Справа № 372/31/23
Провадження № 2-403/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2023 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Проць Т.В.

при секретарі Лимаренко О.О., Сікорській М.А.

за участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

В січні 2023 року позивач звернулася до суду з позовними вимогами збільшивши які у травні 2023 року просила, визнати спільною сумісною власністю подружжя, набутою під час перебування у шлюбі, наступне нерухоме та рухоме майно загальною вартістю 11440202 грн., а саме: частки земельної ділянки загальною площею 0,054 га, кадастровий номер :04:014:0065 за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 22 906,50 грн.; частки квартири АДРЕСА_2 , вартістю 4 117 760,50 грн.; квартиру АДРЕСА_3 , вартістю 5 929 215,00 грн.; транспортний засіб марки Lexus RX350, 2011 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , вартістю 716 420,00 грн.; транспортний засіб марки BMW X5, 2011 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 , вартістю 653 900,00 грн. Визнати за ОСОБА_3 в порядку поділу майна подружжя право особистої приватної власності на майно, набуте під час перебування у шлюбі, на загальну суму 4 857 087,00 грн., а саме: частки земельної ділянки загальною площею 0,054 га, кадастровий номер :04:014:0065 за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 22 906,50 грн.; частки квартири АДРЕСА_2 , вартістю 4 117 760,50 грн.; транспортний засіб марки Lexus RX350, 2011 р.в., д.н.з. НОМЕР_3 , вартістю 716 420,00 грн. Визнати за ОСОБА_2 в порядку поділу майна подружжя право особистої приватної власності на майно, набуте під час перебування у шлюбі, на загальну суму 5 929 215,00 грн. а саме квартиру АДРЕСА_3 , вартістю 5 929 215,00 грн. Визнати за ОСОБА_3 в порядку поділу майна подружжя залишок зобов`язань за кредитним договором № 728/210314 від 21.03.2014 року, укладеним між ОСОБА_3 та ПАТ „БМ Банк", в розмірі 1 855 269,46 грн. Визнати солідарним боргом подружжя залишок зобов`язань за кредитним договором № 728/210314 від 21.03.2014 року, укладеним між ОСОБА_3 та ПАТ „БМ Банк", в розмірі 1 855 269,46 грн. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 різницю між вартістю визнаної за ним в порядку поділу майна подружжя квартири і розрахунковим розміром частки відповідача у загальній вартості спільного сумісного майна подружжя та 1/2 залишку зобов`язання за кредитним договором, відшкодування 1/2 частини витрат, понесених позивачем щодо утримання спільного сумісного майна подружжя до моменту поділу такого майна, та компенсацію 1/2 вартості транспортного засобу марки BMW X5, 2011 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 , відчуженого відповідачем без відома та згоди позивача, в розмірі 2 236 068, 26 грн.

В обґрунтування позову зазначила, що 06.08.2000 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 09.07.2020 року рішенням Обухівського районного суду Київської області, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 23.11.2020 року, шлюб між сторонами розірвано. На час розірвання шлюбу у власності подружжя перебувало спірне майно. При цьому автомобль Lexus RX350 зареєстрованй на позивача, а автомобіль BMW X5 - на ім`я відповідача. В червні 2020 року після припинення шлюбних відносин ОСОБА_2 відчужив вказаний автомобіль без згоди позивача третім особам. Крім того, з часу подачі позову про розірвання шлюбу, з листопада 2019 року позивач самостійно виконує зобов`язання за кредитним договором, укладеним між нею та ПАТ «БМ Банк» з метою придбання квартири АДРЕСА_3 . З листопада 2019 року позивач також несе весь тягар по оплаті комунальних послуг та внесків на утримання нерухомого майна, а також податку на нього. Фактично за період з 01.11.2019 року по листопад 2022 року позивачем сплачено за кредитним договором 519934 грн. 63 коп. Залишок зобов`язань за кредитним договором на 01 листопада 2023 року складає 1855269 грн. За вказаний період позивачем також понесені витрати на утримання нерухомого майна в розмірі 214401 грн. 07 коп. та сплачено 156503 грн. 36 коп. податків.

12 січня 2023 року ухвалою судді залишено позовну заяву без руху, для усунення недоліків.

15 лютого 2023 року постановлено ухвалу про відкриття провадження по справи за правилами загального позовного провадження.

04 липня 2023 року постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду.

09 серпня 2023 року ухвалою судді відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про повернення до стадії підготовчого засідання після його закриття та прийняття зустрічного позову.

18 жовтня 2023 року ухвалою судді відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала збільшені позовні вимоги, зазначила, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з серпня 2000 року по листопад 2020 року. Від шлюбу мають двох спільних дітей. На час розірвання шлюбу у власності подружжя перебувало наступне майно: частки земельної ділянки загальною площею 0,054 га, кадастровий номер :04:014:0065 за адресою: АДРЕСА_1 ; частки квартири АДРЕСА_2 ; квартира АДРЕСА_3 ; транспортний засіб марки Lexus RX350, 2011 р.в.; транспортний засіб марки BMW X5, 2011 р.в.. Автомобіль BMW X5, 2011 р.в.. після припинення сімейних відносин був відчужений відповідачем без згоди позивача. Станом на 10.05.2023 року витрати на погашення боргового зобов`язання та утримання спільного сумісного майна понесені позивачем склали 890 839, 06 грн. в тому числі 519 934, 63 витрати на погашення боргового зобов`язання за кредитом, 156 503, 36 грн. витрати зі сплати податків; 214 401,07 витрати на утримання нерухомого майна. Вважає, що частку квартири та частку земельної ділянки, а також автомобіль Lexus RX350, право власності на який оформлено на позивача доцільно залишити у власності останньої в порядку поділу майна. Квартиру АДРЕСА_4 доцільно залишити відповідачу, з якого також необхідно стягнути половину вартості відчуженого ним автомобіля BMW X5. Крім того, вважала за доцільне, стягнути з ОСОБА_2 залишку зобов`язань за кредитним договором та витрат, понесених позивачем щодо утримання спільного майна. Також зазначила, що оскільки позивачем та ПАТ «БМ Банк» 21.03.2014 року укладено кредитний договір на придбання нерухомого майна, набутого у шлюбі, просила визнати солідарним боргом подружжя залишок зобов`язань за вказаним кредитним договором в розмірі 1855269,46 грн. та визнати за ОСОБА_3 залишок зобов`язань у вказаному розмірі. Відповідач самоусунувся від утримання майна, його поділу, а тому простила вимоги задовольнити в судовому порядку.

Відповідач в судовому засіданні вимоги не визнав повністю та просив відмовити в їх задоволенні. Зазначив, що подружжям за період шлюбу нажито нерухоме майно, яке не охоплено даним позовом. На час придбання майна позивач не працювала, а коли влаштувалась на роботу її доходи були не значними, що свідчить про набуття майна виключно за його грошові кошти. В свій час в його житті виникли обставини за яких він вимушено переоформив частину майна на батьків позивачки, однак вона це при подачі позову не врахувала. Крім того, спірним майном він не користується. Заперечує відчуження ним автомобіля BMW X5 третім особам, вказує, що він неправомірно вибув з його власності.

Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають до частково задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 06.08.2000 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 23.11.2020 року, що підтверджується рішенням Обухівського районного суду від 09.07.2020 року, постановою Київського апеляційного суду від 23.11.2020 року..

Від шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається з поданих позивачем доказів - Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 31.08.2020 року, копії договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21.03.2014 року, договору купівлі-продажу від 21.03.2014 року, витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.03.2014 року, на час розірвання шлюбу у власності сторін у справі як подружжя перебувало нерухоме майно частки земельної ділянки загальною площею 0,054 га, кадастровий номер :04:014:0065 за адресою: АДРЕСА_1 ; частки квартири АДРЕСА_2 ; квартира АДРЕСА_3 .

Крім того, у власності подружжя на час припинення шлюбних стосунків, знаходилось нерухоме майно транспортний засіб марки Lexus RX350, 2011 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ), який зареєстрований на праві власності за ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 29.07.2021 року НОМЕР_4 та транспортний засіб марки BMW X5, 2011 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 , зареєстрований за ОСОБА_2 .

Згідно звіту про оцінку квартири АДРЕСА_3 загальною площею 131,5 кв.м. від 12 жовтня 2022 року вартість вказаного майна становить 5929215 грн.

Згідно звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,0540 га з цільовим призначенням будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_5 вартість вказаного об`єкту нерухомості становить 91626 грн.

Згідно звіту про експертну грошову оцінку від 12 жовтня 2022 року ринкова вартість квартири загальною площею 365,3 кв.м. за адресою АДРЕСА_6 становить 16471042 грн.

Згідно поданих позивачем до матеріалів справи доказів вартість транспортного засобу Lexus RX350, 2011 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 становить 716 420,00 грн.; а вартість транспортного засобу BMW X5, 2011 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 становить 653 900,00 грн.

19.06.2020 року, тобто після припинення сторонами сімейного життя, відповідач відчужив третій особі зареєстрований за ним транспортний засіб BMW X5, 2011 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 . Вказане відчуження відбулося без відома та згоди позивача, що достовірно встановлено в ході розгляду справи.

21.03.2014 року між ОСОБА_3 та ПАТ „БМ Банк" укладено договір купівлі-продажу квартири щодо придбання квартири АДРЕСА_3 . 21.03.2014 року між ОСОБА_3 та ПАТ „БМ Банк" укладено кредитний договір № 728/210314 згідно якого позивач отримала для придбання нерухомості на вторинному ринку 1046000 грн. під 14,99 % річних до 20.03.2034 року.

Для забезпечення виконання зазначеного зобов`язання між сторонами укладено договір іпотеки № 728/210314 від 21.03.2014 року, предметом якого є квартира АДРЕСА_7 .

Згідно п.6.10 вказаного договору він укладався за попередньою письмовою згодою чоловіка Іпотекодавця ОСОБА_2 , підпис якого на заяві засвідчено ОСОБА_6 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 21 березня 2014 року.

Згідно інформації правонаступника ПАТ „БМ Банк" АТ «ТАСКОМБАНК» від 01.11.2022 №511531 за період з 01.11.2019 по 01.11.2022 ОСОБА_3 здійснено погашення загальної заборованості тіла кредиту разом із відсотками (згідно графіку анюїтентних платежів) в сумі 517452 грн. 09 коп. Станом на 01.11.2022 року сума загальної заборгованості за тілом кредиту становить 891459 грн.81 коп. Сума загального погашення тіла кредиту разом із відсотками за період з 01.11.2022 року до 20.03.2034 року складає 1855269 грн. 46 коп. Станом на 01.11.2022 року простроченої заборгованості за кредитом не має.

Відповідно до умов укладених з банком договорів позивачем щорічно укладаються договори добровільного страхуваня майна, так в матеріалах справи наявні договори страхування від 24.12.2020 року, 23.12.2021 року.

Крім того, в матеріалах справи наявні платіжні документи, які підтверджують сплату ОСОБА_3 витрат на утримання спільного з відповідачем майна, розмір таких витрат за період з часу припинення шлюбних відносин з відповідачем, тобто з 01 листопада 2019 року по 10 травня 2023 року становить 214401 грн. 07 коп.

У відповідності до положень ст.ст.1, 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду.

Згідно з положеннями ст.81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст.60 СК України: майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.61 СК України: об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ч.1); об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя (ч.2); якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч.3); речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч.4).

Частиною 1 статті 69 СК України, встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

З аналізу положень ч.1 ст.69, ч.1 ст.71 СК України вбачається, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Згідно ст.71СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11).

Згідно з п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу, а згідно п. 22 зазначеної Постанови поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України, а відповідно до п. 24 та п. 25 Постанови, до складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК).

Згідно ст. ч.2 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу може бути спростована. Один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт в судовому порядку. При цьому тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції спільної сумісної власності майна, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Суд ввважає, що відповідачем належними та допустими доказами не доведено придбання будь-якого майна, що є предметом позову за особисті кошти. Не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні доводи відповідача про наявність іншого майна подружжя, яке б підлягало поділу. Доводи ОСОБА_2 , що позивач за період шлюбу тривалий час не працювала, займалась домашнім господарством та вихованням дітей, а при працевлаштуванні розмір її доходів не надавав можливості придбавати дороговартісне майно, не спростовують реєжим спірного майна та не позбавляють права позивача на придбане подружжям майно.

Аналізуючи встановлені під час розгляду обставини із наданих сторонами доказів суд приходить до висновку, що спільним сумісним майном сторін у справі є та підлягає поділу між ними: частка земельної ділянки загальною площею 0,054 га, кадастровий номер :04:014:0065 за адресою АДРЕСА_1 ; частка квартири АДРЕСА_2 ; квартиру АДРЕСА_3 ; транспортний засіб марки Lexus RX350, 2011 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 .

Щодо вартості майна то суд, вирішуючи спір, приймає до уваги подані позивачем на підтвердження вартості спірного майна докази - звіти про оцінку майна, проведені суб`єктом оціночної діяльності, роздруківки з Інтернет сайту щодо вартості автомобілів Lexus RX350, 2011 р.в., BMW X5, 2011 р.в.. При цьому судом враховується, що відповідачем вартість спірного майна визначена позивачем в позові не спростована належними та допустимими доказами.

Вартість вказаного майна на час розгляду справи згідно поданих позивачем доказів становить 10786302 грн., відповідно вартість частки в ньому кожного з подружжя становить 5393151 грн.

Вирішуючи позов, суд вважає за доцільне поділити майно між сторонами в натурі визнавши за позивачем ОСОБА_3 право особистої приватної власності на частки земельної ділянки загальною площею 0,054 га, кадастровий номер :04:014:0065 за адресою АДРЕСА_1 ; частки квартири АДРЕСА_2 ; транспортний засіб марки Lexus RX350, 2011 р.в., д.н.з. НОМЕР_3 , на загальну суму 4857087 грн.. За відповідачем ОСОБА_2 суд в порядку поділу майна визнає право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_3 вартістю 5929215 грн. При цьому суд бере до уваги його вартість, інтереси дружини, чоловіка, перебування майна в користуванні кожного з подружжя під час спільного проживання та на час розгляду справи, рід занять кожного з подружжя та інші обставини, що мають істотне значення.

Крім того, суд на підставі встановлених обставин та поданих доказів вважає також автомобіль BMW X5, 2011 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 спільним майном подружжя ОСОБА_7 . Разом з тим, оскільки судом достовірно встановлено, що вказаний автомобіль одноосібно відповідачем без згоди та відома позивача відчужено 19.06.2020 року на користь третіх осіб, з останнього на користь позивача підлягає стягненню частка його вартості, що становить становить 326950 грн. (653900 грн.: 2).

Доводи відповідача, що вказаний автомобіль вибув з його власності поза його волею і не залежно від нього спростовуються Постановою Київського апеляційного суду від 01.02.2022 року по справі № 754/13445/20, якою скасованорішення Деснянського районного суду м. Києва від 27.07.2021 року та ухвалено рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_8 , ТОВ „ОЛХ АВТО", третя особа Регіональний сервісний центр МВС в м. Києві, про визнання договорів недійсними відмовлено. З тексту вказаної постанови вбачається, що 19.06.2020 року між ОСОБА_2 (Комітент) та ТОВ «ОЛХ АВТО» (Комісіонер), в особі ОСОБА_9 було укладено Договір комісії №7820/20/001182. Того ж дня між ТОВ «ОЛХ АВТО» (Продавець) в особі ОСОБА_9 , що діяв на підставі Договору комісії №7820/20/001182 від 19 червня 2020 року та ОСОБА_8 (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу транспортного засобу №7820/20/001182. Відповідно до п.1.1 умов даного Договору Продавець зобов`язується передати у власність Покупцеві транспортний засіб марка - ВМV, модель Х5 3.0 Універсал - В, 2011 року випуску, колір - синій, зареєстрований за Власником (Комітентом за Договором комісії) транспортного засобу 20 липня 2019 року.

Щодо вимог позивача про відшкодування відповідачем частини витрат, понесених позивачем щодо утримання спільного сумісного майна подружжя до моменту поділу, то суд виходить з наступного.

Частиною четвертою ст. 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує.

За змістом частини першої статті 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно положень ч. 1 ст. 151 та ст.162 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію.

Статтею 360 ЦК України визначено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Постановою Верховного Суду від 19.08.2020 року по справі № 703/2200/15-ц сформовано правовий висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна.

Судом встановлено, що за період з 01.11.2019 року по 10.05.2023 року ОСОБА_3 понесено витрати на утримання спільного з відповідачем нерухомого майна у розмірі 214401 грн. 07 коп., що підтверджується відповідними платіжними документами та не спростовано ОСОБА_2 , тобто стягненню з останнього на користь позивача підлягає половина вказаних витрат в розмірі 107200,5 грн.

Позивачем також подано докази на сплату нею податків у розмірі 156503 грн. 36 коп. на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та зі сплати земельного податку. Оскільки податок це обов`язковий, індивідуально безоплатний платіж, що стягується органами державної влади з юридичних і фізичних осіб з метою фінансового забезпечення діяльності держави й (або) муніципальних утворень суд не вбачає підств для задоволення позову в цій частині, оскільки вид та розмір податків нерозривно пов`язаний з особою його платника та не може вирішуватись в межах розгляду справи щодо поділу майна подружжя.

Вирішуючи вимоги позивача про визнання солідарним боргом подружжя залишку зобов`язань за кредитним договором № 728/210314 від 21.03.2014 року, укладеним між ОСОБА_3 та ПАТ „БМ Банк", в розмірі 1 855 269,46; визнання за ОСОБА_3 в порядку поділу майна подружжя залишку зобов`язань за кредитним договором № 728/210314 від 21.03.2014 року, укладеним між ОСОБА_3 та ПАТ „БМ Банк", в розмірі 1 855 269,46 грн; стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1/2 залишку зобов`язання за кредитним договором суд знаходить їх суперечливими та зважає на наступне.

Так, дійсно кредитний догововір, договір купівлі-продажу майна, іпотечний договір позивача з банком 21.03.2014 року укладались в інтересах сім`ї. Відповідно до умов кредитного договору кошти за його виконання після припинення сторонами спільного проживання сплачувались позивачем одноособово, загалом на виконання кредитного договору після припинення перебування сторін у шлюбі сплачено 519934 грн. 63 коп. Позивач зазначаючи про вказані обставини у доводах позову вимог про стягнення з відповідача частини вказаних виплат не заявляла. Натомість просила стягнути половину залишку зобов`язання за кредитним договором сума якого з врахуванням тіла кредиту разом з відсотками за період з 01.11.2022 до 20.003.2034 року згідно графіку платежів наданого АТ «ТАСКОМБАНК» станом на 01.11.2022 року становить 1855269 грн. 46 коп. Вказана вимога заявлена позивачем наперед, сума боргу визначена без врахування реальних подій, які можуть мати місце. Оскільки вказні вимоги суперечать ст.4,13 ЦПК України суд підстав для їх задоволення не вбачає.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.4,10,12,13,19,76,81,89,259,263-265,268,273 ЦПК України, ст.ст.60,69,70,71СК України, ст.319,322,360 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити частково.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 наступне майно: частку земельної ділянки загальною площею 0,054 га, кадастровий номер :04:014:0065 за адресою АДРЕСА_1 ; частку квартири АДРЕСА_2 ; квартиру АДРЕСА_3 ; транспортний засіб марки Lexus RX350, 2011 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 ; транспортний засіб марки BMW X5, 2011 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 .

Визнати за ОСОБА_3 в порядку поділу майна подружжя право особистої приватної власності на частку земельної ділянки загальною площею 0,054 га, кадастровий номер :04:014:0065 за адресою: АДРЕСА_1 ; частку квартири АДРЕСА_2 ; автомобіль марки Lexus RX350, 2011 р.в., д.н.з. НОМЕР_3 .

Визнати за ОСОБА_2 в порядку поділу майна подружжя право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію за належну їй частку автомобіля BMW X5, 2011 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 в розмірі 326950 грн.; частину витрат, понесених на утримання спільного сумісного майна подружжя 107200,5 грн.; 536064 грн. різницю рівності часток в майні подружжя, а всього стягнути 970214 (дев"ятсот сімдесят тисяч двісті чотирнадцять) грн. 50 коп.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір в розмірі 13420 грн.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса АДРЕСА_6 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 адреса: АДРЕСА_8

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 30 жовтня 2023 року.

Суддя Т.В. Проць