Справа № 710/1433/21 Провадження № 2/710/104/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.01.2023 м. Шпола
Шполянський районний суд Черкаської області в складі
головуючого судді Сивоконя С.С.,
за участі секретаря судового засідання Глущенко О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Шполянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства
Короткий змістпозовнихвимог
13.10.2021 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява в якій ОСОБА_1 просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім цього просить внести відомості в актовий запис про народження №10 від 22.09.2006 року ОСОБА_3 , складеного виконавчим комітетом Журавської сільської ради Шполянського району Черкаської області, в графі «батько» зазначити: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України.
Аргументи учасників справи.
Свій позов, позивач мотивує тим, що проживаючи в цивільному шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилася дочка ОСОБА_3 . Народження дитини було зареєстровано в органах РАЦСу на підставі та в порядку ст. 135 СК України. Відповідач визнав себе батьком, але в добровільному порядку заяву про визнання батьківства до органів РАЦСу не подав.
У 2013 році відповідач вигнав позивачку з дитиною з будинку, в якому вони спільно проживали, в судовому порядку зняв з реєстрації. На теперішній час відповідач не спілкується з дочкою, не надає матеріальної допомоги, що стало причиною звернення до суду із цим позовом.
Від третьої особи надійшов лист в якому міститься прохання слухати справу без участі їхнього представника
Інші процесуальні дії у справі
Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 01.11.2021було відкрито провадження по справі. Справу вирішено розглядати в загальному позовному провадженні.
Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 12.01.2022було призначено судову молекулярно генетичну експертизу та зупинено провадження у справі.
Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 23.02.2022 було поновлено провадження у справі.
Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 01.03.2022 було задоволено клопотання експерта, та зупинено провадження на час проведення експертизи.
Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 20.06.2022 було відновлено провадження у справі.
Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 18.07.2022 було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу та зупинено провадження у справі.
Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 01.11.2022 було поновлено провадження у справі.
Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 30.11.2022 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.
Відповідач був належно повідомлений про розгляд справи, що підтверджується повідомленням по справі, однак, відзив до суду на позов, не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Мотивувальна частина
Фактичні обставини, встановлені судом.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступне.
Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , яке видано 22.09.2006 року виконкомом Журавської сільської ради Шполянскього району Черкаської області, підтверджується факт народження ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , про що 22.09.2006 року складено відповідний актовий запис №10. Батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .(а.с.9).
Згідно довідки виданої старостою сіл Лозуватка та Кам`януватка Шполянської міської ради ОТГ Черкаської області від 27.09.2021 №667, за даними Лозуватського старостинського округу Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області, гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 проживала з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та з своїми дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_1 в домогосподарстві матері ОСОБА_2 в період з 15.09.2010 по серпень 2012, знята з реєстрації з 19.06.2013. (а.с.12).
На фото за червень 2017 року зображені ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с.13).
У відповідності до актового запису про народження №10 від 22 вересня 2006 року, зробленого виконавчим комітетом Журавської сільської ради, Шполянського району, Черкаської області, відомості про дитину: ОСОБА_3 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце народження - с. Журавка Шполянського району, Черкаської області. Відомості про батька ОСОБА_4 ; відомості про матір ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 . Підстави запису відомостей про батька: заява по частині першій ст. 135 Сімейного кодексу України. Видано свідоцтво серія НОМЕР_1 . (а.с.43).
Мотиви, з якихвиходить суд, та застосування норм права.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Згідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із ч.1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ч.1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135цього Кодексу.
Як вказано в п. 4, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК ( 2947-14 ), приймаються до судового розгляду, якщо:
- дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК ( 2947-14 );
Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків;
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVAv. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).
У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 399/1029/15-ц вказано, що експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах з метою формування доказової бази. Об`єктом молекулярно-генетичного дослідження є ядерна ДНК (ДНК, розташована в ядрі клітини), отримана з крові, слини, букального та іншого епітелію, волосся (за наявності волосяного фолікула), а також часток тканин і органів людини. Для визначення спірного батьківства необхідна присутність ймовірного батька і дитини для проведення забору вихідного біологічного матеріалу.
За відсутності біологічного матеріалу хоча б однієї зі сторін провести дослідження неможливо.
Рішення суду щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, суд оцінює відповідно до статті 89 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду заздалегідь встановленої сили.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі№ 591/6441/14-ц зазначено, що СК України не визначає будь-яких особливостей щодо предмету доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Згідно ст. 7 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

У відповідності до ч.1 ст. 8 даної Конвенції держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання.

Згідно ч.1 ст.3 згаданої Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Частиною 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Відповідно до п.20 п.1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Пунктом 1.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року за № 96/5 передбачено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до п. 2.13.1 Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є зокрема рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження.

Відповідно до п.2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

В пункті 2.16.7 Правил зазначається, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Зі змісту п. 2.8 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України № 96/5 від 12.01.2011року слідує, що внесення змін до актового запису про народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану України після вирішення судом питання щодо виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька.

Статтею 134 СК України визначено, що на підставі, зокрема рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Частиною 1ст. 141 СК України, передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно ст.145 СК України, прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з`єднання їхніх прізвищ. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Згідно ч.5 ст.148 СК України, у разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації, № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

У рішенні Європейського Суду з прав людини (надалі ЄСПЛ) у справі «Кроон проти Нідерландів» (заява № 18535/91 від 27 жовтня 1994 року) було констатовано, що неможливість для замужньої жінки оскаржити у законному порядку батьківство законного чоловіка на свою дитину, щоб зробити можливим визнання дитини її біологічним батьком, протирічить праву на повагу до сімейного життя, яке передбачено ст. 8 Конвенції.

У вказаному рішенні ЄСПЛ зазначив, що відповідно до принципів, які випливають з практики Суду, у випадку встановлення існування сімейного зв`язку з дитиною, держава повинна діяти таким чином, щоб дозволити цьому зв`язку розвиватися, при цьому необхідно забезпечити цьому зв`язку правовий захист, що дасть можливість з самого народження або як тільки стане надалі можливим об`єднання дитини із сім`єю. Таким чином, існував позитивний обов`язок уповноважених владних органів надати у найкоротші строки дозвіл на утворення повноправних законних зв`язків між біологічним батьком та його дитиною. На думку Суду, принцип «поваги сімейного життя» вимагає переваги біологічної та суспільної дійсності над встановленою законом презумпцією, яка існує попри як установленим фактам, так і волі зацікавлених осіб, нікому при цьому не приносячи реальної користі.

З матеріалів справи вбачається, що відомості про батька дитини ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі частини 1 ст. 135 СК України. Батьком дитини записаний ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.1 ст. 135 СК України в редакції станом на 06.04.2006 року, яка була чинною на дату сладання актового запису від 22.09.2006 року, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Отже, батько дитини ОСОБА_1 був записаний на підставі ч.1 ст. 135 СК України.

З метою встановлення кровного споріднення між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , 12.01.2022 ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області було призначено судову молекулярно генетичну експертизу, проведення якої було доручено Київському науково дослідному експертно криміналістичному центру МВС України .

В своєму клопотанні від 11.02.22 № СЕ-19/111-22/5597-БД експерт Київського науково дослідного експертно криміналістичного центру, просив суд, окрім іншого, забезпечити явку ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та дитини ОСОБА_3 , для відбору біологічних зразків, який мав відбутися 25.03.2022 року з 14 до 15 години.

Про необхідність з`явитися до експертної установи, суд повідомляв відповідача по справі листом від 02.03.2022 №710/1433/21/1297/2022.

Листом заступника директора Київського науково дослідного експертного криміналістичного центру МВС України від 16.05.2022 № 19/111/10/15454 та повідомленням судового експерта від 13.05.2022 № СЕ-19/111-22/5597-БД, було сповіщено суд про те, що станом на 13.05.2022 для відбору експериментальних зразків до Київського НДЕКЦ МВС України за адресою: м. Київ, вул. Сім`ї Хохлових, 5, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та дитина ОСОБА_3 не з`явилися. Завірені копії документа, що засвідчує оплату рахунку, який надавався разом із клопотанням, на відбір зразків не надходило, у зв`язку з цим повідомляється про неможливість проведення експертизи. (а.с.71-73).

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 18.07.2022 було повторно призначено судову молекулярно-генетичну експертизу та зупинено провадження у справі.

В своєму клопотанні від 06.09.22 № СЕ-19/111-22/35147-БД експерт Київського науково дослідного експертно криміналістичного центру, просив суд, окрім іншого, забезпечити явку ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та дитини ОСОБА_3 , для відбору біологічних зразків, який мав відбутися 10.10.2022 року з 14 до 15 години.

Про необхідність з`явитися до експертної установи, суд повідомляв відповідача по справі листом від 21.09.2022 №710/1433/21/5797/2022.

Листом заступника директора Київського науково дослідного експертного криміналістичного центру МВС України від 15.10.2022 № 19/111/10/46039 та повідомлення судового експерта від 13.05.2022 № СЕ-19/111-22/5597-БД, станом на 13.10.2022 про неможливість проведення експертизи, повідомлено суд про те, що 10.10.2022 року для відбору експериментальних зразків до Київського НДЕКЦ МВС України з`явилися ОСОБА_1 та дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбору експериментальних зразків до Київського науково дослідного експертно криміналістичного центру МВС України за адресою: м. Київ, вул. Сім`ї Хохлових, 5, ОСОБА_2 , не з`явився. У зв`язку із вище викладеним відповідно до статті 72 ЦПК України повідомляю про неможливість проведення експертизи. (а.с. 101-102).

Згідно ст.109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК Уркаїни кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Отже, категоричного висновку для визнання батьківства суд зробити не може, по причині не проведення призначеної судової молекулярно генетичної експертизи.

В то же час, враховуючи інші докази у справі, а саме спільне фото, покази свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які підтвердили факт спільного проживання та ведення господарства ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в період часу з 2005 року, та спільного виховання дитини ОСОБА_3 , довідку видану старостою с. Лозуватка, Звенигородського району Черкаської області, суд вважає, що є всі підстави для визнання батьківства .

Ураховуючи вище викладене, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При задоволенні позову суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 908,00 гривень.

Керуючись статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. ст. 6, 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,ст.ст.126,128,135СК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 139, 141, 211, 263-265, 280-283, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язати Шполянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) внести відомості про батька до актового запису №10 від 22.09.2006 складеного виконавчим комітетом Журавської сільської ради Шполянського району Черкаської області про народження ОСОБА_3 , а саме: у відомостях про батька записати - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ». Прізвище дитини залишити « ОСОБА_8 ».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , інші дані про особу суду не відомі, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 , паспорт серія НОМЕР_3 виданий Шполянським РВ УМВС України в Черкаській області 28.09.2000 року, судовий збір в розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Шполянського

районного суду С.С. Сивокінь