Провадження № 2-о/752/900/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.09.2023 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Мазура Ю.Ю.,

за участю секретаря - Луценко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві Державної адміністрації; Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської в місті Києві Державної адміністрації про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року заявник ОСОБА_1 , в особі свого представника Стаценко Д.Р. звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва, заінтересована особа: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві Державної адміністрації; Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської в місті Києві Державної адміністрації про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 були народжені у шлюбі ОСОБА_1 з ОСОБА_5 , а ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був народжений у шлюбі ОСОБА_1 з ОСОБА_7 . Оскільки ОСОБА_6 наразі не перебуває у зареєстрованому шлюбі ані з ОСОБА_5 , ані з ОСОБА_7 , тому виникла необхідність у встановленні факту, що має юридичне значення, а саме, що малолітні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсно перебувають на утриманні їхнього батька - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 03.07.2023 відкрито провадження по справі, постановлено проводити розгляд справи за правилами окремого провадження, призначено судове засідання.

В судове засідання заявник не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку.

В судове засідання заінтересовані особи не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи.

Оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим повторно Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 02.05.2018, про що зроблено відповідний актовий запис № 2406.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим повторно Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 02.05.2018, про що зроблено відповідний актовий запис № 1585.

Батьками у вказаних свідоцтвах зазначені: мати - ОСОБА_5 , батько - ОСОБА_1 .

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 26.09.2018 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу - задоволено. Рішення набрало законної сили 27.10.2018.

Між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 11.10.2018 укладено договір про визначення місця проживання дітей та щодо здійснення батьківських прав та обов`язків, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тереховою К.І., зареєстрованого в реєстрі за № 2044.

Відповідно до вказаного договору ОСОБА_1 зобов`язався на утримання сина - ОСОБА_3 щомісячно, однак не пізніше 5 числа кожного місяця, перераховувати на рахунок матері грошові кошти, у сумі згідно законодавства України, до досягнення сином повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_1 зобов`язався у разі навчання ОСОБА_3 на денному відділенні у вищому навчальному закладі батько зобов`язується продовжити утримання сина до 23.09.2023; зобов`язався на утримання доньки - ОСОБА_4 , щомісячно, однак не пізніше 5 числа кожного місяця, перераховувати на рахунок матері грошові кошти, у сумі згідно законодавства України, до досягнення сином повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

ОСОБА_1 зазначає, що діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають разом із матір`ю ОСОБА_5 .

Згідно Інформації про задеклароване місце проживання особи Відділу з питань реєстрації місця проживання особи від 14.08.2023 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається із заяви, оскільки перед зверненням до суду з позовом про розірвання шлюбу подружжя проживало окремо, ОСОБА_1 з квітня 2018, ще перебуваючи в зареєстрованих шлюбних відносинах з ОСОБА_5 , матір`ю своїх двох малолітніх дітей, вже тоді почав надсилати грошові кошти на утримання їхніх спільних дітей.

Виписка усіх платежів, сплачених ОСОБА_1 своїй колишній дружині ОСОБА_5 на утримання спільних їхніх спільних малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у період з 2018 на день звернення з даною заявою знаходяться в матеріалах справи, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с. 27-73).

Зокрема, згідно квитанцій, наявних в матеріалах справи вбачається, що у період з 28.02.2022 по 03.03.2022 ОСОБА_1 здійснив три платежі на рахунок колишньої дружини ОСОБА_5 у сумі 399000,00 грн.

Служба у справах дітей Оболонської районної в місті Києві адміністрації у відповіді на адвокатський запит представника ОСОБА_1 - адвоката Стаценко Д.Р. повідомили, що чинним законодавством України не передбачено можливість видавати довідки щодо належного утримання дітей.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що малолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно перебувають на утриманні у свого батька - ОСОБА_1 .

Разом з цим, ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 28.09.2021, про що зроблено актовий запис № 703.

У вказаному свідоцтві про народження батьками записані: мати - ОСОБА_7 , батько - ОСОБА_6 .

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 08.09.2022 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 було розірвано.

22.08.2022 у місті Софія, Республіка Болгарія між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 було укладено нотаріальний договір про участь батьків у вихованні та утриманні дитини, визначення її місця проживання та врегулювання відносин її батьків.

Відповідно до п. 2 договору місце проживання дитини встановлено з матір`ю окремо від батька.

Так, згідно з довідкою про реєстрації місця проживання особи Відділу з питань реєстрації місця проживання особи від 21.09.2021 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Як вбачається із вказаного договору, батьки погодили, що при укладенні цього договору батько виплачує матері суму, визначену у п. 3.5. договору. У випадку невиконання даної вимоги договір є недійсним.

Відповідно до п. 3.5. договору батько в рамках підписання договору сплачує матері суму у розмірі 91000 доларів США (або еквівалент в іншій валюті або золоті). Орієнтовний графік платежів наступний, при цьому допускається зміна графіку за взаємною згодою сторін: 9500 доларів США - передплата, яка зроблена до моменту підписання цього договору, орієнтовно 28500 доларів США - в момент нотаріального посвідчення даного договору. Оплата здійснюється шляхом взаємозаліку з золотими зливками (500 г), які знаходяться у володінні матері. Орієнтовно 53000 доларів США - після отримання рішення суду про розірвання шлюбу, а також підписання нотаріально посвідченого документу про відсутність будь-яких фінансових та майнових претензій, пов`язаних із шлюбом, цим договором чи будь-якими іншими підставами.

Іншими підпунктами пункту 3 цього договору визначається порядок витрат вищеперерахованих сум, які отримує матір як аліменти від батька.

У період з серпня 2022 по день із зверненням з цією заявою до суду ОСОБА_1 сплатив наступні кошти, що підтверджується розписками та актами прийому-передачі, підписаними ОСОБА_7 , з якою перебуває малолітній ОСОБА_6 .

Так, згідно з розпискою від 07.08.2022 ОСОБА_7 отримала від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 15070 доларів США, з яких: 610 доларів США аліменти на дитину за серпень 2022 та 14460 доларів США погашення основного зобов`язання за договором.

Відповідно до розписки від 22.08.2022 ОСОБА_7 отримала від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 9900 євро.

ОСОБА_7 отримала від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 1330 євро, з них: 580 євро аліменти за вересень, 580 євро аліменти за жовтень, а також двічі по 85 євро за харчування дитини у дитсадочку, що підтверджується розпискою від 17.09.2022.

Крім того, ОСОБА_7 отримала від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 32614 доларів США, що підтверджується розпискою від 03.10.2022.

Згідно з актом приймання-передачі за договором про участь батьків у вихованні та утриманні дитини, визначені її місця проживання та врегулювання відносин її батьків від 03.10.2022, ОСОБА_7 у м. Софія залишила у своїй власності золоті зливки у кількості п`ятьох одиниць масою 100,0 грам, загальна вага яких становить 500,00 грам (матеріальна цінність), які належали батьку. Вартість таких матеріальних цінностей становить 26711 доларів США на дату підписання даного акту.

Розписками від 07.11.2022 підтверджується отримання ОСОБА_7 від ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 22700,00 грн. (568 євро) - дана сума передається як аліменти на ОСОБА_6 за листопад 2022; від 02.01.2023 підтверджується отримання ОСОБА_7 від ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 1300 євро - дана сума передається як аліменти на ОСОБА_6 за грудень 2022 та січень 2023; від 10.03.2023 підтверджується отримання ОСОБА_7 від ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 1500 євро - дана сума передається як аліменти на ОСОБА_6 за лютий та березень 2023; від 16.04.2023 підтверджується отримання ОСОБА_7 від ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 1500 євро - дана сума передається як аліменти на ОСОБА_6 за квітень та травень 2023; від 09.06.2023 підтверджується отримання ОСОБА_7 від ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 750 євро - дана сума передається як аліменти на ОСОБА_6 за червень 2023.

25.05.2023 листом № 100/09-1578 у відповідь на адвокатський запит представника ОСОБА_1 - адвоката Стаценко Д.Р., начальник служби у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві адміністрації зазначила, що відповідно до Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальних установ для дітей», та інших підзаконних актів, що регулюють нормативно-правову діяльність Служби у справах дітей не передбачено та не визначено порядок надання Службою довідок, про належне утримання та виховання дітей батьками.

Водночас, було повідомлено, що станом на 24.05.2023 у Службі у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві адміністрації малолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на обліку дітей-сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування та дітей, які не перебувають у складних життєвих обставинах не перебуває.

Інформація щодо порушення прав дитини та неналежного виконання батьками ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , батьківських обов`язків відносно малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до Служби у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві адміністрації не надходило.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 належним чином утримує свого малолітнього сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно ст. 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.(ч.1 ст. 81 ЦПК України).

Статтею 293 ЦПК України передбачено, що суд, серед інших, розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до приписів пункту 2 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд, зокрема, розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Правовідносини «утримання дітей», є предметом регулювання Сімейного кодексу України.

Статтею ст.51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Тобто, Закон покладає на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, або чи розірвано їх шлюб.

Згідно з вимогамист.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Приписами ч.ч.1,6 ст.81ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).

Факт перебування неповнолітніх синів на його утриманні та проживання, який просить встановити заявник, потрібен заявнику для захисту прав та інтересів своїх дітей та своїх прав.

Відповідно до роз`яснень, що викладені в п.1Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно ч.1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, не визнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної у позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Процесуальні гарантії, викладені у ст.6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином, стаття 6 Конвенції втілює « право на суд », в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів ( рішення від 21 лютого 1975 року у справі « Голдер проти Сполученого Королівства » ( Colder v. theUnitedKingdom), п. п. 28 - 36. Series A № 18 ). Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення «спору судом».

Згідност.10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав уразі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

П.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Що стосується долученої до матеріалів справи виписки за надходженнями по картковому рахунку, в якій платник ОСОБА_1 , отримувач ОСОБА_5 , розписок та актів приймання-передачі, то з цих документів вбачається, що заявником надсилалися кошти у різних розмірах ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , однак, не має жодного доказу, який б підтверджував, що ці кошти були витрачені саме на утримання малолітніх дітей.

Крім цього, той факт, що матері дітей проживає окремо, не знімає з них обов`язок брати участь у вихованні дітей, та не свідчить про те, що батько виховує та утримує дітей самостійно, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні.

Крім того, за відсутності спору між батьками з питань виховання дитини, батьки не позбавленні права укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини у порядку ст. 157 СК України.

Також, суду не надано жодної довідки про доходи ОСОБА_5 та ОСОБА_7 або підтвердження того, що останні дійсно ніде не працюють та не мають іншого джерела доходу.

Будь-яких інших належних, допустимих та достатніх доказів, які б свідчили про перебування на утриманні заявника трьох малолітніх дітей, матеріали справи не містять.

Таким чином, суд оцінюючи надані заявником докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, приходить до висновку про недоведеність факту перебування малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на утриманні заявника ОСОБА_1

Враховуючи викладене, заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, є не обґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві Державної адміністрації; Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської в місті Києві Державної адміністрації про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю. Ю. Мазур