ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/2135/23 Номер провадження 22-ц/814/4294/23Головуючий у 1-й інстанції Семенова Л.М. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Одринської Т.В., Пікуля В.П.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу третьої особи, ОСОБА_1 , на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 23 червня 2023 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_1 , про стягнення аліментів на утримання дружини

УСТАНОВИВ:

короткого змісту позовних вимог і рішення суду першої інстанції;

07.04.2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом про стягнення з відповідача аліментів на її утримання у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу), починаючи із дня звернення до суду і до досягнення сином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позов обґрунтовувала тим, що вони з відповідачем перебувають у шлюбних відносинах та мають спільну дитину - малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач допомоги не надає, вона перебуває у декретній відпустці, тому вимушена звернутись до суду із відповідним позовом.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 23 червня 2023 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_1 , про стягнення аліментів на утримання дружини - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на її користь на її утримання в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 07.04.2023 року і до досягнення сином - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1 073 грн 60 коп.

короткого змісту вимог апеляційної скарги; узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу;

Із вказаним рішенням не погодилась третя особа у справі - ОСОБА_1 , та оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі прохає рішення місцевого суду скасувати та ухвалити у справі нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Вказувала, що місцевий суд допустив порушення норм матеріального та процесуального права, рішення є незаконним та необґрунтованим.

Суд не врахував, що сторони проживають за одною адресою, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову, а також те, що сторони мають двох спільних дітей, на утримання яких за рішеннями суду стягнуто аліменти по 1/4 частині заробітку (доходу) щомісячно на кожного до досягнення дітьми повноліття (судовий наказ Автозаводського районного суду м. Кременчука № 424/214/22 від 03.02.2022 та № 524/2122/23 від 24.04.2023).

Вважає, що стягнення з відповідача аліментів на дружину має мнимий характер і покликане поставити всіх дітей відповідача в нерівні умови грошового забезпечення, враховуючи те, що Автозаводським районним судом м. Кременчука розглядається цивільна справа № 524/7497/21 за її позовом до ОСОБА_3 про визнання його батьком малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та стягнення на її утримання аліментів.

Позивач не надала належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження позовних вимог у заявленому розмірі, тому позов задоволенню не підлягає.

узагальнених доводів та заперечень інших учасників справи;

09.11.2023 від позивачки ОСОБА_2 до апеляційну суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого остання вказувала, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм чинного законодавства, прохала залишити рішення суду без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин; доводів, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;

Місцевим судом установлено, що позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 перебувають у шлюбних відносинах з 27.07.2013. Сторони мають спільного сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги позивачці не надає.

Враховуючи право дружини на отримання аліментів на своє утримання, передбачене ч. 2 ст. 84 СК України, встановивши, що відповідач не є інвалідом, є працездатною особою, має постійну роботу, отже зобов`язаний надавати допомогу дружині, з якою проживає малолітня дитина до досягнення дитиною трирічного віку, місцевий суд дійшов висновку про задоволення позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Предметом позову у даній справі - є стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років.

Фактичні підстави позову - відповідач добровільно допомоги на утримання позивачки, як дружини, не надає, а вона проживає з їх малолітнім сином та потребує утримання, оскільки не працює у зв`язку із доглядом за дитиною.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Статтею 84 СК України врегульовано право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини.

Частиною 2 статті 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно з частиною 4 вказаної статті, право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Визначальним на підставі цієї норми закону є наявність у дружини права на утримання, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища. (постанова Верховного суду від 02.02.2022 у справі № 333/1701/18).

Право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, і в разі розірвання шлюбу (ч. 6 ст. 84 СК України).

Тобто, зі змісту вказаних норм права вбачається, що право на даний вид утримання не залежить від перебування у шлюбі, та для виникнення права на утримання потрібна сукупність таких умов: проживання з жінкою (чоловіком) дитини, яка не досягла трьох років; походження дитини від жінки, чоловіка (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридичного значущого зв`язку (усиновлення); можливість другої сторони надавати матеріальну допомогу.

Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 03.11.2021 у справі № 487/5798/20.

Згідно з ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви (ч. 1 ст. 79 СК України).

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, серед іншого, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони у справі є подружжям, тобто перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають двох спільних дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є малолітнім, та на час розгляду справи не досяг трирічного віку.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно з паспортними даними ОСОБА_2 , вона значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач, ОСОБА_3 , також значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 4, 17).

Апеляційний суд зазначає, що доводи скаржника про спільність адрес реєстрації позивачки та відповідача, факт їх перебування у зареєстрованому шлюбі та спільного проживання, не позбавляє ОСОБА_2 передбаченого частиною другою статті 84 СК України права на отримання утримання від чоловіка, у зв`язку із проживанням з нею їх спільного сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення ним трирічного віку.

Скаржник ОСОБА_1 є третьою особою у справі, що залучена до участі ухвалою суду першої інстанції про відкриття провадження у справі, оскільки в провадженні суду перебуває інша цивільна справа № 524/7497/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про визнання ОСОБА_3 батьком відносно малолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення повноліття. (а.с. 26, 22)

Апеляційним судом установлено, що станом на час перегляду справи апеляційним судом судове рішення по суті спору у справі № 524/7497/21 не винесено. Тобто, факт батьківства ОСОБА_3 відносно малолітньої дитини - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не встановлено у передбаченому законом порядку.

Наявність у відповідача ОСОБА_3 двох спільних з ОСОБА_2 дітей та аліментних зобов`язань на їх утримання на підставі судових наказів, що набрали законної сили, не позбавляє ОСОБА_2 права на утримання у порядку частини 2 статті 84 СК України, оскільки не свідчить про неможливість ОСОБА_3 надавати таке утримання, враховуючи, що він визнав позовні вимоги та не заперечував наявності у нього такої можливості.

Доводи скаржника ОСОБА_1 про те, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на її утримання мають фіктивний характер та покликані поставити всіх дітей відповідача у нерівні умови грошового забезпечення, апеляційний суд не приймає до уваги, як такі, що ґрунтуються на її суб`єктивних припущеннях, що не можуть бути покладені в основу доказування. Окрім того, стягнення з відповідача утримання на користь дружини у даній справі та аліментні зобов`язання відповідача щодо їх спільних дітей жодним чином не позбавляє права на аліменти дітей, батьківство відповідача відносно яких може бути встановлено в майбутньому у передбаченому законом порядку, на рівні з іншими дітьми відповідача.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про те, що відповідач є здоровою, працездатною особою, має постійну роботу, а тому має можливість надавати допомогу дружині, з якою проживає їх спільна малолітня дитина до досягнення дитиною трирічного віку.

висновків за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що рішення місцевого суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим, підстави для його зміни чи скасування - відсутні.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, підстави для відшкодування судових витрат, понесених скаржником під час апеляційного перегляду справи, - відсутні.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 23 червня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 листопада 2023 року.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді Т.В. Одринська

В.П. Пікуль