ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 951/434/22Головуючий у 1-й інстанції Братків І. І.
Провадження № 22-ц/817/53/23 Доповідач - Бершадська Г.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Бершадська Г.В.

суддів - Гірський Б. О., Хома М. В.,

з участю секретаря - Панькевич Т.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 19 вересня 2022 року (ухвалене суддею Братків І.І., дату складення повного тексту не зазначено) у справі №951/434/22 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 20.04.2011 у розмірі 39141,24 грн., з яких: 31476,70 грн - заборгованість за тілом кредита, 7664,54 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Свої вимоги обгрунтовувало тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву від 20.10.2011 року №б/н. грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Встановлюючи кредитний ліміт та його зміни, банк керувався п.п. 2.1.1.2.3,2.1.1.2.4 договору, на підставі якого відповідач дав згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Так, між сторонами виникли правовідносини на підставі ст.ст. 207, 634 ,638, 639, 642 ЦК України шляхом приєднання відповідача до Умов та правил надання банківських послуг. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, однак відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками. Посилаючись на вказані обставини банк просив позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Козівського районного суду від 19 вересня 2022 року позов задоволено частково.

Вирішено стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 20.04.2011 (тілом кредиту) у сумі 31476 гривень 70 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1995 гривні 22 копійки.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині відмови у стягненні заборгованості за відсотками АТ КБ «Приватбанк» звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду у цій частині скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити вказані вимоги, в решті рішення суду залишити без змін.

Вважає, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок щодо відсутності підстав для стягнення з ОСОБА_1 відсотків за користування кредитом, оскільки останній підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки "Універсальна", в якій передбачено базову відсоткову ставку 2,5%, порядок погашення заборгованості щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості. Сторони погодили умови кредитування щодо сплати процентів, тому позовні вимоги банку щодо стягнення прострочених відсотків підлягають до задоволення.

Крім того зазначає, що дії відповідача щодо користування кредитом, сплати заборгованості за кредитом є доказом приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, тарифів, та прийняття цих умов, запропонованих банком.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явились, тому колегія суддів вважає можливим у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України розглядати справу у відсутності сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки в апеляційній скарзі ставиться питання про перегляд рішення лише в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за відсотками, тому колегія суддів переглядає рішення суду лише у вказаній частині.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Даним вимогам рішення суду не повністю відповідає.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 20 квітня року, згідно з якою отримав кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому був збільшений до 31000 грн. Процентна ставка в анкеті-заяві не обумовлена.(а.с.46). Підписуючи вказану анкету-заяву ОСОБА_1 погодився на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором від 20 квітня 2011 року № б/н, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 станом на 14.06.2022 року заборгованість відповідача становить: 39141,24грн., яка складається : 31476,70 грн.- заборгованості за тілом кредиту; 7664,54 грн. - заборгованісті за простроченими відсотками.

Задовольняючи позовні вимоги Банку частково та стягуючи з відповідача лише тіло кредиту суд першої інстанції виходив з того, що в анкеті-заяві від 20 квітня 2011 року, підписаній ОСОБА_1 не зазначено розміру процентної ставки за користування кредитом, тобто сторони не погодили розмір та підстави стягнення процентів, а Умови надання банківських послуг та Тарифи банку не були особисто підписані ОСОБА_1 , у зв`язку з чим відсутні підстави для стягнення відсотків по кредиту.

Однак таке рішення суду не в повній мірі відповідає матеріалам справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Так, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, Банк просив, у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути і заборгованість за простроченими відсотками.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, долучив до матеріалів справи заяву-анкету від 20 квітня 2011 року, виписку по особовому рахунку та витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку, як невід`ємні частини спірного договору, довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна" 55 днів пільгового періоду" і довідку про зміну умов кредитування та обслуговування рахунку, довідку про видані платіжні картки, копію паспорта підписану ОСОБА_1 17.07.2019 року посвідчену представником банку.

У довідці про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна" 55 днів пільгового періоду" яка підписана ОСОБА_1 вказано базову процентну ставку в місяць 2,5%; розмір щомісячних платежів - 7% від заборгованості але не менше 50,00 грн.; термін внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, наступного за звітним; розмір комісії за зняття готівки та розмір пені за несвоєчасне погашення заборгованості (а.с.47).

Відповідно до ч.1 ст. 229 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Разом з тим, суд першої інстанції всупереч положенням цивільного процесуального законодавства не дослідив довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна" 55 днів пільгового періоду" та дійшов помилкового висновку щодо відмови у стягненні відсотків по кредиту.

Враховуючи те, що позичальник підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна" 55 днів пільгового періоду, в якій визначено розмір відсотків за користування кредитом, то вони підлягають стягненню.

Згідно з ч 1. ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається зі змісту позовної заяви АТ КБ "Приват Банк" до ОСОБА_1 банк просив стягнути з відповідача 7664,54 грн. заборгованості за простроченими відсотками.

З виписки по рахунку вбачається, що відповідач користувався кредитною карткою, частково погашав кредитну заборгованість та не висловлював заперечень щодо розміру нарахувань. Згідно розрахунку заборгованості за кредитом заборгованість за тілом кредиту становить 31476,70 грн. та за відсотками 7664,54 грн.

Вказаний розрахунок заборгованості відповідачем не спростовний.

Виходячи із наявних у матеріалах справи доказів, і наведених норм законодавства, суд апеляційної інстанції вважає, що наявні всі підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 7664,54 грн.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за простроченими відсотками не відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню, з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог відповідно до ст. 376 ЦПК України.

Як вбачається з платіжного доручення від 06.10.2022 року за подання апеляційної скарги АТ КБ "Приват Банк" сплатив 3721,50 грн. судового збору.

Ураховуючи наведене, судові витрати, сплачені позивачем у цій справі підлягають стягненню з ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 374, 376, 389, 390, 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"- задовольнити.

Рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 19 вересня 2022 року - в частині відмови у стягненні відсотків та стягненні судового збору скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) в користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (, НОМЕР_2 , МФО 305299) 7 664,54 грн. заборгованості за відсотками нарахованими за кредитним договором про надання банківських послуг від 20 квітня 2011 року.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" 2481 грн. сплаченого судового збору за подання позову та 3721 грн. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає як постановлена у малозначній справі.

Повний текст постанови складено 30 січня 2023 року.

Головуюча:

Судді: