У х в а л а

20 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 522/10529/14

провадження № 61-7861ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.,

розглянув клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Самохи Миколи Юрійовича про зупинення провадження у справі № 522/10529/14 за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Шанс-2013», товариства з обмеженою відповідальністю «Белрум», ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про визнання права власності та визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_5 , правонаступником якого є ОСОБА_6 , звернувся до суду з зазначеним позовом.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 11 квітня 2023 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У травні 2023 року представник ОСОБА_2 - адвокат Бец Н. А. подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 червня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі № 522/10529/14 за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Бец Н. А. на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 11 квітня 2023 року.

У червні 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Самоха М. Ю. звернувся до Верховного Суду із клопотанням про зупинення провадження по справі № 522/10529/14. Із наданої заявником копії довідки військової частини НОМЕР_1 від 23 березня 2023 року № 1/1107 та витягу із наказу Міністерства оборони України убачається, що сержант ОСОБА_1 був мобілізований 22 лютого 2023 року відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію № 69/2022 від 24 лютого 2022 року.

У пункті 2 частини першої статті 251 ЦПК України встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі із фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Ураховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зупинення провадження у справі № 522/10529/14 до припинення перебування відповідача ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

Керуючись пунктом 2 частини першої статті 251, пунктом 2 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у справі № 522/10529/14 за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Шанс-2013», товариства з обмеженою відповідальністю «Белрум», ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про визнання права власності та визнання договору недійсним.

Зобов`язати повідомити ОСОБА_1 про усунення обставин, які стали підставою для зупинення провадження у справі, з долученням копій підтверджуючих документів.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара