Справа № 524/2660/23
Провадження № 6/524/232/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі

головуючого судді Cеменової Л,М.,

секретаря судового засідання Санакоєвої Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці заяву ОСОБА_1 про поворот виконання судового рішення в порядку ст. 444 ЦПК України

УСТАНОВИВ:

04.10.2023 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про поворот виконання судового наказу від 09.05.2023 року в порядку ст. 444 ЦПК України.

Заявник просить постановити ухвалу про поворот виконання судового наказу Автозаводського районного суду міста Кременчука від 09.05.2023 року у справі № 524/2660/23, провадження № 2-н/524/558/23, та повернути стягнені з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» кошти в сумі 7 807 грн 96 коп. та 780 грн 80 коп. виконавчого збору.

Заявник заяву підтримав, просив задовольнити.

Зацікавлена особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» про дату розгляду заяв про поворот виконання рішення суду повідомлялося належним чином, у судове засідання свого представника не направило, заперечень проти заяви суду не направило.

Розглянувши заяву про поворот виконання судового рішення, дослідивши матеріали справи, суд установив такі фактичні обставини справи:

В провадженні Автозаводського районного суду міста Кременчука перебувала цивільна справа за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут».

Судовим наказом Автозаводського районного суду міста Кременчука від 09.05.2023 року (справа № 524/2660/23, провадження № 2-н/524/558/23) заявлені вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» задоволені, з ОСОБА_1 стягнуто на користь товариства заборгованість за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № від 01.01.2019 року за період з 01.01.2021 року по 31.03.2023 року у розмірі 7 539 грн 56 коп., стягнуто судовий збір у розмірі 268 грн 40 коп.

Судовий наказ з 09.08.2023 року перебував на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Лавріненко І.В. (виконавче провадження № 72495120).

Ухвалою Автозаводського районного суду міста Кременчука від 23.08.2023 року судовий наказ № 524/2660/23, провадження № 2-н/524/558/23, скасовано.

За період перебування на виконанні судового наказу № 524/2660/23, провадження № 2-н/524/558/23, з 09.08.2023 року по 14.08.2023 року з пенсії ОСОБА_1 було проведено відрахування на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» та було стягнуто кошти в розмірі 7 807 грн 96 коп. та 780 грн 80 коп. виконавчого збору. Кошти було перераховано на депозитний рахунок приватного виконавця Лавріненко І.В.

Вирішуючи заяву, суд виходить з наступного:

Відповідно до правил статті 444 ЦПК України, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частини 1-3 цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Згідно ч. 5 ст. 444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

Відповідно до ч. 6 ст. 444 ЦПК України до заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 02.11.2011 № 13-рп/2011, зазначив, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Поворот виконання - це спосіб захисту прав боржника, який полягає у поверненні йому стягувачем всього одержаного за скасованим рішенням.

Поворот виконання можливий, у разі якщо: а) позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення майно або грошові кошти; б) виконане рішення скасовано судом апеляційної чи касаційної інстанції чи змінено із задоволенням позовних вимог в меншому розмірі.

За змістом наведених норм закону поворот виконання скасованого рішення суду допускається у разі його фактичного виконання і ухвалення судом нового рішення у справі.

Суд зазначає, що питання про поворот виконання судових рішень виникає у зв`язку із скасуванням чи зміною вищестоящим судом вже виконаних постанов. Поворот виконання судового рішення є способом захисту прав та інтересів боржника і передусім полягає у поверненні стягувачем боржнику одержаного за судовим рішенням у разі скасування цього рішення або зміни його на користь боржника.

З огляду на вказані вимоги законодавства, оскільки судовий наказ від 09.05.2023 скасовано ухвалою Автозаводського районного суду міста Кременчука від 23.08.2023 року, заява ОСОБА_1 про поворот виконання рішення підлягають задоволенню.

Поруч з цим, в частині заявленої вимоги, що стосується стягнення в порядку виконання витрат виконавчого провадження, суд зазначає наступне:

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Виконавчий збір, стягнутий з боржника в порядку, встановленому ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» відноситься до коштів виконавчого провадження (п. 1 ч. 1ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження»).

Питання про стягнення з боржника виконавчого збору вирішується відповідною постановою державного виконавця (ч. 4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження»), а не рішенням суду.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» до коштів виконавчого провадження належать стягнуті з боржника кошти на витрати виконавчого провадження.

За змістом ч. 2 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» витрати органів державної виконавчої служби, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Відповідно до п. 2 розділу VІ «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 (з наступними змінами), витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження. Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження. Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про: відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору; стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу). До додаткових витрат виконавчого провадження належать витрати виконавчого провадження, які не визначені цим пунктом як мінімальні витрати виконавчого провадження. Якщо під час примусового виконання рішення органом державної виконавчої служби було здійснено додаткові витрати виконавчого провадження, виконавець на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум виносить постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження, в якій зазначає розміри та види додаткових витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні.

Таким чином, стягнуті в процесі виконання судового рішення виконавчі витрати не є тими грошовими коштами, які були стягнуті з боржника за рішенням суду, скасованим в подальшому судом, а є коштами виконавчого провадження, які не підлягають поверненню в порядку повороту виконання рішення суду.

Подібний за змістом правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 31 березня 2021 року у справі № 296/7644/17, який відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховується судом при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин у даній справі.

Відтак, оскільки вказані заявником витрати виконавчого провадження не є коштами, які стягувались за судовим наказом, який наділі було скасовано, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про поворот виконання судового рішення в цій частині.

На підставі наведеного, керуючись ст. 353, 444 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Допустити поворот виконання судового наказу Автозаводського районного суду міста Кременчука від 09.05.2023 року (справа № 524/2660/23, провадження № 2-н/524/558/23) про стягнення з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № від 01.01.2019 року за період з 01.01.2021 року по 31.03.2023 року у розмірі 7 539 грн 56 коп., стягнуто судовий збір у розмірі 268 грн 40 коп..

У порядку повороту виконання рішення судового наказу стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» (, адреса юридичної особи: вул.. Панянка, 65-Б, м. Полтава) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) грошові кошти в сумі по 7 807 грн 96 коп.

В іншій частині заяву залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Суддя Л.М. Семенова