Справа № 439/1810/22 Головуючий у 1 інстанції: Рахімова О.В.
Провадження № 22-ц/811/1436/23 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Ванівського О.М.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Бернацького П.В. на ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 16 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на навчання,-

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2022 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на навчання.

Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 16 лютого 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на навчання визнано неподаною і повернуто позивачу.

Вказану ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_1 адвокат Бернацький П.В..

Вважає, що ухвалу суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Покликається на те, що постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без руху суд не навів жодної із підстав, які визначені статтями 175, 177 ЦПК України, які не були дотримані позивачем при подачі позову.

Звертає увагу на те, що суд першої інстанції в ухвалі суду від 21.12.2022 року про залишення позовної заяви без руху посилається на той факт, що позовна заява оформлена з порушенням порядку, встановленого цивільним процесуальним законодавством України (175, 177 ЦПК України), в порушення п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України заявником викладено обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, але не зазначено доказів: що ОСОБА_2 перебуває на повному утриманні ОСОБА_1 ; ?що ОСОБА_3 регулярно їздить за кордон, подорожує за межами України, має у своєму користуванні автомобілі престижних марок. Вважає, що зазначені обставини не можуть бути підставою для залишення позовної заяви без руху, оскільки факт навчання ОСОБА_2 в Навчально-науковому інституті економіки менеджменту Національного університету водного господарства та природокористування на 2 курсі денної форми навчання, спеціальність «Підприємництво, і торгівля та біржова діяльність» з терміном навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2025р підтверджується належними та допустимими доказами. Тим більше, ОСОБА_2 являється позивачем у даній справі і тим самим підтверджує факт перебування її на утриманні матері ОСОБА_1 . В даному випадку дана обставина не потребує додаткового підтвердження чи доказування.

Просить ухвалу суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу сторонами не надано.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Частиною 3 ст.3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.369, апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення заяви позивачеві (пункт 6 частини першої статті 353 цього Кодексу), розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Таким чином дану апеляційну скаргу слід розглядати без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала не відповідає зазначеним вимогам.

Залишаючи позовну заяву без руху та у подальшому повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції керувався її невідповідністю вимогами ст. 175, 177 ЦПК України, а саме не зазначено доказів: що ОСОБА_2 перебуває на повному утриманні ОСОБА_1 ; ?що ОСОБА_3 регулярно їздить за кордон, подорожує за межами України, має у своєму користуванні автомобілі престижних марок

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 19 грудня 2022 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на навчання.

Ухвалою суду від 21 грудня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на навчання - залишено без руху.

Суд першої інстанції зазначив, що заява не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України. Вважав, що в порушення п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України заявником викладено обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, але не зазначено доказів:

-що ОСОБА_2 перебуває на повному утриманні ОСОБА_1 ;

-що ОСОБА_3 регулярно їздить за кордон, подорожує за межами України, має у своєму користуванні автомобілі престижних марок. Роз`яснено заявнику, що визначені ухвалою недоліки позовної заяви повинні бути усунені в спосіб: -- складання тексту заяви із усуненими недоліками, а не подання до суду роз`яснень, заяв, пояснень; -- виправлена заява та додані до неї докази мають бути подані у відповідній кількості для суду та учасників справи.

В подальшому, ухвалою від 16 лютого 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на навчання визнано неподаною і повернуто позивачу було повернуто у зв`язку з не усуненням недоліків позовної заяви.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року закріплено принцип доступу до правосуддя. Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист та доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Згідно ч.1ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 1 статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно з ч.2 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази, позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч.1 ст.189 ЦПК України, завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів;вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Як, вбачається з позовної заяви, позивачами зазначено обставини, якими вони обґрунтовують свої вимоги, а також зазначено, що до матеріалів справи вони надали докази, якими, на їх думку, ці обставини підтверджуються

Згідно роз`яснень пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Аналіз наданих сторонами доказів, оцінка достатності доказової бази здійснюється судом при вирішенні спору по суті, а не на стадії вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для відкриття провадження у справі, або залишення позову без руху.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Елементом права на справедливий судовий розгляд є право на доступ до суду.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (Белле проти Франції, § 38). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (Белле проти Франції, § 36; Нун`єш Діаш проти Португалії).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (Перес де Рада Каванил`ес проти Іспанії).

Згідно із статтею 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки суд першої інстанції порушив порядок встановлений для вирішення питання, визнав неподаною та повернув заяву без з`ясування належним чином усіх обставин, які мають значення по справі, що призвело до помилкового вирішення питання про повернення позовної заяви на підставі ст.185 ЦПК України, то за таких обставин ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки розгляд справи по суті не було закінчено, підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись ст. ст. 268, 367-369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Бернацького П.В. задовольнити.

Ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 16 лютого 2023 року у цій справі скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 25.10.2023 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді: Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.