Справа № 306/1823/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 жовтня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Джуги С.Д.,

суддів : Мацунича М.В., Собослоя Г.Г.

з участю секретаря: Савинець В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 04 квітня 2022 року у складі судді Вінер Е.А., у справі позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» про стягнення коштів за договором банківського вкладу, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» про стягнення коштів за договором банківського вкладу.

Позов мотивовано тим, що 18 січня 2021 року між ОСОБА_1 та акціонерним товариством «Комерційний інвестиційний банк» в особі начальника Свалявського відділення Алексій В.М. було укладено договір банківського вкладу з визначеним строком № 04-3/6с-188, відповідно до якого банк прийняв від вкладника грошову суму в розмірі 43000 доларів США та 5000 євро на строк шість місяців, тобто з 17.01.2021 року по 17.07.2021 року та на суму вкладу нараховуються відсотки за ставкою 17% річних. 18 липня 2021 року він звернувся із заявою до АТ «Комерційний інвестиційний банк» щодо повернення банківського вкладу з відсотками. Проте в банку позивачу усно пояснили, що гроші не повернуть, оскільки колишній начальник користуючись своїм службовим становищем гроші присвоїв та порадили звернутись в прокуратуру.

Позивач зазначає, що гроші він надавав безпосередньо до банку довіряючи свої заощадження надійній банківській установі та те, що він неодноразово користувався послугами банку з 2018 року і кожного разу йому виплачували кошти. Укладаючи черговий договір не підозрював, що може втратити свої заощадження. Зважаючи на позицію відповідача та беручи до уваги, що правовідносини з приводу грошового вкладу внесеного ОСОБА_1 до банківської установи регулюються нормами Цивільного кодексу України, а тому вирішив невідкладно звернутись за судовим захистом до Свалявського районного суду.

За вказаних обставин позивач ОСОБА_1 просив стягнути з акціонерного товариства "Комерційний інвестиційний банк" кошти за договором банківського вкладу № 04-3/6с-188 від 18 січня 2021 року в сумі 43000, 00 доларів США, 5000,00 євро та відсотки передбачені договором в розмірі 17% річних за період шість місяців, що становить 3655,00 доларів США та 425 євро, неустойку в розмірі 3% від суми банківського вкладу за кожен день неповернення грошових коштів, починаючи з 19.07.2021 року і до дня винесення судового рішення.

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 04 квітня 2022 року в задоволення заявленого позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд не врахував обставини, які наведені в обґрунтування заявленого позову і не дав їм належної правової оцінки та неправомірно дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Зокрема, не було враховано, що відповідно до ст. 1059 ЦК України доказом додержання письмової форми договору банківського вкладу (депозиту) може бути не лише ощадна книжка, сертифікат, але й інший документ, що відповідає вимогам, встановленим нормативними актами у сфері банківської діяльності, та звичаям ділового обороту. Законом надається право оформлення поступлення грошових коштів, крім офіційних документів, квитанції іншим документом. З даного договору банківського вкладу № 04-3/6с-188 від 18 січня 2021 року є зрозумілим на підтвердження чого він укладений, зокрема, вказані реквізити договору, суму коштів банківського вкладу, ідентифікацію хто передав та прийняв суму вкладу. Отже, письмова форма договору додержана і такий договір є дійсним. У судовому порядку договір не визнавався недійсним, тож його чинність беззаперечна. Недотримання уповноваженими працівниками банку вимог законодавства у сфері банківської діяльності та внутрішніх вимог банку щодо залучення останнім вкладу не може свідчити про недотримання сторонами письмової форми цього договору, оскільки саме банк визначає відповідальність працівників, яким надається право підписувати договори банківського вкладу, оформляти касові документи, а також визначає систему контролю за виконанням касових операцій.

Відзиву на апеляційну скаргу не находило.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив із його недоведеності, оскільки договір банківського вкладу (депозиту) не був укладений у належній письмовій формі, а позивач не надав доказів внесення коштів на депозитний рахунок.

З такими висновками погоджується апеляційний суд, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права.

Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 80 ЦПК України)

Таким чином, до суду по захист своїх прав може звернутися саме особа, права якої порушені, і може це зробити не в будь-який спосіб, а в той, що передбачений законом або договором, правомірній вимозі належного позивача відповідає обов`язок належного відповідача усунути порушення права.

Пред`являючи позов, ОСОБА_1 виходив із того, що між ним 18 січня 2021 року та начальником Свалявського відділення Алексій В.М. укладено договір банківського вкладу №04-3/6с-188, додавши до позову копію вказаного документа (а.с.11).

За змістом наданого позивачем документа, зокрема:

АТ «Комінвестбанк» (сторона 1) в особі начальника Свалявського відділення «Алексій Володимира Миколайовича» і ОСОБА_1 (сторона 2) уклали вказаний договір, відповідно до якого банк приймає від вкладника грошову суму (вклад), що надійшла, та зобов`язується виплатити вкладнику вклад та проценти на вклад на умовах цього договору (преамбула, п. 1.1.);

банк на підставі положень цього договору відкриває вкладнику вкладний (депозитний) рахунок для збереження коштів, що прийняті банком від вкладника (пункт 1.2);

для обслуговування операцій за депозитним рахунком (…), обліку вкладу …, здійснення … операцій … банк одночасно з відкриттям депозитного рахунку відкриває вкладнику рахунок (пункт 1.3);

сума вкладу 43 000 доларів США та 5000 євро. (п. 1.6.);

вклад вноситься на строк з 17.01.2021 по 17.07.2021 (пункт 1.8);

процентна ставка на вклад становить 17 процентів річних (пункт 1.9);

вкладник зобов`язується:

надати та оформити документи, передбачені чинним законодавством, необхідні для відкриття рахунку за вкладом та проведення по ньому операцій (пункт 2.2.1);

внести готівкою (перерахувати) на депозитний рахунок, що відкривається банком, грошові кошти в сумі та в строк, передбачені договором (пункт 2.2.2);

від імені банку договір підписаний начальником Свалявського відділення

АТ «Комерційний інвестиційний банк» Алексієм В.М. із проставленням круглої печатки Свалявського відділення банку, від імені вкладника договір підписаний ОСОБА_1 .

Тобто, вважаючи своє право порушеним, позивач виходив із наявності між сторонами договірного зобов`язання і діяв на всій захист саме як сторона договору банківського вкладу (вкладник), з відповідних цьому підстав, з урахуванням яких справа розглядається судами першої та апеляційної інстанцій (ст.13 ч.1, ст.367 ч.ч.1,6 ЦПК України).

Згідно з ч.1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу).

У статті 1059 ЦК України врегульовані питання форми банківського вкладу та наслідки недодержання письмової форми договору.

Так, за змістом цієї статті договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Згідно з ч.1 ст.1064 ЦК України укладення договору банківського вкладу з фізичною особою і внесення грошових коштів на її рахунок за вкладом підтверджуються ощадною книжкою.

Ощадний (депозитний) сертифікат підтверджує суму вкладу, внесеного у банк, і права вкладника (володільця сертифіката) на одержання зі спливом встановленого строку суми вкладу та процентів, встановлених сертифікатом,

у банку, який його видав (частина перша статті 1065 ЦК України).

Пунктом 11 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій та операцій з ощадними сертифікатами банку, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03 грудня 2003 року № 516, передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) від вкладників підтверджується договором банківського вкладу. Письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею відповідного документа або ощадного сертифіката.

Відповідно до пункту 7 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493 (далі Інструкція № 492), яка була чинною на момент виникнення спірних відносин, умови відкриття рахунка та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом, і не повинні суперечити вимогам цієї Інструкції. Договір банківського рахунка, договір банківського вкладу та договір рахунка умовного зберігання (ескроу) укладаються в письмовій формі (паперовій або електронній). Банк зобов`язаний надати клієнту в спосіб, визначений банком і клієнтом, у тому числі за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем, примірник договору, що дає змогу встановити дату його укладення. Письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею відповідного документа або ощадного (депозитного) сертифіката.

Пункт 103 Інструкції № 492 передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Так, договір банківського вкладу між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі. Фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок. Банк видає фізичній особі на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вкладний (депозитний) рахунок документ згідно з внутрішніми документами банку.

Пунктом 135 розділу VI І інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 25 вересня 2018 року № 103, банк (філія, відділення) зобов`язаний надати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки

у відповідній платіжній системі у вигляді паперового або електронного документа відповідно до законодавства України, умов договору, внутрішньобанківських правил, правил платіжної системи. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити:

1) найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію;

2) дату здійснення касової операції (час виконання операції або напис чи штамп «вечірня» чи «післяопераційний час» у разі здійснення касової операції

в післяопераційний час);

3) підпис працівника банку (філії, відділення)/кваліфікований ЕП працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку.

Таким чином, письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Квитанція (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ є підтвердженням внесення готівки у відповідній платіжній системі.

Заперечуючи проти позову, АТ «Комінвестбанк» у відзиві на позовну заяву зазначив, що посилання на підписаний договір від 18 січня 2021 року за № 04-3/6с-188 є незаконними, оскільки зазначений договір відсутній на обслуговуванні в АТ «Комерційний інвестиційний банк», а також надана копія договору не відповідає діючій формі договору. При зазначенні сторін договору відсутнє посилання повноважень підписанта з боку АТ «Комерційний інвестиційний банк» в особі начальника Свалявського відділення Алексій В.М. - підписантом від імені АТ «Комерційний інвестиційний банк» згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на дату укладення договору є Голова Правління АТ Комерційний інвестиційний банк Калініченко Ідея Олексіївна. В тексті договору, а саме п.1.2 та п.1.3 зазначене посилання на Депозитний рахунок Вкладника при цьому в порушення вимог до шаблону договору номери рахунків, як Депозитного так і особистого рахунку, відсутні. Згідно п.1.9 встановлено, що процентна ставка на вклад становить 17 процентів річних. При цьому діючі процентні ставки по вкладах станом на 26 серпня 2020 року затверджені протоколом тарифного комітету № 22/20 від 26.08.2020 у валюті євро складають від 2% до 1% в залежності від умов. Кошти позивач надав ОСОБА_2 , а не вніс у касу з належним оформленням та отриманням підтверджуючого документу. Посилання позивача на те, що він надав банку 43 000 доларів та 5000 євро для розміщення на депозитний рахунок і підтвердження такого є договір № 04-3/6с-188 від 18.01.2021 року, який підписаний уповноваженою особою банку та розписка про отримання грошей, є недопустимим та належним доказом, оскільки не є касовим документом, який підтверджує внесення коштів на рахунок, а дотримання письмової форми договору банківського вкладу передбачає підтвердження внесення коштів в касу банку. До повноважень начальника Свалявського відділення Алексій В.М., згідно посадової інструкції, не входило обов`язки щодо виконання касових операцій по прийманню/видачі готівки. Просив у задоволенні позовної заяви відмовити (а.с.18-44).

На підтвердження своїх доводів відповідач подав до суду першої інстанції наступні документи: копії протоколу про затвердження шаблонів договорів та шаблон договору банківського вкладу; копію витягу з протоколу про затвердження та розмір процентних ставок; копію посадової інструкції ОСОБА_2 .

Поданий до суду АТ «Комінвестбанк» шаблон депозитного договору не є подібним наданому позивачем документу, як за змістом, так і за обсягом, до прикладу, але не виключно:

документ позивача:

назва: договір банківського вкладу № 04-3/6с-188 з визначеним строком;

преамбула: сторона 1: юридична особа за законодавством України: Акціонерне товариство «Комерційний інвестиційний банк», надалі «Банк», сторона 2: фізична особа за законодавством України: (прізвище, ім`я, по-батькові, число, місяць і рік народження), надалі за текстом «Вкладник», надалі за текстом разом «Сторони», а окремо «Сторона», уклали цей договір, надалі за текстом «Договір», про наступне;

пункти 1.1.7.7. з 23 підпунктами в пунктах 1.2., 2.1., 3.1., 3.2.;

документ відповідача:

назва: договір банківського вкладу № _____ в _____ валюті з визначеним строком ВКЛАД «_____» (СТРОКОВИЙ);

преамбула: Акціонерне товариство «Комерційний інвестиційний банк», надалі за текстом «Банк», в особі ____, яка діє на підставі ____, з однієї сторони, та фізична особа ______, резидент, громадянин України, дата народження _____ паспорт: серія ____, виданий _____, ідентифікаційний номер (РНОКПП) _____, має повну цивільну правоздатність та дієздатність, надалі за текстом «Вкладник», з другої сторони, надалі за текстом разом «Сторони», а окремо «Сторона», уклали цей договір, надалі за текстом «Договір», про наступне;

пункти 1.1.-7.17. з 26 підпунктами в пунктах 1.2., 2.1., 3.1., 3.2.;

відсутні в документі позивача підпункти 2.1.8., 2.2.4., згідно з якими вкладник зобов`язується до укладення договору ознайомитися і одержати довідку від банку про систему гарантування вкладів фізичних осіб;

затверджені Правлінням банку 03 лютого 2021 року (протокол № 05/21-тк) процентні ставки за депозитними вкладами фізичних осіб, де базові ставки за вкладами для фізичних осіб-резидентів «Зимовий», «Подарунковий», «Звичайний» залежно від умов договорів були зафіксовані в межах від 1,0 % річних до 2,5 % річних.

З поданих відповідачем до суду першої інстанції документів також слідує, що 17 січня 2022 року АТ «Комерційний інвестиційний банк» подало до слідчого відділення поліції №1 Мукачівського районного управління поліції ГУ НП в Закарпатській області заяву про вчинення злочину шахрайського привласнення коштів банку шляхом укладення фіктивних, завідомо підроблених депозитних договорів, де згадується і епізод із договором ОСОБА_1 (а.с.66-69).

З копії єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000025 слідує, що за поданою АТ «Комерційний інвестиційний банк» заявою внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України (а.с.65).

Наданий ОСОБА_1 договір банківського вкладу №04-3/6с-188 не відповідає діючій формі договору. Реєстрація договору за №04-3/6с-188 відсутня на обслуговуванні в АТ «Комерційний інвестиційний банк».

Згідно витягу з протоколу засідання тарифного комітету № 22/20-тк від 26 серпня 2020 року діючі процентні ставки по вкладах станом на 01 вересня 2020 року затверджені у валюті євро складають від 2% до 1% в залежності від умов (а.с.27,28).

У договорі, наданому позивачем, не вказана довіреність, на підставі якої

ОСОБА_2 як керівник банківського відділення діяв і мав право укласти договір.

Отже, судом першої інстанції вірно встановлено не додержання передбаченої законом письмової форми договорів банківського вкладу.

Позивач також не надав суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження внесення коштів відповідно до договору банківського вкладу. Зокрема, ОСОБА_1 не надав оригіналів квитанцій про внесення коштів на депозитний рахунок чи інших документів на підтвердження додержання письмової форми договорів банківського вкладу, зокрема: ощадну книжку; ощадного (депозитного) сертифіката, тощо.

Окрім того, судом встановлено, що в повноваження ОСОБА_2 не входило укладення договору банківського вкладу відповідно до його посадової інструкції.

Суд першої інстанції, встановивши, що надана позивачем копія договору за формою не відповідає встановленим у банку шаблонам договорів, договір банківського вкладу (депозиту) не був укладений у належній письмовій формі, а позивач не надав доказів внесення коштів на депозитний рахунок, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову у зв`язку з його недоведеністю та безпідставністю.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 26 червня 2023 року у справі № 306/1119/21 за позовом ОСОБА_3 до АТ «Комінвестбанк» про стягнення коштів за договором банківського вкладу та штрафної санкції (https://reyestr.court.gov.ua/Review/111836261), в якій Верховний Суд погодився з тим, що позивачем не доведено належними доказами укладення договору банківського вкладу та внесення грошової суми на його вкладний (депозитний) рахунок, враховуючи, що письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею відповідного документа або ощадного сертифіката.

За вказаних обставин суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у заявленому позові.

Рішення судом першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування чи зміни не має.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 04 квітня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 30 жовтня 2023 року.

Головуючий :

Судді: