Справа № 351/200/22
Провадження № 22-ц/4808/248/23
Головуючий у 1 інстанції КАЛИНОВСЬКИЙ М. .
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Бойчука І.В., Томин О.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Снятинського районного суду від 23 травня 2021 року, в складі судді Калиновського М.М., у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У лютому 2022 року АТ КБ «Приват Банк» звернувся в суд з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №б/н від 29.09.2017 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

У подальшому відповідач ознайомившись із умовами обслуговування кредитних коштів та підписавши паспорт споживчого кредиту від 31.10.2019 року, отримав картку типу: преміальна картка World Black Edition (кредитний ліміт до 200 000 грн.).

АТ КБ «Приват Банк» свої зобов"язання виконав в повному об`ємі, надавши ОСОБА_1 можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, натомість ОСОБА_1 грошові зобов`язання відповідно до умов кредитного договору належним чином не виконував, у зв`язку з чим заборгованість за кредитним договором станом на 18.01.2022 становить 47 655,45 грн, з яких: 42 930 грн - заборгованість за кредитом; т.ч.: 36 482,24 грн - заборгованість за поточним тілом кредита; 6 447,76 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2 103,57 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 2 621,88 грн - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нараховано комісії.

Рішенням Снятинського районного суду від 23 травня 2022 року позовні вимоги АТ КБ «Приват Банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 29.09.2017 р. у розмірі 47 655,45 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приват Банк» судовий збір в сумі 2 481,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення вимог процесуального законодавства.

Зазначає, що Банком не надано до суду Умови та Правила надання банківських послуг та тарифи банку з відміткою про його ознайомлення.

Згідно норм ч.1 ст.634, ч.2 ст.207, ч.1,2 ст.1055 ЦК України надані позивачем умови та правила надання банківських послуг та Тарифи банку, які не були підписані позичальником, не можуть бути частиною кредитного договору, та не складають разом із підписаною заявою кредитний договір.

Вважає, що позивачем не надано належних доказів, що на момент підписання Анкети-заяви б/н від 29.09.2017 року та всієї дії кредитного договору діяли саме надані банком витяг з Тарифів та витяг з Умов та правил надання банківських послуг, у тій редакції, які надав позивач до суду, а не в будь-якій іншій редакції. Анкета-заява не містить відмітки, який саме вид картки було видано позичальнику, а отже який тариф застосовується.

Правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу позивач не скористався.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29 вересня 2017 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір б/н, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку для індивідуальних клієнтів, приватних підприємців та керівників корпоративних клієнтів.

У анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послугу ПриватБанку відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послугу ПриватБанку, Тарифами складає між нею і банком договір про надання банківських послуг. Із заяви, підписаної відповідачем, вбачається, що він ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку. Процентна ставка в анкеті-заяві не зазначена, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування преміальних кредитних карток: Platinum, World Blac Edition, World Elite, Infinite, VISA Signatyre; та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором кредиту № б/н від 29.09.2017 року, укладеного між Приватбанк та клієнтом ОСОБА_1 станом на 18.01.2022 н становить 47 655,45 грн, з яких: 42 930 грн - заборгованість за кредитом; т.ч.: 36 482,24 грн - заборгованість за поточним тілом кредита; 6 447,76 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2 103,57 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 2 621,88 грн - заборгованість за простроченими відсотками.

До позовної заяви долучено Паспорт споживчого кредиту, який підписано відповідачем ОСОБА_1 .

Постановляючи рішення про задоволення позовних вимог АТ КБ «Приват банк» про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, а відтак наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості у сумі 47655,45 грн.

З таким висновком колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ КБ «Приват Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав у борг позичальник), стягнути заборгованість за простроченим тілом кредита, заборгованість за нарахованими відсотками та заборгованість за простроченими відсотками.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги у цій частині, тобто їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на витяг з Тарифів банку та витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в Приват Банку, які розміщені на сайті (https://privatbank.ua), як невід`ємні частини спірного договору.

Витягом з Умов та правил надання батьківських послуг в Приват Банку, які розміщені на сайті: https:// www.privatbank.ua, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначено, зокрема: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування.

При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов та Правил розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Приват Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування.

Колегія суддів вважає, що в цьому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «Приват Банк» у період - з часу виникнення спірних правовідносин (29 вересня 2017 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом до суду.

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме доданий до позовної заяви витяг з Умов, які надав банк, відповідач розумів та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приват Банку.

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) і підстав від її відступу колегія суддів не вбачає.

Колегія суддів вважає необґрунтованими посилання банку на те, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частини спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом.

Кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення (частина перша статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Сам по собі факт ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

До таких висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545сво20).

Наданий Банком паспорт споживчого кредиту не може бути прийнятий як належний та допустимий доказ у справі у зв`язку з тим, що інформація зазначена у ньому зберігає чинність та є актуальною лише в період з 31.10.2019 року по 15.11.2019 року, в той час як позивач просить стягнути заборгованість станом на 18.01.2022 року, тобто період дії умов паспорту є значно меншим періодом, ніж той, за який банк здійснює розрахунок заборгованості.

У зв`язку з вище викладеним, апеляційний суд приходить до висновку, що стягненню підлягає тіло кредиту у розмірі 36482,24 грн. Дана сума підтверджена розрахунком наданим як доказ в матеріалах справи позивачем та факт отримання вказаних коштів відповідач не заперечив. Натомість підстави для стягнення заборгованості за простроченим тілом кредита, заборгованості за нарахованими відсотками та заборгованості за простроченими відсотками відсутні, оскільки нарахування таких не передбачено укладеним між сторонами кредитним договором.

Таким чином рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог АТКБ «Приват Банку».

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову сплачений судовий збір в сумі 2481, 00 грн. Оскільки позов задоволено частково на 76, 55 %, судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно - в сумі 1899,20 грн.

Частиною другою статті 136 ЦПК України передбачено, що при відстроченні сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі, судові витрати стягуються за судовим рішенням.

Відповідно до ч. ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки при відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Снятинського районного суду від 23 травня 2022 року апелянту було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення, то з урахуванням часткового задоволення апеляційної скарги з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 2848,80 грн, з АТ КБ «ПриватБанк» 872,70 грн в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 383 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Снятинського районного суду від 23 травня 2022 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 29.09.2017 року у розмірі 36482,24 грн та 1899,20 грн. понесених витрат по оплаті судового збору при зверненні з позовом до суду.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 2848, 80 грн судового збору за подання апеляційної скарги в дохід держави.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 5, код ЄДРПОУ 14360570) 872,20 грн судового збору в дохід держави.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: І.В. Бойчук

О.О. Томин