Номер провадження: 22-ц/813/5867/23
Головуючий у першій інстанції Поліщук І. О.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
30.10.2023 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Карташова О.Ю., Стахової Н.В.,
з участю секретаря судового засідання Долгової В.І.,
учасники справи:
відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод Темп»,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 ,
на рішення Малиновського районного суду Одеської області від 11 квітня 2023 року,
за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Темп» про стягнення вартості частки майна товариства
Короткий зміст позовних вимог
У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Темп» про стягнення вартості частки майна товариства, в обґрунтування якого послався на те, що позивач є спадкоємцем майна померлого ОСОБА_3 , якому належала частка в статутному фонді ТОВ «Завод Темп» у розмірі 10,978%.
Позивач звернувся до відповідача з заявою щодо прийняття його до складу учасників з долею спадкодавця, не отримавши відповіді, надіслав іншу заяву - відмову вступати до складу учасників товариства та виплату вартості долі спадкодавця у грошовому еквіваленті та дивідендів.
01.08.2017 року позивач отримав лист від директора ТОВ «Завод Темп», яким повідомлено рішення загальних зборів товариства, оформлене протоколом № 1/В від 27.06.2017 року, а саме про: відмову у вступі до товариства у якості учасника; виплату позивачу, як спадкоємцю 10,978% статутного фонду Товариства, балансової вартості спадкової долі та дивіденди у грошовій формі у розмірі 219955 грн; визначені строки виплати позивачу вартості долі у товаристві, починаючи з 27.06.2017 року та протягом наступних 12 місяців.
Не погоджуючись із вказаним рішенням загальних зборів товариства з огляду на його бездіяльність щодо здійснення будь-яких виплат, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав. Позивач вважає, що визначена учасниками товариства вартість його спадкової частки є суттєво заниженою; виплаті підлягає її реальна, тобто ринкова вартість, розмір якої має бути визначений висновком судової експертизи.
Короткий зміст рішень суду
Малиновський районний суд Одеської області рішенням від 11.04.2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Темп» про стягнення вартості частки майна товариства задовольнив частково.
Стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Темп» на користь ОСОБА_1 1025481,78,78 грн, з яких: 477049 гривень, в якості грошової компенсації частини нерухомого майна за балансовою вартістю, 443400,99 гривень сума інфляційних втрат за період з 01.10.2015 року по 11.04.2023 року; 105031,79 грн - 3% річних за період з 01.10.2015 року по 11.04.2023 року.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції враховував позицію представника ТОВ «Завод Темп», згідно з якою сторона відповідача погодилась виплатити позивачу, частину за балансовою вартістю нерухомого майна ТОВ «Завод Темп» станом на 29.09.2015 року з урахуванням переоцінки до 2015 року в сумі 477049 гривень, а не 219955 гривень, яка є за бухгалтерським обліком на підприємстві без переоцінки, яка не проводилась відповідно до п.16 П(с)БО 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 року № 92, тому вважав, що сума, яка підлягає виплаті на користь ОСОБА_1 , як спадкоємця частки 10,978 % відсотків статутного фонду, станом на 01.10.2015 року, становить 447049 гривень, з урахуванням виплачених коштів.
Відповідач не здійснив розрахунків зі спадкоємцем померлого учасника товариства, тому суд першої інстанції вважав, що є підстави для застосування до спірних правовідносин положень статті 625 ЦК України.
Дата, з якої суд першої інстанції розрахував інфляційні втрати та три відсотки річних, 01 жовтня 2015 року, оскільки представник відповідача в своїх додаткових поясненнях на позов, не заперечував проти нарахування інфляційних втрат та трьох відсотків річних саме з цього періоду, тобто з наступного місяця після смерті Спадкодавця, що на думку суду є цілком розумним строком. Кінцева дата розрахунку - 28.02.2023 року, оскільки на дату ухвалення рішення судом індекс інфляції за березень 2023 року не відомий.
Всього 3% річних за вказаний період складає: 105031,25 грн за період з 01.10.2015 року по 11.04.2023 року.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі, стягнути з ТОВ «Завод Темп» на користь ОСОБА_1 частку майна товариства у грошові формі у розмірі 3779345,56 грн, інфляційне збільшення суми боргу у розмірі 3612347,47 грн, 3% річних у розмірі 852062,03 грн, а всього 8243755,06 грн, а також просить вирішити питання розподілу судових витрат, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з висновками суду першої інстанції, зазначаючи про помилковість висновку щодо визначення вартості частки майна виходячи тільки з балансової вартості майна товариства. Зазначає, що судом першої інстанції не враховано висновок № 20/21 від 11.07.2022 року, у зв`язку з чим неправильно визначено розмір вартості частки майна товариства. Скаржник, посилаючись на висновки, викладені Верховним Судом к постановах від 24.04.2018 року у справі № 925/1165/14, від 19.02.2020 року у справі № 203/2465/16-ц, зазначає, що вартість частки майна товариства, належна до сплаті учаснику, який виходить з товариства має визначатись не з балансової вартості, а з дійсної (ринкової) вартості об`єкта оцінки, пропорційно до частки учасника в статутному капіталі товариства.
(2) Позиція інших учасників справи
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28.04.2023 року роз`яснювалося Товариству з обмеженою відповідальністю «Завод Темп» право подання до апеляційного суду відзиву у письмовій формі.
Копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги з доданими документами Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод Темп» отримало 10.05.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод Темп» просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що установчими документами товариства врегульовано порядок визначення вартості частки майна товариства. Також відповідач вважає, що розрахунок інфляційних втрат має розраховуватись з 27.06.2018 року, а наявні в матеріалах справи висновки експерта не мають значення, враховуючи необхідність визначення розміру частки майна товариства виходячи з його балансової вартості. Посилання на правові позиції відповідач вважає необґрунтованими, оскільки умовами статуту визначено порядок розрахунку вартості части майна та спосіб його виплати, а природа правовідносин, що виникли між сторонами у справі № 925/1165/14 не є тотожними.
Копію ухвали про відкриття провадження представник скаржника отримав 05.06.2023 року, шляхом направлення на електронну пошту, зазначену в апеляційній скарзі, що довідкою.
Представник відповідача у судовому засіданні 10.07.2023 року просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод Темп» про дату, час та місце розгляду справи на 30.10.2023 року повідомлене належним чином, повістку отримало 18.10.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
ОСОБА_1 судову повістку отримав 23.10.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
ОСОБА_1 та його представник у судовому засіданні просили апеляційну скаргу задовольнити.
ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Станом на дату розгляду справи судом першої інстанції ТОВ «Завод Темп» у стані припинення або ліквідації не знаходиться.
Учасниками ТОВ «Завод Темп», на дату реєстрації вказаної редакції Статуту Товариства, є фізичні особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер один із засновників (учасників) ТОВ «Завод Темп» - ОСОБА_3 .
Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).
Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, спадкоємцем майна померлого є син ОСОБА_1 .
Частиною п`ятою статті 147 ЦК України в редакції, чинній на час смерті учасника Товариства ОСОБА_3 передбачено, що частка у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю переходить до спадкоємця фізичної особи або правонаступника юридичної особи - учасника товариства, якщо статутом товариства не передбачено, що такий перехід допускається лише за згодою інших учасників товариства. Розрахунки із спадкоємцями (правонаступниками) учасника, які не вступили до товариства, здійснюються відповідно до положень статті 148 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 148 ЦК України в редакції, чинній на час смерті учасника Товариства ОСОБА_3 та на дату звернення його спадкоємця із заявою про виплату грошової вартості частки, визначено, що учасник, який виходить із товариства з обмеженою відповідальністю, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства. За домовленістю між учасником та товариством виплата вартості частини майна товариства може бути замінена переданням майна в натурі. Якщо вклад до статутного капіталу був здійснений шляхом передання права користування майном, відповідне майно повертається учасникові без виплати винагороди. Порядок і спосіб визначення вартості частини майна, що пропорційна частці учасника у статутному капіталі, а також порядок і строки її виплати встановлюються статутом і законом.
Відповідно до частини другої, третьої, четвертої статті 4 Закону України «Про господарські товариства», в редакції на час виникнення правовідносин, установчі документи повинні містити відомості про вид товариства, предмет і цілі його діяльності, склад засновників та учасників, найменування, розмір та порядок утворення статутного (складеного) капіталу, порядок розподілу прибутків та збитків, склад та компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень, включаючи перелік питань, по яких необхідна кваліфікована більшість голосів, порядок підписання установчих документів, порядок внесення змін до установчих документів та порядок ліквідації і реорганізації товариства. Установчі документи повинні також містити відомості, передбачені статтями 37, 51, 65, 67 і 76 цього Закону.
Статтею 51 Закону України «Про господарські товариства», в редакції на час виникнення правовідносин, установчі документи товариства з обмеженою відповідальністю, крім відомостей, зазначених у статті 4 цього Закону, повинні містити відомості про розмір часток кожного з учасників, розмір, склад та порядок внесення ними вкладів, розмір і порядок формування резервного фонду, порядок передання (переходу) часток у статутному капіталі.
Статтею 54 Закону України «Про господарські товариства» в редакції на час виникнення спірних правовідносин встановлено, що при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу.
Пунктом 13.7 Статуту ТОВ «Завод Темп» передбачено, що при виході учасника з Товариства, не прийняття до товариства покупця частки, обдарованого часткою, або спадкоємця учасника Товариства (на дату прийняття рішення загальними зборами учасників, або на дату смерті) йому сплачується вартість частини майна Товариства, пропорційна його частці в статутному капіталі (статутному фонді). Вартість майна Товариства дорівнює балансовій вартості цього майна за вирахуванням зносу та за вирахуванням вартості кредитних зобов`язань Товариства (кредитів банку, позик, кредиторських зобов`язань Товариства, збитків та інших зобов`язань). За домовленістю між учасником та Товариством, виплата вартості частини майна Товариства може бути змінена переданням майна в натуральній формі. Виплата проводиться після затвердження звіту за рік, у якому він вийшов з Товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу (прийняття рішення загальними зборами учасників про вихід).
В пункті 14.1 статті 14 Статуту Товариства («Правонаступники (спадкоємці) учасника товариства») містяться відомості, що частка у статному капіталі Товариства переходить до спадкоємця фізичної особи або правонаступника юридичної особи учасника Товариства, які мають переважне право вступу до Товариства, за умови вирішення цього питання на загальних зборах учасників Товариства. Розрахунки із спадкоємцями (правонаступниками) учасника, які не вступили до Товариства, здійснюються відповідно до положення 13.7 цього Статуту, причому вартість частки визначається на день смерті учасника (при цьому інтереси Товариства не можуть бути зачеплені).
20.02.2017 року ОСОБА_1 вперше звернувся до ТОВ «Завод Темп» із заявою в якій зазначив, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії НАІ № 232132, просить прийняти його до складу учасників товариства з часткою статутного фонду 10,978 %.
01.07.2017 року ОСОБА_1 повторно звернувся до ТОВ «Завод Темп» із заявою про відмову вступати і бути учасником ТОВ «Завод Темп». Просив здійснити виплату у грошовій формі ринкову вартість 10,978% статутного капіталу товариства, яка йому належить на підставі свідоцтва пр. оправо на спадщину, з сумою відповідних дивідендів, що належали ОСОБА_3 станом на час смерті, зазначивши банківські реквізити для перерахування грошових коштів.
Листом № 42 від 01.08.2017 року, підписаним директором ТОВ «Завод Темп» Роєнком Ю.Б., позивач повідомлений, що відповідно до рішення загальних зборів учасників Товариства, оформлене Протоколом № 1/В від 27.06.2017 року, його не прийнято в учасники Товариства і відповідно до статей 14.1, 13.7, 13.8, 13.9 Статуту ТОВ «Завод Темп», підписаного 25.01.2011 року усіма учасниками, включно з померлим ОСОБА_3 , вирішено виплатити вартість частки 10,978 % майна ТОВ «Завод Темп» по балансовій вартості по стану на 01.10.2015 року і 10,978 % від прибутку за дев`ять місяців 2015 року; балансова вартість майна з прибутком (власний капітал) на 01.10.2015 року складає 2050,7 тисяч грн, за вирахуванням податку на прибуток за дев`ять місяців 2015 року: 2050,70 - 47,1 = 2003,6 тисяч грн; сума, що підлягає виплаті ОСОБА_1 складає: 219955 грн (2003,6 х 10,978% = 219955).
Ураховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, оскільки за рішенням загальних зборів учасників Товариства спадкоємця ОСОБА_1 не прийнято в учасники ТОВ «Завод Темп», то ОСОБА_1 набув право на отримання у грошовій формі частки у майні, яка належала спадкодавцю як учаснику товариства, вартість якої визначається на день смерті останнього.
Верховний Суд у постанові від 06.10.2021 року у справі № 361/5747/13-ц, постанові від 01.06.2022 року у справі № 902/751/19 дійшов висновку, що за наявності спору між спадкоємицею та самою юридичною особою щодо визначення вартості майна останньої, спадкоємиця має право вимагати проведення з нею розрахунків на підставі дійсної (ринкової) вартості майна підприємства, а не на підставі вартості, за якою майно обліковується у підприємстві. Взяття майна на облік за певною вартістю є односторонньою вольовою дією підприємства, яка не може бути беззаперечним доказом дійсної вартості майна. Сторони можуть доводити дійсну вартість майна будь-якими належними доказами. До таких доказів належать, у тому числі, висновки експертів (до подібного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.04.2018 у справі № 925/1165/14).
В заяві про збільшення позовних вимог ОСОБА_9 просив стягнути з ТОВ «Завод Темп» належну спадкодавцю до передачі у грошовій формі частку майна товариства, яка належала спадкодавцю у розмірі 3779345,56 грн, в обґрунтування зазначивши, що згідно висновку експерта № 20/21 від 11.07.2022 року ринкова вартість комплексу нежитлових будівель, споруд та іншого нерухомого майна ТОВ «Завод Темп», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 станом на 29 вересня 2015 року становить 34426540 грн. Тому частка майна товариства у розмірі 10,978% в статутному капіталі ТОВ «Завод Темп», виходячи з дійсної (ринкової) вартості майна товариства станом на 29.09.2015 року, яка належала спадкодавцю станом на день його смерті та підлягає виплаті спадкоємцю, у грошовому виразі складає 3779345,56 грн.
Визначаючи вартість частки майна, а саме суму, що підлягала виплаті на користь ОСОБА_1 , як спадкоємця частки 10,978 % статутного фонду, після смерті ОСОБА_3 , станом на 01.10.2015 року, суд першої інстанції, відхиливши доводи позивача про визначення вартості частки майна на підставі даних дійсної ринкової вартості майна, а врахувавши позицію представника ТОВ «Завод Темп», згідно з якою сторона відповідача погоджується виплатити позивачу, частину за балансовою вартістю нерухомого майна ТОВ «Завод Темп» станом на 29.09.2015 року з урахуванням переоцінки до 2015 року в сумі 477049 гривень, а не 219955 грн, яка є за бухгалтерським обліком на підприємстві без переоцінки, яка не проводилась відповідно до п.16 П(с)БО 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», вважав, що сума, яка підлягає виплаті на користь ОСОБА_1 , як спадкоємця частки 10,978 % відсотків статутного фонду, після смерті ОСОБА_3 , станом на 01.10.2015 року, становить 447049 грн.
Проте суд першої інстанції не врахував, що між позивачем та ТОВ «Завод Темп» виник спір щодо визначення вартості частки майна, тому ОСОБА_9 як спадкоємець частки 10,978 % відсотків статутного фонду ТОВ «Завод Темп», після смерті ОСОБА_3 , має право вимагати проведення з ним розрахунків на підставі дійсної (ринкової) вартості майна товариства, станом на 01.10.2015 року час смерті ОСОБА_3 .
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає цивільну справу в межах заявлених позивачем вимог, особа на власний розсуд розпоряджається своїми цивільними і процесуальними правами; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. ст. 12, 13, 77-80 ЦПК України); про задоволення позову рішення може бути прийняте за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог (ст. 263 ЦПК України).
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (стаття 79 ЦПК України).
У дослідницькій частині висновку експерта № 679 наведені обґрунтування щодо невідповідності оцінки виконаної експертом Рапач К.В.
Колегія суддів не приймає до уваги висновок експерта № 20/21 судової оціночно-будівельної експертизи від 11.07.2022 року, оскільки він не відповідає методикам та оцінним процедурам, що передбачені Національними стандартами № 1 та № 2; характеризується недостатнім обсягом зібраних вихідних даних для ідентифікації об`єкта оцінки; характеризується не репрезентативністю вибірки подібних об`єктів ринку комерційної нерухомості, що були відібрані для реалізації прибуткового підходу; при реалізації витратного підходу експертом не було враховано земельну складову вартість прав, пов`язаних із земельною ділянкою; при реалізації витратного погоду не обґрунтовано прийнятий прибуток забудовника на рівні 50%. Не проведено аналіз наявності у об`єкта дослідження функціонального та економічного зносу, чим порушено вимоги п. 11 Національного Стандарту № 2.
Зазначаючи в апеляційній скарзі про те, що ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 15.02.2023 року у задоволенні клопотання позивача про призначення повторної, комісійної, судової оціночно-будівельної експертизи відмовлено, однак апеляційна скарга не містить заперечень на вказану ухвалу відповідно до вимог ч. 2 ст. 353 ЦПК України.
Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції позивач не звертався із клопотанням про призначення повторної або комісійної судової оціночно-будівельної експертизи.
Щодо стягнення інфляційних витрат та 3% річних
Невиплата спадкоємцю учасника товариства вартості частини майна товариства пропорційної частці у статутному фонді померлого учасника, у визначені строки є невиконанням грошового зобов`язання товариства перед спадкоємцями померлого учасника. Тобто зумовлює для відповідача наслідки передбачені положеннями ст. 625 ЦК України.
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.
У запереченнях на позовну заяву відповідач зазначив, що про смерть ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , учасники товариства були повідомлені в жовтні 2015 року, бо він був працівником товариства, а саме директором.
Судом встановлено, що довідка про смерть була отримана відділом кадрів також у жовтні 2015 року. 04.03.2016 року відбулись загальні збори учасників товариства, оформлені протоколом № 1/2016, на яких ОСОБА_4 доповів учасникам про смерть ОСОБА_3 , що має 10,978% частки у статутному капіталі (пункт 3 протоколу).
Відповідач не здійснив розрахунків зі спадкоємцем померлого учасника Товариства, а саме з ОСОБА_1 , навіть після його звернення з відповідною заявою 01.07.2017 року.
Ураховуючи, що ні позивач, ні відповідач висновок суду в частині визначення судом строку протягом якого ТОВ повинно здійснити виплату спадкоємцю вартості частки майна, не оскаржував, тому колегія суддів приймає висновок суду першої інстанції про те, що «учасники Товариства мали можливість вирішити питання про виключення ОСОБА_3 у зв`язку зі смертю зі складу учасників Товариства та визначити суму грошових коштів, що підлягає виплаті його спадкоємцю, протягом дванадцяти місяців, як дізнались про його смерть, у тому числі на зборах учасників Товариства, які відбулись 04.03.2016 року, але не пізніше листопада 2016 року; здійснити грошову виплату протягом розумних строків, після звернення спадкоємця із відповідною заявою. Такі висновки не суперечить положенням пункту 13.7 Статуту Товариства».
Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про наявність у позивача права на стягнення з ТОВ «Завод Темп» на підставі частини другої статті 625 ЦК України суми інфляційних втрат за час прострочення та 3 % річних.
Разом з тим, як зазначено вище, судом першої інстанції помилково визначено вартість частки позивача у майні ТОВ «Завод Темп» у розмірі 447049 грн, із якої здійснено нарахування суми інфляційних витрат та 3% річних.
Крім того, суд першої інстанції зазначаючи про те, що відповідач повинен був здійснити грошову виплату протягом розумних строків, після звернення спадкоємця із відповідною заявою, але не пізніше листопада 2016 року, однак при цьому розрахунок суми інфляційних витрат та 3 % річних здійснено судом першої інстанції починаючи з 01.10.2015 року.
Для приватного права апріорі властивою є така засада як розумність.
Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).
Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частина друга статті 12 ЦПК України).
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК України).
Диспозитивність - один з основних принципів судочинства, на підставі якого особа (зокрема, позивач чи відповідач), самостійно вирішує, чи оскаржувати рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку та в яких межах.
Касаційний суд вже звертав увагу, що принцип заборони повороту до гіршого (non reformatio in peius) відомий ще з часів римського права та існував у зв`язку із іншим правилом - tantum devolutum quantum appellatum (скільки скарги, стільки і рішення). Правило заборони повороту означає недопустимість погіршення становища сторони, яка оскаржує судове рішення. Тобто, особа, яка оскаржує судове рішення, не може потрапити в гірше становище, порівняно із тим, що така особа досягнула в попередній інстанції в результаті своєї ж скарги (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2023 року у справі № 179/363/21 (провадження № 61-4060св23).
Судом першої інстанції не враховані положення ст. 13 ЦПК України, які передбачають, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Звертаючись до суду із заявою про збільшення позовних вимог позивач просив стягнути з відповідача суми інфляційних витрат та 3 % річних за період з 29.09.2015 року по 23.08.2022 року.
Судом першої інстанції, сума інфляційних витрат та 3% річних розрахована за період з 01.10.2015 року по 11.04.2023 року, проте судом не враховано, що прострочка виконання грошового зобов`язання виникла з жовтня 2016 року. Також судом першої інстанції не враховано змісту уточненої позовної заяви, що свідчить про порушення судом принципу диспозитивності цивільного процесу у зв`язку із виходом за межі позовних вимог та стягнення інфляційних витрат та 3% річних за період з 24.08.2022 року по 11.04.2023 року.
Із апеляційною скаргою на рішення суду звернувся ОСОБА_1 , який не погоджується з рішенням суду в частині відмови у задоволенні вимог.
Рішення суду ТОВ «Завод Темп» не оскаржується.

Судом першої інстанції розрахунок інфляційних витрат та 3% річних здійснено, виходячи з частки майна позивача у розмірі 477049 грн з урахуванням в подальшому зменшення суми на 29995 грн. Так за період з 01.10.2015 року по 30.09.2016 року інфляційні витрати складають 37580,94 грн, 3% річних складають 14272,26 грн, а за період з 24.08.2022 року по 11.04.2023 року інфляційні витрати складають 40780,61 грн, 3% річних складають 8451,06 грн і відповідачем ці суми не оскаржуються.

Колегія суддів враховує принцип заборони повороту до гіршого (non reformatio in peius), що особа, яка оскаржує судове рішення не може потрапити в гірше становище, порівняно із тим, що така особа досягла в попередній інстанції в результаті своєї скарги, тому ОСОБА_1 , який звернувся із апеляційною скаргою не може потрапити в гірше становище в частині вимог щодо інфляційних витрат та 3% річних за період з 01.10.2015 року по 30.09.2016 року та за період з 24.08.2022 року по 11.04.2023 року.

Ураховуючи викладені обставини колегія суддів вважає, що розрахунок інфляційних витрат та 3% річних необхідно здійснити за період з 01.10.2016 року по 23.08.2022 року, виходячи із вартості частки у розмірі 1978016 грн, яка підлягає зменшенню на суму грошових коштів сплачених у лютому та березні 2020 року у розмірі 29995 грн

Розрахунок 3% річних.

за період з 01.10.2016 року по 26.02.2020 року становить 202017,04 грн, виходячи з наступного розрахунку - 1978016 грн х 3% : 365 днів х 1243 дня;

за період з 27.02.2020 року по 16.03.2020 року становить 2896,79 грн, виходячи з наступного розрахунку - 1958021 грн (1978016 грн 19995 грн) х 3% : 365 днів х 18 днів;

за період з 17.03.2020 року по 23.08.2022 року становить 142212,09 грн, виходячи з наступного розрахунку 1948021 грн (1958021 грн 10000 грн) х 3% : 365 днів х 889 днів.

За таких обставин колегія суддів вважає, що визначений рішенням суду першої інстанції розмір 3% річних підлягає збільшенню з 105031,25 грн до 369849, 24 грн, виходячи з розрахунку: за період з 01.10.2016 року по 23.08.2022 року 347125,92 грн (202017,04 грн + 2896, 79 грн + 142212,09 грн), за період з 01.10.2015 року по 30.09.2016 року та з 24.08.2022 року по 11.04.2023 року - 22723,32 грн (14272,26 грн + 8451,06 грн).

Розрахунок інфляційних витрат.

за період з 01.10.2016 року по 26.02.2020 року становить 731147,39 грн, виходячи з наступного розрахунку - 1978016 грн х 1,369 сукупний індекс інфляції за вказаний період : 100% - сума боргу 1978016 грн.

за період з 27.02.2020 року по 16.03.2020 року становить 15664,17 грн, виходячи з наступного розрахунку -1958021 грн х 1,008 сукупний індекс інфляції за вказаний період : 100% - сума боргу 1958021 грн.

за період з 17.03.2020 року по 23.08.2022 року становить 722948,05 грн, виходячи з наступного розрахунку 1948021 грн х 1,371 сукупний індекс інфляції за вказаний період : 100% - сума боргу 1948021 грн.

За таких обставин колегія суддів вважає, що визначений рішенням суду першої інстанції розмір інфляційних витрат підлягає збільшенню з 443400,99 грн до 1548121,16 грн, виходячи з розрахунку: за період з 01.10.2016 року по 23.08.2022 року 1469759,61 грн (731147,39 грн + 15664,17 грн + 722948,05 грн), за період з 01.10.2015 року по 30.09.2016 року та з 24.08.2022 року по 11.04.2023 року - 78361,55 грн (37580,94 грн + 40780,61 грн).

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення Малиновського районного суду Одеської області від 11 квітня 2023 року слід змінити, збільшивши стягнуту з Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Темп» на користь ОСОБА_1 , суму з 1025481 грн 78 коп. до 3865991 грн. 40 коп.

Щодо суті апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Апеляційний суд вважає, що рішення Малиновського районного суду Одеської області від 11 квітня 2023 року слід змінити, збільшивши стягнуту з Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Темп» на користь ОСОБА_1 , суму з 1025481 грн 78 коп. до 3865991 грн. 40 коп.

Щодо судових витрат

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в сумі 12405 грн, що підтверджується квитанцією № 53 від 01.10.2017 року та квитанцією № 14 від 18.08.2022 року, за подання апеляційної скарги в сумі 20130 грн, що підтверджується квитанцією № 26 від 24.04.2023 року.

Оскільки позовна заява та вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню частково, то стягнуті судом першої інстанції з Товариства з обмеженою відповідальністю ««Завод Темп» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору підлягають збільшенню з 1488 грн 60 коп. до 5733 грн 95 коп. та стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Темп» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 6936 грн 07 коп. за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду Одеської області від 11 квітня 2023 року змінити, збільшивши стягнуту з Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Темп» () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , суму з 1025481 (один мільйон двадцять п`ять тисяч чотириста вісімдесят одна) грн 78 коп. до 3865991 (три мільйона вісімсот шістдесят п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто одна) грн 40 коп., яка складається з:

- 1948021 (один мільйон дев`ятсот сорок вісім тисяч двадцять одна) грн, в якості грошової компенсації частини нерухомого майна,

- 1548121 (один мільйон п`ятсот сорок вісім тисяч сто двадцять одна) грн 16 коп.- сума інфляційних втрат за період з 01.10.2015 року по 11.04.2023 року;

- 369849 (триста шістдесят дев`ять тисяч вісімсот сорок дев`ять) грн 24 коп. 3% річних за період з 01.10.2015 року по 11.04.2023 року.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення Малиновського районного суду Одеської області від 11 квітня 2023 року змінити, збільшивши стягнуті з Товариства з обмеженою відповідальністю ««Завод Темп» () на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору з 1488 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) грн 60 коп. до 5733 (п`ять тисяч сімсот тридцять три) грн 95 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Темп» () на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 6936 (шість тисяч дев`ятсот тридцять шість) грн 07 коп. за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 03 листопада 2023 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді О.Ю. Карташов

Н.В. Стахова