КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №759/6699/23 Головуючий у суді І інстанції: Ключник А.С.
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 листопада 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сушко Л.П., суддів Гаращенка Д.Р., Олійника В.І., розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 22 червня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року позивач АТ КБ «ПриватБанк»звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми кредитної заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість в розмірі 49 766,06 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684, 00 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що 30.12.2010 року сторони уклали договір б/н у вигляді заяви, згідно з якою відповідач отримав кредит в розмірі 40 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Банк свої зобов`язання виконав, однак відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконує, у зв`язку з чим, станом на 13.03.2023 року має заборгованість - 49 766,06 грн, яка складається з наступного: 40 709,72 грн - заборгованість за тілом кредиту, 9 056,34 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача зазначену вище суму та судовий збір.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 22 червня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 40 709 грн 72 коп. на погашення заборгованості за кредитним договором та 2195 грн 57 коп. судового збору, а всього стягнути 42 905 грн 29 коп.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Ніколаєнко Олена Миколаївна, яка діє в інтересах АТ КБ «ПриватБанк» 25 липня 2023 року подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду першої інстанції скасувати в частині незадоволення вимог щодо стягнення заборгованості відсотків за користування кредитом в розмірі 9056 грн 34 коп. та ухвалити в цій частині нове рішення, яким зазначені вимоги задовольнити в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовувала тим, що відповідач не заперечував факт ознайомлення з умовами кредитування. Відповідач до суду не з`являвся, заперечень на позов не подав, а тому вважав, що підстав застосовувати положення постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 у суду першої інстанції не було, як і не було підстав вважати, що відповідач не був ознайомлений з умовами кредитування, в тому числі і розміром відсоткової ставки.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги вказував, що суд першої інстанції не дослідив належним чином докази по справі, оскільки ОСОБА_1 звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 30.12.2010 року, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідно до підписаної ОСОБА_1 анкети-заяви, відповідач згодна з тим, що анкета-заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить договір про надання банківських послуг.

Також зазначила, що 30.12.2010 року відповідачем було підписано Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 30 днів пільгового періоду». Заперечень щодо підпису вказаної довідки відповідачем не надано, судових експертиз щодо належності підпису відповідача судом не призначалось та не проводилось.

Вказувала, що відповідач після ознайомлення з умовами кредитування, розпочала використання кредитних коштів.

Звертає увагу суду на те, що розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано, доказів належного виконання зобов`язань по слаті кредиту не надано. Відповідач не звертався бо банку задля розірвання договору, а навпаки погодилась з його умовами та прийняла їх до виконання, адже протягом тривалого часу користувалась кредитною карткою та частково сплачувала заборгованість.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу, у встановлений апеляційним судом строк, не надав.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір та задовольняючи позовні вимогив частині стягнення тіла кредиту, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що ОСОБА_2 умови договору належним чином не виконувала, в передбачені договором строки кредит не погашала. Будь -яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання ним умов кредитного договору.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону. Рішення в цій частині сторонами не оскаржується.

Вирішуючи даний спір та відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за процентами, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи та не містять підпису відповідача, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети, а тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Однак, такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимоги закону.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що 30.12.2010 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №б/н, шляхом підписання заяви позичальника, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с 20).

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві-анкеті.

З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач має заборгованість станом на 13.03.2023 року в розмірі 49 766 грн 06 коп., з яких: 40 709,72 грн - заборгованість за тілом кредита, 9 056,34 грн - заборгованість за відсотками за період з 30.12.2010 по 13.03.2023 (а.с. 5-15).

Встановлено, що 30.122010 року відповідачем було підписано Довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду" (а.с. 21). В кінці довідки зазначено: "З фінансовими умовами надання кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду" і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений(а)".

У вказані довідці зокрема зазначено:

- базова відсоткова ставка за користування кредитом (2,5% на місяць),

- розмір щомісячних платежів у розмірі 7% від заборгованості,

- строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним,

- порядок нарахування пені за невчасне погашення заборгованості, а саме (ПЕНЯ=пеня(1)+пеня (2), де пеня(1)=(базова % ставка за договором)/30 - нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня(2)=1% від заборгованості, але не менше 30 грн в місяць, нараховується раз в місяць, за наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн та більше);

- розмір штрафів при порушенні термінів платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж 30 днів, а саме (500грн. +5% від суми боргу).

До кредитного договору банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 24-48).

Також банк додає витяг з Тарифів, який відповідач підписала за допомогою ОТП пароля 29.09.2020 року (а.с. 22-23).

Позивач надав до суду довідку, з якої вбачається, що відповідно до підписаного кредитного договору № б/н між АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 , останній було надано наступні кредитні картки: № НОМЕР_1 (дата відкриття: 30.12.2010, термін дії: 11/14), № НОМЕР_2 (дата відкриття: 25.10.2011, термін дії: 06/15), № НОМЕР_3 (дата відкриття: 31.01.2014, термін дії: 10/17), № НОМЕР_4 (дата відкриття: 05.05.2014, термін дії 01/18), № НОМЕР_5 (дата відкриття: 27.07.2016, термін дії 04/18), № НОМЕР_6 (дата відкриття: 18.04.2018, термін дії 03/22), № НОМЕР_7 (дата відкриття: 04.03.2020, термін дії 07/23), № НОМЕР_8 (дата відкриття: 12.12.2019, термін дії 12/23) (а.с. 19).

Позивачем надано копію виписки по рахунку, який відображає рух коштів по вищезазначеним рахункам (а.с. 59-96).

Також, з поданої позивачем довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на ОСОБА_1 (договір б/н) вбачається, що кредитні ліміти змінювались (а.с. 16).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про банки та банківську діяльність»банкам заборонено надання безпроцентних кредитів, за винятком передбачених законом випадків.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 правовідносини виникли внаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої. Із запропонованими умовами відповідач ознайомилась та погодилась, про що розписалась у анкеті-заяві та у довідці про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна 30 днів пільгового періоду". Таке приєднання відповідачем вчинено у письмовій формі, що ґрунтується на положеннях статті 634 ЦК України.

Крім того, згідно з умовами та правилами надання банківських послуг після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Клієнт дає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього договору є пряма і безумовна згода клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту встановленого банком (п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг).

Відповідно до п.п. 2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його користування, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов`язаний сплатити Банк штраф в розмірі 500 грн ( в еквіваленті 500 грн по кредитним картам, відкритим у валюті USD) + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій. Штраф враховується на окремому рахунку та підлягає сплаті насамперед.

Як вже встановлено судом, згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № б/н від 30.12.2010 станом на 13.03.2023 року становить 49 766,06 грн, з яких: 40 709,72 грн - заборгованість за тілом кредита, 9 056,34 грн - заборгованість за відсотками за період з 30.12.2010 по 13.03.2023.

Розрахунок заборгованості містить розмір відсоткової ставки, суми нарахувань за кожний окремий проміжок часу, у тому числі окремо по відсотках, тілу кредиту, суму нарахувань по кожному з видів зобов`язань.

ОСОБА_1 не було спростовано наданий позивачем розрахунок заборгованості. Відповідач не оспорював даний кредитний договір.

В матеріалах справи наявні довідки видані позивачем про те, що з 2010 по 2019 роки відповідачу видавались кредитні картки відповідно до договору б/н (а.с. 19).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідач отримує послуги від банку - позивача з 2010 року, отже твердження суду першої інстанції про порушення прав відповідача, як споживача банківських послух не відповідають обставинам встановленим у справі, адже у відповідача було достатньо часу для вивчення правил та умов надання банківських послуг, крім того відповідач фактично погоджувався з ними, оскільки неодноразово отримував нові кредитні картки, що кореспондується з принципами правової визначенності.

Також позичальнику (відповідачеві) роз`яснено, що умови та правила надання банківських послуг розміщено на офіційному сайті банку. Позичальник зобов`язувався виконувати вимоги умов та правил надання банківських послуг, а також враховуючи принцип суперечливої поведінки, не можна стверджувати про порушення споживчих прав відповідача, оскільки останній отримував неодноразово в цьому ж банку інші картки, після закінчення їх дії.

Банком виконано свої зобов`язання, а саме, на підставі Договору надання банківських послуг, відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на відповідача, яка додається до позову, а відповідачеві надано у користування кредитну картку.

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними висновки суду першої інстанції та посилання суду на висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, оскільки анкета боржника підписана у 2010 році, отже боржник мав можливість користуватись банківською карткою та ознайомитись із усіма правилами надання банківських послуг. Разом з цим, відповідач користувався коштами, частково погашав заборгованість, тобто погоджувався із умовами договору, в тому числі і нарахованими відсотками.

Апеляційний суд вважає, що відповідач не виконав своїх зобов`язань перед АТ КБ «Приватбанк», що призвело до порушення прав останнього.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку про помилковість висновку суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 30.12.2010 по 13.03.2023 у розмірі 9 056 грн 34 коп..

При вирішенні даного спору суд першої інстанції мав виходити із положень ст.ст. 536, 1048, 1054,1056-1 ЦК України.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 6710,00 грн, що складає 2684,00 грн - сплачений судовий збір про подачі позову та 4026,00 грн - сплачений судовий збір при подачі апеляційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками не відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права, що полягало у невірному наданні оцінці доказів та тлумаченні закону, і підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог відповідно до ст. 376 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.374, 376 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Рішення Святошинського районного суд міста Києва від 22 червня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за тілом кредиту в розмірі 40709 грн 72 коп., заборгованість за прострочиними відсотками у розмірі 9 056 грн 34 коп. та судові витрати у розмірі 6710 грн 00 коп..

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Реквізити сторін:

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк", , адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д.

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_9, дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст постанови складено «08» листопада 2023 року.

Головуючий суддя СуддіЛ.П. Сушко Д.Р. Гаращенко В.І. Олійник