Справа№592/9087/23
Провадження №2/592/2069/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Князєв В.Б., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» про стягнення грошових коштів в порядку регресу за кредитним договором,

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 звернувся з уточненим позовом до суду та свої вимоги мотивує тим, що з 24 серпня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений шлюб. 25 червня 2019 року рішенням Ковпаківського районного суду міста Суми по справі № 592/6370/19 шлюб було розірвано. В провадженні Ковпаківського районного суду міста Суми розглядалась цивільна справа № 592/13818/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільної сумісної власності подружжя. Ухвалою від 12.08.2020 по справі № 592/13818/19 Ковпаківський районний суд м. Суми затвердив мирову угоду про поділ майна подружжя між сторонами. Згідно умов мирової угоди за ОСОБА_2 було визнано право власності на 1/2 частину двокімнатної квартири, загальною площею 54,46 кв. м, житловою площею 29,40 кв. м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою виникнення права власності двокімнатної квартири, загальною площею 54,46 кв.м, житловою площею 29,40 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , було свідоцтво про право власності на нерухоме майно, серія та номер 19472448 від 25.03.2014, видане Реєстраційною службою Сумського міського управління юстиції Сумської області. Вказана квартира була об`єктом іпотеки відповідно до Договору про внесення та доповнень № 1 до договору іпотеки (без оформлення заставної) від 05.06.2013 № 145/2013-ІФ, Додаткової угоди № 1 від 25.04.2014 до кредитного договору від 05.06.2013 № 079/06/2013/0303 та Акту прийому-передачі оригіналів правовстановлюючих документів на предмет забезпечення від 25.04.2014, укладених між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК». На момент розірвання шлюбу квартира, яка знаходилась за адресою: АДРЕСА_1 , продовжувала перебувати в іпотеці по кредитному договору № 079/06/2013/0303 від 05.06.2013 у ПАТ «Укргазбанк». Заборгованість за даним договором сплачена подружжя до розірвання шлюбу повністю не була, та станом на момент розірвання шлюбу 25 червня 2019 року складала 110793 гривні. Кредит був повністю погашений 09 жовтня 2020 року. З моменту розірвання шлюбу, а саме з 25 червня 2019 року ОСОБА_1 за власні кошти сплатив решту заборгованості, за вище вказаним кредитним договором № 079/06/2013/0303 від 05.06.2013 у ПАТ «Укргазбанк» всього у сумі 110793 гривні. Оскільки ОСОБА_2 , за результатом розгляду цивільної справи № 592/13818/19 стала співвласником квартири у відповідності до укладеної мирової угоди про поділ майна подружжя, за адресою: АДРЕСА_1 , то на даний час є підстави для стягнення в регресному порядку з неї на користь ОСОБА_1 55396 гривень. З метою досудового врегулювання спору через свого адвоката Позивач 16 листопада 2021 року звертався до Відповідача з пропозицією добровільно сплатити дані кошти на його банківський рахунок, проте від адвоката Відповідача Позивач отримав відмову. Тому просить суд визнати спільним боргом колишнього подружжя грошові кошти сплачені у розмірі 110793 гривні у період з 25.06.2019 по 09.10.2020 в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору № 079/06/2013/0303 від 05.06.2013; стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у порядку зворотної вимоги (регресу) 1/2 частину грошових коштів, сплачених у розмірі 110793 гривні у період з 25.06.2019 по 09.10.2020 в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору № 079/06/2013/0303 від 05.06.2013 у сумі 55396 гривень; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу.

Відповідач ОСОБА_2 , якій направлялася копія позовної заяви з додатками, відзив на позовну заяву не подала.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Рижов С.Є. надав до суду пояснення, у яких зазначив, що ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми по справі № 592/13818/19 від 12.08.2020 затверджено мирову угоду, укладену 05.08.2020 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ПАТ AT «Укргазбанк». Як зазначено у резолютивній частині цієї ухвали мирова угода стосувалася поділу майна подружжя та з моменту посвідчення судом мирової угоди сторони визнають, що спір у цивільній справі № 592/13818/19 ними врегульовано остаточно. За умови, що судом визнано остаточне врегулювання спору, то це стосується всіх спірних майнових прав подружжя при поділі майна. Так, подання позовної заяви відповідач розцінює як спроба додатково неправомірно стягнути з неї кошти. Тому просив суд відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» надав до суду пояснення, з яких вбачається, що заборгованість по кредитному договору №079/06/2013/0303 від 05.06.2023 що був укладений між АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 , була повністю погашена 09.10.2020, заборона відчуження предмету іпотеки (квартира АДРЕСА_2 ) знята.Також надали виписку по транзитному рахунку, на який здійснювалося погашення заборгованості за період з 25.06.2019 по 09.10.2020, та роздруківки платіжних документів за цей же період. Зазначили, що виписка по рахунку, крім інформації про погашення заборгованості, також містить суми часткової компенсації процентів за рахунок державного бюджету, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 343 від 25.04.2012 «Про затвердження Порядку здешевлення вартості іпотечних кредитів для забезпечення доступним житлом громадян, які потребують поліпшення житлових умов».

Суд вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступне.

За вимогами ст. 263, 264 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Судом встановлено, що 08.04.2013 між ТОВ "Будівельна виробничо-комерційна компанія "Федорченко" та ОСОБА_1 було укладено Договір про інвестування в будівництво житла № 3341-П, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 6-8).

05.06.2013 між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 079/06/2013/0303 на суму 176000 грн на придбання майнових прав на двокімнатну квартиру АДРЕСА_4 (а.с. 9-12).

Також, 05.06.2013 між ПАТ АБ «Укргазбанк» (кредитор) ОСОБА_2 (поручитель) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено Договір поруки № 1462013-ПФО. Відповідно до якого поручитель поручається перед кредитором за виконання позичальником зобов`язання по кредитному договору № 079/06/2013/0303 від 05.06.2013 (а.с. 13-14).

Квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , була предметом іпотеки відповідно до Договору іпотеки № 145/2013-ІФ без оформлення заставної від 05.06.2013, Договору про внесення змін та доповнень № 1 до договору іпотеки (без оформлення заставної) від 05.06.2013 № 145/2013-ІФ, Актом прийому передачі квартири ід 14.03.2014, відповідно до якого ОСОБА_1 прийняв у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15-18).

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.06.2019 розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 19).

З виписки по рахунку вбачається, що за період з 01.01.2019 по 09.10.2020 ОСОБА_1 , погашав кредитну заборгованість по договору № 079/06/2013/0303 від 05.06.2013 (а.с. 20-24).

ОСОБА_1 за період з 25.06.2019 по 09.10.2020 сплачував заборгованість за кредитним договором № 079/06/2013/0303 від 05.06.2013, а саме: 25.06.2019 в сумі 1305 грн; 29.07.2019 - 1400 грн; 19.08.20.19 - 1400 грн; 02.09.2019 - 252 грн; 11.10.2019 - 10 грн; 28.10.2019 - 1400 грн; 18.11.2019 -1400 грн; 16.12.2019 - 1400 грн; 03.01.2020 - 300 грн; 24.02.2020 - 1400 грн; 16.03.2020 - 1400 грн; 21.04.2020 - 1320 грн; 15.05.2020 - 1320 грн; 22.06.2020 - 1320 грн; 20.07.2020 - 1320 грн; 03.08.2020 - 1320 грн; 15.09.2020 - 1320 грн; 09.10.2020 - 91203,10 грн, що становить 110793,10 грн (а.с. 58-75).

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми по справі № 592/13818/19 від 12.08.2020 затверджено мирову угоду, укладену 05 серпня 2020 року між позивачем ОСОБА_2 , з однієї сторони, та відповідачем ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Мірошниченко А.В., з другої сторони, у цивільній справі № 592/13818/19, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» про поділ спільного майна подружжя, на наступних умовах: 1.1. Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину двокімнатної квартири, загальною площею 54,46 кв.м., житловою площею 29,40 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності на нерухоме майно, серія та номер НОМЕР_1 від 25.03.2014 видане Реєстраційною службою Сумського міського управління юстиції Сумської області. 1.2. Відповідач ОСОБА_1 зобов`язується сплатити у строк до 01.01.2021 на користь Позивачки ОСОБА_2 , двосторонньо узгоджену суму грошової компенсації у розмірі 250000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок, в рахунок компенсації половини внесеної подружжям поворотної фінансової допомоги з метою отримання об`єкту нерухомого майна та які повернуто ОСОБА_1 на підставі Договору відступлення права вимоги № 3 від 20.05.2019. 1.3. Судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір та послуги за надану адвокатами правову допомогу покладаються на сторони в межах сум ними понесених (а.с. 27-28)

Адвокат Мірошниченко А.В. звертався з Листом-пропозицією щодо досудового врегулювання спору до ОСОБА_2 , однак отримав відмову (а.с. 25-26).

Відповідно до частини третьої статті 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частина четверта статті 65 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

До складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, і те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Отже, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя.

У постанові від 09 січня 2020 року у справі № 367/7110/14-ц (провадження № 61- 12957св 19) Верховний Суд дійшов висновку, що спірне майно придбане за кредитні кошти, отримані подружжям під час шлюбу, відтак, право на це майно в рівних частках набули і позивач, і відповідач, при цьому боргові зобов`язання є спільними для обох із подружжя, незалежно від того, із ким із подружжя укладений кредитний договір.

У цьому ж контексті Верховний Суд у постанові від 13 лютого 2020 року у справі № 320/3072/18 (провадження № 61-5819св19) зазначає, що наявність боргів подружжя та виникнення зобов`язання в інтересах сім`ї у вигляді повернення кредитних коштів, не змінює статусу спільності набутого під час шлюбу майна за позичені кошти, які були використані в інтересах сім`ї, а саме на придбання цього майна.

Згідно статті 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Відповідно до ч. 4 ст. 543 ЦК України виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 05.10.2021 у справі № 755/16464/20 зазначено, що борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї, враховуються при поділі майна (пункти 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»). Унаслідок придбання подружжям квартири в кредит, боргові зобов`язання перед позикодавцем несуть як чоловік, так і дружина, а не тільки той з подружжя, який підписав договір. Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя. Виконання кредитних зобов`язань, які виникли у обох з подружжя, за рахунок коштів одного з них (у тому числі і частково) може бути підставою для вимог до іншого подружжя, в тому числі і за правилами статті 544 ЦК України.

Так, відповідно до статті 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, належну солідарному боржникові, який у повному обсязі виконав солідарний обов`язок, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці.

Зазначена компенсація може бути стягнута лише у разі погашення за особисті кошти кредитної заборгованості, що узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, викладеним у постанові від 07 вересня 2016 року у справі № 6-801цс16 та постанові Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 712/6574/16-ц.

Отже, практика Верховного Суду зводиться до того, що виконання кредитних зобов`язань, які виникли у обох з подружжя, за рахунок коштів одного з них (у тому числі і частково), є підставою для вимог до іншого подружжя, в тому числі і за правилами статті 544 ЦК України.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).

Отже, в силу вимог ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Положеннями ч. 2 ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи, що кредитний договір № 079/06/2013/0303 від 05.06.2013 укладений в інтересах сім`ї, під час шлюбу, однак залишок заборгованості сплачувався ОСОБА_1 вже після розірвання шлюбу, також те, що ОСОБА_2 набула право власності на 1/2 частину квартири, то суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та необхідність визнати спільним боргом колишнього подружжя грошові кошти сплачені у розмірі 110793 гривні у період з 25.06.2019 по 09.10.2020 в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору № 079/06/2013/0303 від 05.06.2013 та стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у порядку зворотної вимоги (регресу) 1/2 частину грошових коштів, сплачених у розмірі 110793 гривні у період з 25.06.2019 по 09.10.2020 в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору № 079/06/2013/0303 від 05.06.2013 у сумі 55396 гривень.

Відповідно до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

Таким чином, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 2147 грн 20 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. 61, 65, 68 СК України, ст. 543-544 ЦК України, 2, 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» про стягнення грошових коштів в порядку регресу за кредитним договором задовольнити повністю.

Визнати спільним боргом колишнього подружжя грошові кошти сплачені у розмірі 110793 гривні у період з 25.06.2019 по 09.10.2020 в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору № 079/06/2013/0303 від 05.06.2013.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 ) у порядку зворотної вимоги (регресу) 1/2 частину грошових коштів сплачених у розмірі 110793 гривні у період з 25.06.2019 по 09.10.2020 в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору № 079/06/2013/0303 від 05.06.2013 у сумі 55396 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2147 грн 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Б. Князєв