Справа № 553/2166/23
Провадження № 2-з/553/43/2023
У Х В А Л А

Іменем України

24.10.2023м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду міста Полтави Грошова Н.М., розглянувши без повідомлення учасників справи заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Панченко Олени Олександрівни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичної особи,

в с т а н о в и в :

18.08.2023 року до Ленінський районний суд міста Полтави області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в якому позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача на його користь 1 236 478, 57 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Ухвалою від 22.08.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

20.10.2023 представником позивача подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій представник позивача просить забезпечити позов шляхом вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 , у вигляді накладення арешту на частку, яка належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у приватній спільній сумісній власності у нерухомому майні - квартирі АДРЕСА_1 , належної їй відповідно до свідоцтва про право власності, серії НОМЕР_2 від 11.11.2009, виданого відділом приватизації КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», реєстраційний номер в реєстрі 28817515.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.10.2023 визначено головуючого суддю Грошову Н.М. В провадження судді вказана заява надійшла 23.10.2023.

В обґрунтування заяви представник позивача посилався на те, що постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 05.07.2023 у справі № 553/1645/23, яка набрала законної сили, ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. Рішенням суду встановлено, що 20.06.2023 о 11:10 год. у м. Полтава по вул. Великорогізнянська та перехрестя вул. Героїв Крут, ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом марки «Nissan Juke», д.н.з. НОМЕР_3 , рухаючись по пров. Високий в напрямку вул. Героїв Крут, в порушення вимог п. 16.11 ПДР України, не виконала вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», в результаті чого допустила зіткнення з транспортним засобом марки «Jeep Wrangler», д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі. У результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Пошкоджений транспортний засіб «Jeep Wrangler», д.н.з. НОМЕР_4 , належить позивачу на праві власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , виданого 12.05.2023. Відповідно до звіту № 120623 від 16.07.2023 по оцінку вартості (розміру) збитків заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Jeep Wrangler», д.н.з. НОМЕР_4 , виконаного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 вартість збитків внаслідок ДТП становить 1 396 478, 57 грн.

22.08.2023 судом прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі.

Вказує, що існує реальна загроза невиконання рішення суду у даній справі та зазначає наступне. Ухвалою суду від 08.08.2023 заяву про забезпечення позову до пред`явлення позову задоволено частково. Заборонено ОСОБА_2 , та за її дорученням третім особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження транспортного засобу марки «Nissan Juke», д.н.з. НОМЕР_3 , належним на праві власності останній згідно витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів. В іншій частині відмовлено.

Позивач 30.08.2023 звернувся до РСЦ ГСЦ МВС в Полтавській області із заявою про виконання ухвали суду від 08.08.2023. Листом від 05.09.2023 № 31/16-9-С91 РЦС ГСЦ МВС в Полтавській області повідомив, що 10.08.2023 вищевказаний транспортний засіб був перереєстрований в сервісному центрі № 6341 РЦС ГСЦ МВС в Харківській області з громадянки ОСОБА_2 на іншого власника.

В подальшому, позивач просив суд забезпечити позов у даній справі шляхом накладення арешту квартиру АДРЕСА_2 , що належить відповідачу ОСОБА_2 . Ухвалою суду від 12.09.2023 заяву про забезпечення позову повернуто ОСОБА_1 .

19.09.2023 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на ухвалу від 12.09.2023 та як тільки з`явилася інформація про витребування 22.09.2023 Полтавським апеляційним судом справи з Ленінського районного суду м. Полтави, ОСОБА_2 06 жовтня 2023 року подарувала квартиру АДРЕСА_2 своїй матері ОСОБА_4 .

Тобто, відповідач та її представник проводять моніторинг судових рішень постановлених за заявами ОСОБА_1 і відразу відчужує належне їй майно з метою подальшого уникнення виконання рішення суду.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення. Відповідно, заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Представник позивача зазначає, що предметом позову є стягнення з відповідача збитків внаслідок ДТП становить 1 396 478, 57 грн.

Відповідно до витягу з Реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_2 станом на 18.10.2023 року належить частка (1/1) у приватній спільній сумісній власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , відповідно до свідоцтва про право власності, серії НОМЕР_2 від 11.11.2009, виданого відділом приватизації КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», реєстраційний номер в реєстрі 28817515.

Згідно звіту ТОВ «Юридична компанія «Право Ю.А.» оціночна (ринкова) вартість об`єкта оцінки, грн. без урахування ПДВ становить 974 610 грн. Відповідно вартість частки відповідача становить 974610 грн.: 3 = 324 870,00 грн., що становить майже в 3 рази менший розмір ніж завдано збитки позивачу.

Враховуючи значну завдану шкоду, строки розгляду цивільних справ та поведінку відповідача, позивач має цілком обґрунтовані побоювання, що в процесі судового розгляду позову з метою приховання цього майна від звернення на нього стягнення в рахунок виплати суми відшкодування завданих збитків, вказане нерухоме майно може бути відчужено ОСОБА_2 третім особам, що значно ускладнить виконання рішення суду та ефективний захист законних прав і інтересів позивача. Крім того, у разі відмови в забезпеченні позову ОСОБА_2 може відчужити нерухоме майно, передати в іпотеку, передати за іншими штучними зобов`язаннями.

Вказує, що такий захід забезпечення позову, як накладення арешту, є співмірним із заявленими позовними вимогами, не впливає на майнові інтереси ОСОБА_2 , до набрання законної сили рішення суду у даній справі, а необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Заява розглядається судом відповідно до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали цивільної справи в межах вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову, приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення заяви з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Нормами ч. 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За приписами ч. 3 ст. 153 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Із наведеного випливає, що заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Як роз`яснено у п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в здійсненні захисту законних інтересів позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Так, позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на його користь 1 236 478, 57 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Відповідно до витягу з Реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_2 станом на 18.10.2023 року належить частка (1/1) у приватній спільній сумісній власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , відповідно до свідоцтва про право власності, серії НОМЕР_2 від 11.11.2009, виданого відділом приватизації КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», реєстраційний номер в реєстрі 28817515. Співвласниками вказаного нерухомого майна є ОСОБА_5 ( частка 1/1) та ОСОБА_4 (частка 1/1).

Згідно звіту ТОВ «Юридична компанія «Право Ю.А.» оціночна (ринкова) вартість об`єкта оцінки, грн. без урахування ПДВ становить 974 610 грн.

Необхідно зазначити, що при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

За своєю суттю інститут забезпечення в цивільному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Із вищенаведеного випливає, що, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Так, судом, з урахуванням наведених доводів в обґрунтування та наданих на їх підтвердження доказів, встановлено, що після ініціювання позивачем звернень до суду із заявами про забезпечення позову, відповідачем було відчужено належне їй на праві власності майно, як нерухоме так і транспортний засіб, тобто існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом якого вони звернувся до суду.

Таким чином, враховуючи обсяг позовних вимог, суд вважає, що обраний представником позивача вид забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищевказане нерухоме майно, з урахування часмтки я, яка належить відповідачу, відповідає заявленим позовним вимогам та є співмірним і приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Панченко О.О. та необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Крім того, вирішуючи питання про необхідність застосування зустрічного забезпечення суд виходить з того, що на час вирішення клопотання про забезпечення позову відсутні будь-які відомості існування визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України обставин, за наявності яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Згідно ч. 4 ст. 157 ЦПК України особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Керуючись ст. 149-153, 258-261 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Панченко Олени Олександрівни про забезпечення позову у цивільній справі № 553/2166/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичної особи задовольнити.

Накласти арешт на частку, яка належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у приватній спільній сумісній власності у нерухомому майні - квартирі АДРЕСА_1 , належної їй відповідно до свідоцтва про право власності, серії НОМЕР_2 від 11.11.2009, виданого відділом приватизації КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», реєстраційний номер в реєстрі 28817515.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК Кодексу.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали направити для відома сторонам та їх представникам, до органів державної реєстрації - Управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Полтавської міської ради Полтавської області та до державної виконавчої служби для негайного виконання.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_3 ;

Представник позивача: адвокат Панченко Олена Олександрівна, РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса місцезнаходження: 36000, м. Полтава, вул. Гоголя, буд. 7, кім. 101;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 .

Суддя Н.М. Грошова