Справа № 585/4170/23
Номер провадження 2-о/585/183/23
У Х В А Л А

19 жовтня 2023 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області Цвєлодуб Г.О., розглянувши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник заявника ОСОБА_2 , заінтересовані особи:Приватний нотаріус Роменського міського нотаріального округу Білашенко Людмила Володимирівна, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 01 жовтня 1968 року ,

В С Т А Н О В И Л А :

Заявник ОСОБА_1 , яка діє через свого представника, звертаючись до суду із заявою в порядку окремого провадження, просить встановити факт визнання батьківства щодо неї її батьком ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за життя визнавав її своєю донькою, склав на її користь заповіт щодо частки свого майна, у той же час ніколи не перебував у шлюбі із її матір`ю, а тому запис у свідоцтві про народження батька дитини внесено зі слів її матерів на підставі законодавство, що діяльно на дату її народження.

Факт визнання батьківства їй необхідно встановити для оподаткування спадкового майна при прийнятті за нульовою ставкою як члена сім`ї спадкодавця першого ступеня спорідненості.

Суддя, розглянувши матеріали заяви з додатками, приходить до наступного висновку.

Так, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України).

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 та ч.2 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно закону вони породжують юридичні наслідки.

Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено в ст.315 Цивільного процесуального кодексу України.

Суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у раз і неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснено у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Підстави та порядок, оформлення права спадщини за заповітом та/або за законом регулюються положеннями Книги Шостої «Спадкове право» Цивільного кодексу України.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. (ст.1217 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч.4 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України).

Така правова позиція висловлена Верховним Судом 05.11.2020 (справа №335/5457/20).

Спір про право пов`язаний виключно з порушенням або оспорюванням суб`єктивного права, тобто коли відсутнє порушення права, то не може бути також і спору про право цивільне. Звернення особи за судовим захистом у такому випадку зумовлюється неможливістю здійснити своє право через неможливість його довести відповідному органу (РАГСу, нотаріусу та ін.) або громадянам та на підставі її впевненості в існуванні права. Характерним для справ окремого провадження є положення, коли звернення особи до суду зумовлюється неможливістю здійснити своє право через недоведеність певної юридичної обставини, з існуванням якої закон надає особі відповідні права. Якщо у справі беруть участь заінтересовані особи, які позитивно ставляться до встановлення даного факту у суді, спір про право не може виникнути.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. (п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування»)

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Виходячи зі змісту поданої до суду заяви, встановлення факту визнання батьківства померлим спадкодавцем необхідно заявниці для оподаткування спадкового майна при прийнятті за нульовою ставкою як члена сім`ї спадкодавця першого ступеня спорідненості щодо частки майна, яке згідно заповіту від 24.01.2023 р. ОСОБА_6 заповів заявниці.

Зі змісту заповіту від 24.01.2023 р. також вбачається, що окрім ОСОБА_1 , померлим спадкодавцем заповідано певне майно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

У той же час спадкодавець ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто згідно ст. 1270 ЦК України строк на звернення інших спадкоємці за заповітом або за законом із відповідною заявою про прийняття спадщини ще не сплив, а тому на дату подання заяви про встановлення факту визнання батьківства не має підстав стверджувати про відсутність спору про право, оскільки остаточно склад спадкоємців щодо майна померлого можна буде встановити тільки після 05.12.2023 року, з урахуванням особливостей, визначених Постановою КМУ від 28.02.2022 року №164, якою врегульовано діяльність нотаріату в умовах та на час воєнного стану.

З огляду на викладене суддя приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту визнання батьківства щодо померлого спадкодавця не підлягає розгляду у порядку окремого провадження, оскільки вбачається спір про право, зважаючи на те, що при позитивному вирішенні такої заяви підлягає зміні черговість спадкування за законом осіб, зазначених у ст.ст. 1261-1265 ЦК України, які у визначеному законодавством порядку закликаються до спадкування, що є окремим предметом доказування, оскільки наявні інші особи, які визначені спадкоємцями за заповітом, а відомості про осіб, які мають право обов`язкової частки у майні померлого можна буде встановити тільки пісдя спливу визначеного законом 6-місячного строку, тому з метою захисту своїх порушених прав та інтересів заявниця має право звернутись до місцевого загального суду, в порядку позовного провадження.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження у даній цивільній справі на підставі ч.4 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 259-260, ч.4 ст. 315, 364 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник заявника ОСОБА_2 , заінтересовані особи:Приватний нотаріус Роменського міського нотаріального округу Білашенко Людмила Володимирівна, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 01 жовтня 1968 року

Відповідно до положень ч. 1 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Г.О.ЦВЄЛОДУБ