КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________
Справа № 369/7621/22
Апеляційне провадження
У Х В А Л А

18 жовтня 2023 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Ящук Т.І.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 1 серпня 2023 року у цивільній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 1 серпня 2023 року позов задоволено частково.

На вказане рішення суду 6 вересня 2023 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Матеріали справи разом із апеляційною скаргою надійшли до Київського апеляційного суду 14 вересня 2023 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що повний текст рішення суду складено відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України 1 серпня 2023 року, тому строк на подання апеляційної скарги закінчився 31 серпня 2023 року.

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу 6 вересня 2023 року, отже з пропуском визначеного законом строку.

Згідно ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Частиною 1 статті 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість

ОСОБА_1 заяву про поновлення пропущеного процесуального строку не подала і у апеляційній скарзі не порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження та не зазначає причини пропуску процесуального строку.

Також до апеляційної скарги не були додані докази оплати судового збору.

Враховуючи вказані обставини, ухвалою судді Київського апеляційного суду від 21 вересня 2023 року апеляційну скаргу було залишено без руху та надано відповідачці строк в десять днів з дня вручення копії ухвали для подачі заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням підстав для поновлення строку та надання документів про оплату судового збору.

22 вересня 2023 року копія ухвали судді від 21 вересня 2023 року була направлена на поштову адресу відповідачки, яка зазначена нею в апеляційній скарзі, АДРЕСА_1 , однак 9 жовтня 2023 року конверт з поштовим відправленням повернувся на адресу апеляційного суду без вручення з відміткою листоноші від 29 вересня 2023 року «адресат відсутній за вказаною адресою».

При цьому, відповідачкою в апеляційній скарзі зазначено, що у неї відсутні засоби зв`язку та адреса електронної пошти.

Згідно частини 5 статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Частина 6 статті 272 ЦПК України визначає, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 4).

Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, особа вважається такою, яка отримала рекомендоване повідомлення, що узгоджується з висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18 та постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі №814/1469/17, від 01 квітня 2021 року у справі № 826/20408/14, від 09 липня 2020 року у справі № 751/4890/19, від 10 листопада 2021 року у справі № 756/2137/20, від 29 липня 2022 року у справі № 148/2412/19.

Враховуючи наведене та те, що копія ухвали судді від 21 вересня 2023 року про залишення апеляційної скарги без руху надіслана на зазначену відповідачкою в апеляційній скарзі адресу, була повернена до суду з відміткою від 29 вересня 2023 року «адресат відсутній за вказаною адресою», вважається, що копія ухвали ОСОБА_1 отримана 29 вересня 2023 року, тому строк для подачі заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням підстав для поновлення строку, надання документів про оплату судового збору розпочався 30 вересня 2023 року та закінчився 9 жовтня 2023 року.

Крім того, копія ухвали від 21 вересня 2023 року була оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень 25 вересня 2023 року за посиланням https://reestr.court.gov.ua/Review/113636198, доступ до якого є вільним.

Однак, станом на 18 жовтня 2023 року ОСОБА_1 заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження не подала та не надала документи про оплату судового збору.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження («Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії», № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Разом з цим, ОСОБА_1 не була продемонстрована готовність добросовісно користуватися своїми процесуальними правами і відповідачка не виявила зацікавленість у провадженні за її апеляційною скаргою.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі №640/3393/19 зазначено, що «до поданої з пропуском строку скарги (без клопотання про його поновлення чи з визнанням судом вказаних у ньому підстав неповажними), яка, крім цього, має інші недоліки, і ці недоліки скарги після залишення її судом без руху не усунуто, зокрема й не подано відповідного клопотання із зазначенням інших причин для його поновлення, слід застосовувати наслідки, передбачені пунктом 4 частини першої статті 299 КАС. Приписи пункту 4 частини першої статті 299 КАС є імперативними та зобов`язують суд, у разі якщо особою у визначений строк не буде подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або у поданій заяві будуть наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, визнані судом неповажними, відмовити у відкритті апеляційного провадження. Наявність передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС підстави для повернення скарги, а саме неусунення її окремих недоліків щодо форми та змісту (не пов`язаних з недотриманням процесуального строку) після залишення скарги без руху, поряд з відсутністю передумов для поновлення строку, не виключає відмову у відкритті провадження за такою скаргою саме з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 299 КАС. Такий підхід обумовлений тим, що право на оскарження судового рішення обмежене встановленим у законі строком на апеляційне оскарження, покликаним на дотримання принципу правової визначеності як одного з елементів верховенства права, та має дисциплінувати суб`єктів адміністративного судочинства. Процесуальні строки роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.»

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що застосуванню підлягають наслідки неподання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Оскільки ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на рішення суду з пропуском визначеного законом строку, у встановлений судом строк не подала заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням підстав для поновлення строку, колегія суддів у відкритті апеляційного провадження відмовляє.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 1 серпня 2023 року у цивільній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.І. Ящук