Єдиний унікальний номер 448/1672/23
Провадження № 2-с/448/14/23
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

25.10.2023 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Юрій БІЛОУС, розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого Мостиським районним судом Львівської області 12 жовтня 2023 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЬВІВГАЗ ЗБУТ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, інфляційних втрат та 3% річних,

в с т а н о в и в:

Мостиським районним судом Львівської області 12 жовтня 2023 року у справі №448/1672/23 видано судовий наказ, згідно з яким стягнуто з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЬВІВГАЗ ЗБУТ» заборгованість за спожитий природний газ в сумі 1540,39 гривень, інфляційні втрати в сумі 24 гривні 42 коп., та 3% річних в сумі 03 гривні 71 коп., а також 268,00 грн. судового збору.

24.10.2023 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , про скасування судового наказу, в якій заявниця висловлює свою незгоду з заявленими вимогами, вважає за необхідне скасувати судовий наказ, оскільки заборгованість сплачена в повному обсязі.

Розглянувши заяву про скасування судового наказу та дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне скасувати судовий наказ, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 та 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Подана ОСОБА_2 , заява про скасування судового наказу відповідає вимогам статті 170 ЦПК України.

Суд, дослідивши заяву про скасування судового наказу, вважає, що наведені ОСОБА_2 доводи спростовують посилання стягувача щодо безспірності заявлених вимог.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» судовий наказ видається лише за умови безспірності вимог. У пункті 9 вказаної постанови зазначено, що наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК) (1618-15), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу. Разом із тим лише той факт, що договірні зобов`язання (наприклад, у частині оплати заборгованості телекомунікаційних послуг чи послуг телебачення і радіомовлення) не виконуються, без обґрунтування причин, не вважається наявністю спору про право.

Відповідно до частини 3 статті 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Оскільки ОСОБА_2 , заперечує проти вимог стягувача, на час розгляду даної заяви відсутні підстави для її повернення, суд приходить до висновку, що заявлена вимога про скасування судового наказу є такою, що підлягає до задоволення.

При цьому, стягувач, який звертався до суду із заявою про видачу судового наказу не позбавлений права звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження, визначеному ЦПК України.

За приписами частини другої статті 164 ЦПК України уразі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись статтями 170, 171 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого Мостиським районним судом Львівської області 12 жовтня 2023 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЬВІВГАЗ ЗБУТ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, інфляційних втрат та 3% річних - задовольнити.

Скасувати судовий наказ №448/1672/23, виданий 12 жовтня 2023 року Мостиським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЬВІВГАЗ ЗБУТ» заборгованість за спожитий природний газ в сумі 1540,39 гривень, інфляційні втрати в сумі 24 гривня 42 коп. та 3% річних в сумі 03 гривні 71 коп., а також 268,00 грн. судового збору.

Роз`яснити стягувачу, що він має право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Юрій БІЛОУС