Справа № 465/5508/22 Головуючий у 1 інстанції: Величко О.В.
Провадження № 22-ц/811/2090/23 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 15 травня 2023 року в складі судді Величка О.В. в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» про стягнення неустойки,-

встановив:

У вересні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ТзОВ «Комфі Трейд» про стягнення неустойки.

Вимоги обґрунтовував тим, що 10.10.2020 придбав у відповідача товар - гриль-барбекю електричний Tefal GC714834 OptiGrill. Впродовж гарантійного терміну куплений товар двічі ламався, що підтверджується квитанціями гарантійного ремонту авторизованого сервісного центу ТзОВ «Росімпекс» від 17.06.2021 та від 12.07.2021.

У товарі був наявний дефект модуля управління, що зазначено в листі сервісного центру № 4196/KLV2. Роботи по заміні електронної плати керування виконувались з 17.07.2021 по 31.08.2021 упродовж 49 днів, замість 14 днів, встановлених п. 9 ч. 3 ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживачів».

11.08.2021 позивач звернувся до продавця у магазин відповідача по АДРЕСА_1 із проханням замінити несправний товар. Однак, у магазині позивачу відмовили у прийнятті заяви, мотивуючи тим, що у нього відсутня довідка із сервісного центру про те, що товар не підлягає ремонту.

11.08.2021, після відмови працівників магазину прийняти у позивача заяву, він звернувся за телефоном гарячої лінії до продавця, де повідомив про наміри зареєструвати заяву про заміну товару, на що отримав таку ж відповідь, а саме про необхідність пред`явлення довідки сервісного центру про те, що товар не підлягає ремонту. На вимогу позивача прийняти заяву працівники гарячої лінії продавця надіслали йому поштову адресу для звернень.

12.08.2021 позивач надсилав вимоги на адресу відповідача щодо заміни товару на такий же товар або аналогічний з числа наявного у відповідача, однак, відповідач листом від 06.09.2021 відмовив позивачу у такій заміні.

25.10.2021 позивач надсилав вимогу на адресу відповідача щодо сплати 3 447,95 грн. неустойки за 56 днів затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки, яку відповідач відхилив листом від 24.11.2021 та, як стверджує позивач, безпідставно, з надуманих ним обставин, не надав позивачу інший виріб на час ремонту, чи новий товар, як це передбачено в ЗУ «Про захист прав споживачів».

Квитанціями сервісного центру ТзОВ «Росімпекс» підтверджено, що товар перебував на ремонті двічі впродовж гарантійного терміну, а також те, що сервісним центром здійснено гарантійний ремонт такого товару.

Враховуючи наведене, а також покликаючись на ЗУ «Про захист прав споживачів», просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на його користь неустойку в розмірі 3447,95 грн. за неналежне виконання ним гарантійних зобов`язань з усунення недоліку придбаного товару.

Оскаржуваним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 15 травня 2023 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» про стягнення неустойки відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_1 , вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

В апеляційній скарзі звертає увагу на лист сервісного центру про виявлений дефект модуля управління, що потребувало заміни електронної плати керування такого, однак він не володіє несправною платою, оскільки така була замінена сервісним центром за кошти товаровиробника чи відповідача у справі.

Зважаючи на зазначене, позивач не спроможний надати відповідну плату для проведення торознавчої експертизи, однак брак такої не оспорений сервісним центром чи товаровиробником, який забезпечив заміну плати та вартість роботи.

Стверджує, що стягнення неустойки не позбавляє права позивача вимагати від продавця товару заміни такого чи повернення вартості товару, у якому виявлені істотні недоліки.

Також зазначає, що продавець не позбавлений права на регресний позов до товаровиробника.

Просить скасувати рішення Франківського районного суду м. Львова від 15 травня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

14.08.2023 на адресу апеляційного суду надійшов відзив представника ТзОВ «КОМФІ ТРЕЙД» на апеляційну скаргу, у якому покликаючись на обставини, які виникли у спірних правовідносинах та під час розгляду справи у суді першої інстанції, просить у задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення виходячи із такого.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 6 цієї ж статті визначено, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Ухвалюючи оскаржуване рішення та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять даних про наявність у товарі - гриль-барбекю електричний Tefal GC714834 OptiGrill, істотних недоліків, які виникли з вини виробника (продавця, виконавця).

При цьому, судом розмежовано права споживача, які відносяться до категорії товарів, що мають недоліки (право на безоплатне усунення недоліків товару) та до категорії товарів, що мають істотні недоліки (право на обмін товару) й враховано, що саме споживач повинен підтвердити дефект продукції й дати згоду на проведення експертизи продукції.

Разом з цим, встановлено, що позивач не звертався до відповідача щодо проведення експертизи та не врахував вказівки відповідача про необхідність проведення експертизи продукції, про яку відповідачем зазначено у відповідях на його звернення.

Зокрема, позивач з власної ініціативи звернувся за безоплатним усуненням недоліків придбаного товару (грилю-барбекю) до сервісного центру "Росімпекс".

Більше того суд зазначив, що вимоги позивача до ТзОВ «Комфі Трейд» заявлені до неналежного відповідача, яким гарантійний ремонт не проводився.

Також, на час заявлення позивачем первісної вимоги до відповідача про заміну грилю-барбекю на такий же товар або аналогічний, що здійснено шляхом подання відповідної письмової заяви на адресу відповідача від 12.08.2021, прилад, про заміну якого просив позивач, перебував на гарантійному ремонті у ТзОВ "Росімпекс", тобто не був наявний як у позивача, так і у відповідача, при цьому, на час заявлення позивачем письмової вимоги від 25.10.2021 про заміну придбаного приладу, такий пристрій уже був відремонтований, при цьому, жодних доказів того, що після проведення гарантійного ремонту він вдруге зазнав поломки, матеріали справи не містять і позивачем не надані.

Крім цього, суд зазначив, що не можуть вважатися обгрунтованими доводи позивача про те, що придбаний ним гриль-барбекю електричний Tefal GC714834 OptiGrill двічі ламався з урахуванням здачі такого 17.06.2021 на підстав квитанції №21/001568 на ремонт, оскільки жодних підтверджень, що за наслідками діагностики товару виявлені будь-які дефекти чи проводились ремонтні роботи, позивачем не надано.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що на час розгляду справи судом позивачем не надано доказів саме істотних недоліків товару (електричного гриля), що виникли з вини виробника чи продавця товару, позивач не надав продавцю товар для проведення експертизи, що унеможливлює встановлення наявності чи відсутності істотних недоліків товару, його технічного стану, а у разі дійсної несправності чи істотних недоліків - причин виникнення таких, оскільки несправна робота може бути викликана багатьма факторами, що не пов`язані з браком виробника чи заводським дефектом, а можуть бути викликані, зокрема, неправильним використанням приладу споживачем, неправильним його транспортуванням або зберіганням, через дії третіх осіб, при виявленні недоліків товару позивач не звернувся безпосередньо до продавця (ТзОВ «Комфі Трейд), а самостійно передав придбаний прилад до сертифікованого сервісного центру ТзОВ «Росімпекс», що позбавило відповідача можливості встановити наявність або відсутність істотних недоліків товару, тому відмовив у задоволенні позову.

Розглядаючи даний спір та перевіряючи законність оскаржуваного рішення згідно вимог ЦПК України, судова колегія враховує таке.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Обравши відповідний спосіб захисту права, позивач в силу ст. 12 ЦПК України зобов`язаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог.

Цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (ч. 1 ст. 1 ЦК України).

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, юридичні факти,заподіяння матеріальної та моральної шкоди тощо, а також вони можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства (ст. 11 ЦК України).

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За правилами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України).

Судом встановлено, що 10.10.2020 позивач ОСОБА_1 придбав у відповідача ТзОВ «Комфі Трейд» товар - гриль-барбекю електричний Tefal GC714834 OptiGrill (а.с. 3).

Відповідно до квитанцій № 21/001568 від 17.06.2021 та 21/001788 від 12.07.2021 вказаний товар двічі направлявся на обслуговування (ремонт) до авторизованого сервісного центру «РОСІМПЕКС» у зв`язку із виявленими недоліками (а.с. 4, 5).

Як слідує із матеріалів справи, вибір сервісного центру, до якого позивач звернувся з вимогою про проведенням ремонту товару, здійснений особисто позивачем.

З врахуваннням наведеного, у двох випадках для усунення відповідних недоліків, придбаний товар передавався ТзОВ «Росімпекс» для проведення гарантійного ремонту.

Згідно листа сервісного обслуговування №4196/KLV2 від 31.08.2021 у наданому на гарантійний ремонт приладі виявлено дефект модуля управління та проведено заміну електронної плати керування (а.с. 6).

12.08.2021 позивач направив ТзОВ «КОМФІ ТРЕЙД» письмову заяву з вимогою про заміну товару - гриля-барбекю електричного Tefal GC714834 OptiGrill (а.с. 10-12).

Листом від 06.09.2021 відповідач роз`яснив позивачу положення законодавства щодо поняття істотного недоліку та підстав, що породжують для продавця обов`язок здійснити заміну товару на такий же самий чи аналогічний або обов`язок розірвання договору та повернути сплачену за товар грошову суму (а.с. 13-14).

Також у листі зазначено, що порушення обумовлених термінів ремонту само по собі не є підставою для розірвання договору купівлі-продажу товару, як і не є достатньою підставою для визнання недоліку істотним.

Крім цього, повідомлено, що, оскільки позивач на власний розсуд передав свій товар безпосередньо до авторизованого сервісного центру, а не через магазин продавця, необхідно дочекатися висновку сервісного центру про результати діагностики та ремонту товару для розгляду заявлених позивачем вимог про заміну товару.

У подальшому позивач звертався до відповідача із вимогами про виплату неустойки, заміни товару на аналогічний (а.с. 15-18).

При цьому, відповідачем надано відповіді, з яких слідує, що вимоги про заміну товару можуть бути задоволені за умови наявності істотного недоліку товару, однак у розпорядженні відповідача відсутні відомості про наявність істотного недоліку в товарі позивача, що виник з вини виробника (продавця, виконавця), наявність яких є необхідною умовою для задоволення його вимог про заміну товару на такий же або аналогічний товар, наявний у магазині (а.с. 16-17).

У подальшому, у зв`язку з наданням відповідей на вимоги позивача про заміну товару, повторна аналогічна вимоги залишена без розгляду, що стосується вимоги про виплату неустойки компанія Комфі-Трейд повідомила, що такі до задоволення не підлягають, оскільки жодних вимог про уцсунення недоліків товару від позивача не надходило, відтак компанія не була виконавцем ремонту такого. Повідомлено про можливість проведення незалежної експертизи товару (а.с. 19-21).

Звертаючись до суду із позовними вимогами та покликаючись на норми ЗУ «Про захист прав споживачів», позивач ОСОБА_1 просить стягнути неустойку за 56 днів затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки, яку відповідач відхилив 24.11.2021.

Так, згідно преамбули Закону України «Про захист прав споживачів» закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (далі - розрахунковий документ); продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб; споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Отже, законодавство не містить окремого виду договору, як споживчий. Договір будь-якого виду може бути споживчим, якщо він відповідає критеріям, передбаченим законом.

Згідно правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в узагальненні судової практики з розгляду цивільних справ про захист прав споживачів від 01 лютого 2013 року, незалежно від виду укладених громадянами договорів їх зміст - це угода про послугу та виконання робіт.

Враховуючи, що споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, до відносин, які виникли на підставі договору купівлі продажу від 10.10.2020, за яким позивач придбав у відповідача товар, застосовуються положення Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки такий відповідає ознакам споживчого договору.

Положеннями частин першої, третьої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача.

Споживач має право пред`явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті.

Зазначене вище кореспондується з положеннями частини другої статті 678 ЦК України, згідно якої у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) у покупця виникає право (за його вибором): відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміну товару.

Таким чином, відповідно до згаданих норм процесуального та матеріального закону, спосіб захисту прав споживача обирає сам позивач.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом.

У пунктах 41-42 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі №331/5054/15-ц (провадження № 14-164цс19) зроблено висновок, що «відповідно до частин першої і третьої статті 698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його. До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Отже, у законодавстві України щодо регулювання договору роздрібної купівлі-продажу встановлений пріоритет ЦК України перед актами законодавства про захист прав споживачів (див. постанову Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2018 року у справі № 362/2159/15-ц)».

У постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2018 року у справі № 362/2159/15-ц (провадження № 61-28712св18) зроблено висновок по застосуванню частини третьої статті 698 ЦК України та вказано, що «законодавець встановив пріоритет ЦК України в регулюванні договору роздрібної купівлі-продажу; у випадку відсутності регулювання на рівні ЦК України застосовується законодавство про захист прав споживачів».

В свою чергу, у частині третій статті 709 ЦК України передбачено, що вимога покупця про безоплатне усунення недоліків товару підлягає задоволенню продавцем або виготовлювачем протягом чотирнадцяти днів або, за домовленістю сторін, в інший строк. На вимогу покупця на час ремонту йому має бути наданий у користування аналогічний товар, незалежно від моделі, з доставкою.

Згідно із частиною п`ятою статті 709 ЦК України за кожний день прострочення продавцем або виготовлювачем усунення недоліків товару і невиконання вимоги про надання в користування аналогічного товару на час усунення недоліків продавець сплачує покупцеві неустойку в розмірі одного відсотка вартості товару.

Як вбачається із матеріалів справи та неспростованим, на переконання колегії суддів, є те, що позивач з власної ініціативи звернувся за безоплатним (гарантійним) усуненням недоліків придбаного товару (грилю-барбекю) до сервісного центру «Росімпекс», тобто відповідач ТзОВ «Комфі Трейд» не мало жодного відношення до обслуговування позивача, яка споживача та придбаного ним товару.

Натомість, звертаючись до суду, позивач заявив свої вимоги щодо стягнення неустойки у зв`язку із виконанням ремонтних робіт понад чотирнадцять днів саме до продавця товару ТзОВ «Комфі Трейд», якому придбаний прилад для гарантійного ремонту не надавався.

Статтею 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачами і відповідачами можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Виходячи з положень цивільного процесуального законодавства відповідач це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є виключним правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обгрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц.

Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В свою чергу, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті чи для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення щодо суті заявлених до належного відповідача вимог (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц та від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц).

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з тим, що вимоги позивача про стягнення неустойки за прострочку у ремонті товару до ТзОВ «Комфі Трейд» заявлені до неналежного відповідача, тому у задоволенні таких необхідно відмовити (а.с. 90).

Окремо колегія суддів звертає увагу на те, що законодавцем розмежовано поняття істотного недіолку та недоліку, зокрема, істотний недолік - це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором (п. 12 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Натомість, недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем) (п. 15 цієї частини).

Колегія суддів звертає увагу на те, що матеріали справи не містять даних про наявність у товарі - гриль-барбекю електричний Tefal GC714834 OptiGrill, істотних недоліків, які виникли з вини виробника (продавця, виконавця), при цьому, протилежні доводи позивача є його суб`єктивним трактування норм матеріального закону.

Зокрема, не можуть вважатися обгрунтованими доводи позивача про те, що придбаний ним гриль-барбекю електричний Tefal GC714834 OptiGrill двічі ламався з урахуванням здачі такого також 12.07.2021 на підстав квитанції № 21/001788 на ремонт, оскільки жодних підтверджень, що за наслідками діагностики товару виявлені будь-які дефекти чи проводились ремонтні роботи, позивачем не надано.

При цьому, отримавши виріб з ремонту позивач претензій не мав, про що власноручно 31.08.2021 поставив підпис (а.с. 6).

Крім цього, на час заявлення вперше позивачем вимоги до відповідача про заміну грилю-барбекю на такий же товар або аналогічний, прилад, про заміну якого просив позивач, перебував на гарантійному ремонті у ТзОВ «Росімпекс», тобто не був наявний у позивача чи відповідача, а на час заявлення письмової вимоги від 25.10.2021 про заміну придбаного приладу такий пристрій уже був відремонтований.

Більше того, як обґрунтовано зазначає відповідач ТзОВ «Комфі Трейд» до звернення із вимогою про усунення недоліків придбаного товару (продукції), позивач користувався таким понад вісім місяців та про відповідні недоліки під час використання чи придбання такого, не заявляв.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно статей 549-551 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

За змістом частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що заявою від 08.02.2023 позивач ОСОБА_1 фактично намагався зменшити позовні вимоги та просив стягнути 2000,00 грн., як компенсацію отриманих незручностей, витрат за відрив від звичайних занять у зв`язку із перепискою з відповідачем та неустойки за прострочку в ремонті - усунення істотного недоліку товару та за невиконання вимоги позивача про заміну товару на інший.

З наведеного незрозумілою є як підстава заявлених позивачем вимог так і розрахунок таких.

З врахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з тим, позивачем не надано доказів саме істотних недоліків товару (електричного гриля), що виникли з вини виробника чи продавця товару, товар для проведення експертизи позивач не надав, при цьому, при виявленні недоліків товару позивач не звернувся безпосередньо до продавця ТзОВ «Комфі Трейд», а самостійно передав придбаний прилад до сертифікованого сервісного центру ТзОВ «Росімпекс» , що виключає обов`язок відповідача відповідати за пред`явленими вимогами.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що здійснивши відшкодування шкоди відповідач набув би право на регресний позов до товаровиробника, колегія суддів такі не приймає до уваги, оскільки конструкція спірних правовідносин виключає можливість притягнення до цивільно-правової відповідальності ТзОВ «Комфі Трейд», про що зазначено вище.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 15 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 06 листопада 2023 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк