Справа № 397/1035/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
13.11.2023 смт. Олександрівка
Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді Максимовича І.В.,
секретаря судового засідання Рум`янцевої О.І.,
розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Позивачка, на підставі ст. 105, 110, 112 СК України звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 28.05.1994 Красносілківською сільською радою Олександрівського району Кіровоградської області, актовий запис № 2; після розірвання шлюбу, згідно ст. 113 СК України, залишити їй прізвище " ОСОБА_3 ".
В обгрунтування позову позивачка вказала, що 28.05.1994 уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу малолітніх або неповнолітніх дітей не мають, мають двох повнолітніх дітей. Відповідач відмовляється від розірвання шлюбу в органах РАГС,. вона змушена звернутись до суду з даною позовною заявою.
Їх сім`я з відповідачем остаточно розпалась. Протягом останніх 5 років сумісного життя між нею та відповідачем було відсутнє взаєморозуміння, у них різні погляди на життя, в тому числі сімейне, через що постійно виникали конфлікти і сварки.
З зазначених причин на початку 2018 вони припинили сумісне проживання, через півроку поновили, однак їх відносини не змінилися на краще.
У жовтні 2018 вони остаточно припинили подружні відносини, вона поїхала проживати в м. Дніпро до дітей. З цього часу вона з відповідачем проживає окремо і зовсім не спілкуються. Примирення між ними не можливе, вона бажає розірвати шлюб. Подальше спільне їх з відповідачем життя як подружжя і збереження шлюбу суперечить її з відповідачем інтересам. Майновий спір відсутній.
Ухвалою суду від 20.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Розгляд справи вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 15-16).
Позивачка в судове засідання не з?явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити, згодна на ухвалення заочного рішення (а.с. 9).
Відповідач, у відповідності до ст. 128 ЦПК України, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, проте в судове засідання повторно не з?явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив не подав (а.с. 23, 28).
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Тому, відповідно до ст. 280-281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд проводить заочний розгляд даної справи за відсутності відповідача, про що постановлена відповідна ухвала, на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Судом установлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.
Сторони перебувають в шлюбі з 28.05.1994 року, який зареєстрований Красносілківською сільською радою Олександрівського району Кіровоградської області, актовий запис №2, що підтверджується виданим Свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 від 28.05.1994 року (а.с. 8).
Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають.
Шлюбні відносини сторони припинили з жовтня 2018 з причин різних поглядів на сімейне життя, спільно не проживають, спільне господарство не ведуть. Підстав для примирення позивач не вбачає, наполягає на розірванні шлюбу.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
За приписами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу.
Частинами 1, 2 статті 110 СК України передбачено, що Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини.
Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
Частина 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Згідно положень ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.
З огляду на викладене суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, позивач до збереження сім`ї не прагне та наполягає на розірванні шлюбу.
Відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.
Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу необхідно задовольнити.
Що стосується прізвища, яке буде мати позивачка після розірвання шлюбу, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Вказівка про зазначення у рішенні суду про розірвання шлюбу про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається, міститься у ч.8 ст. 294 ЦПК України.
Стаття 294 ЦПК України встановлює порядок розгляду справ окремого провадження. Однак дана справа розглядається в порядку позовного провадження.
Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Таким чином, зміна шлюбного прізвища на дошлюбне або залишення на шлюбному прізвищі залежить виключно від волевиявлення особи, яка змінила своє дошлюбне прізвище.
Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», а саме ч.6 ст. 15 встановлює, що той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу.
Відповідно до пункту 22 глави 3 розділу 3 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, той із подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен письмово заявити про це у відділі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу.
Відповідно до п.4, п.11 Постанови Пленуму Весрховного Суду України від 21.12.2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів. Рішення суду у справі про розірвання шлюбу повинно відповідати вимогам ст. 215 ЦПК ( 1618-15 ). У ньому, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС.
За положеннями ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
З огляду на вищевикладене, судом не вбачається підстав для задоволення вимог позивачки в частині визначення їй прізвища після розірвання шлюбу.
Судові витрати, відповідно до клопотання позивачки, вважати фактично понесеними останньою.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 105, 110-113, 115 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 259, 263-265, 273, 280-284, 289 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 28 травня 1994 року Красносілківською сільською радою Олександрівського району Кіровоградської області, актовий запис №2.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На заочне рішення суду, протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду.
Рішення після набрання ним законної сили надіслати в Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставленням відмітки в актовому записі про шлюб.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 .

Суддя: І.В. Максимович