будинку є правом (та, відповідно, обов`язком) власників приміщень у багатоквартирному будинку, яке може реалізовуватися та виконуватися ними через ОСББ, створене в цьому будинку, або шляхом передачі відповідних функцій (чи їх частини) управителю або асоціації.

7.30. Визначення порядку управління багатоквартирним будинком (тобто, вирішення питання про те, наділити цими функціями ОСББ, створене в цьому будинку, чи передати відповідні функції (чи їх частину) управителю або асоціації, є невід`ємною складовою реалізації прав та виконання обов`язків співвласниками багатоквартирного будинку щодо належного утримання та управління спільним майном, що здійснюється за їх безпосереднім волевиявленням.

7.31. Управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за рішенням зборів співвласників (загальних зборів ОСББ) і згодою управителя та зазначається у договорі з управителем.

7.38. Як установили суди попередніх інстанцій, у справі, що розглядається, ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСББ «Лесі Українки 38» та до ФОП ОСОБА_6 про визнання недійсним договору на надання послуг, укладеного ОСББ, членом якого є позивач, та ФОП ОСОБА_6 - виконавцем цих послуг, указавши на порушення укладенням спірного договору з надання послуг з управління та обслуговування будинку прав позивача - фізичної особи як співвласника багатоквартирного будинку.

7.39. Згідно із частиною першою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

7.40. З огляду на викладене, враховуючи предмет, характер спору та суб`єктний склад його сторін, Велика Палата Верховного Суду вважає, що спір у цій справі виник стосовно прав і обов`язків позивача щодо користування та розпорядження спільним майном як співвласника багатоквартирного будинку, тому має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

7.41. Такі висновки є послідовними. Так, у постанові від 5 лютого 2020 року у справі № 127/15798/19 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про розгляд у порядку цивільного судочинства спору за позовом фізичної особи - співвласника багатоквартирного будинку до голови ОСББ про визнання бездіяльності щодо ненадання обґрунтованої відповіді на заяву про ремонт спільного майна будинку протиправною та зобов`язання відповідача вчинити дії щодо надання обґрунтованої відповіді на подану заяву.

7.42. Посилання суду апеляційної інстанції на правові позиції Великої Палати Верховного Суду, викладені, зокрема у справах № 462/2646/17, № 501/1571/16-ц, № 826/10249/18, та висновок про можливість розгляду спору у цій справі господарським судом з огляду на характер спірних правовідносин, оскільки спір виникає при здійсненні права управління юридичною особою, а такий спір є найбільш наближеним до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи (пункт 3 статті 20 ГПК України), незалежно від суб`єктного складу такого спору (частина 6 статті 30 ГПК) є помилковими, тому що спірні правовідносини у вказаних справах стосувались порядку створення, реєстрації, діяльності і ліквідації об`єднань, організацій.

7.43. Натомість спір у справі, що розглядається, стосується реалізації прав та виконання обов`язків позивача у межах здійснення ним як співвласником володіння, користування і розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, учасника правовідносин з надання житлово-комунальних послуг.

7.44. З огляду на викладене суди першої й апеляційної інстанцій помилково вважали, що спір у цій справі належить до юрисдикції господарських судів.».

У справі, що переглядається:

апеляційний суд не врахував, що необхідно розмежовувати спори співласника багатоквартирного будинку в якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку і спірні відносини стосуються порядку створення, реєстрації, діяльності і ліквідації юридичної особи (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) та спори співласника багатоквартирного будинку з іншими співвласниками, якщо рішення щодо майна багатоквартирного будинку прийнято зборами співвласників багатоквартирного будинку на підставі Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»;

аналіз матеріалів справи свідчить, що учасниками зборів співвласників багатоквартирного будинку були лише фізичні особи (а. с. 9- 10) та спірні відносини не стосуються порядку створення, реєстрації, діяльності і ліквідації юридичної особи (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку), а тому висновки апеляційного суду про віднесення спору в частині позовних вимог про визнання зборів співвласників недійсними, скасування протоколу зборів співвласників до юрисдикції господарських судів необґрунтовані;

оскільки позовні вимоги про визнання зборів співвласників недійсними, скасування протоколу зборів співвласників підлягають вирішення в порядку цивільного судочинства, то скасування апеляційним судом додаткового рішення суду першої інстанції, яким вирішено питання про розподіл судових витрат є передчасним.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржена постанова апеляційного суду ухвалена без дотримання норм процесуального права. У зв`язку із наведеним, касаційний суд вважає, що: касаційну скаргу належить задовольнити частково; постанову Львівського апеляційного суду від 27 червня 2023 року в частині закриття провадження за позовними вимогами про визнання зборів співвласників недійсними, скасування протоколу зборів співвласників та скасування додаткового рішення Галицького районного суду м. Львова від 13 квітня 2022 року скасувати; передати справу в скасованій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Висновки за результатами розподілу судових витрат

У постанові суду касаційної інстанції має бути зазначено про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції (підпункт «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України).

Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України. У частинах першій, тринадцятій статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року у справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18) зроблено такий висновок, що «якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».

Тому розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, має здійснити той суд, який ухвалює остаточне рішення у справі, враховуючи загальні правила розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 , яка підписана представником ОСОБА_4 , задовольнити частково.

Постанову Львівського апеляційного суду від 27 червня 2023 року в частині закриття провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа: Львівське комунальне підприємство «Старий Львів», про визнання зборів співвласників недійсними, скасування протоколу зборів співвласників та в частині скасування додаткового рішення Галицького районного суду м. Львова від 13 квітня 2022 року скасувати і передати справу в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова Львівського апеляційного суду від 27 червня 2023 року у скасованій частині втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Коротенко

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук