ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

18 жовтня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/3620/23

Головуючий у першій інстанції - Бездідько В. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1201/23

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Мамонової О.Є.,

суддів: Висоцької Н.В., Онищенко О.І.,

із секретарем: Герасименко Ю.О.

учасники справи:

заявник: ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , Прилуцька міська рада Чернігівської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 липня 2023 року про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу,-

У С Т А Н О В И В:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та її однією сім`єю без реєстрації шлюбу з серпня 2021 року по день смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заяву обґрунтовувала тим, що вона та ОСОБА_4 з серпня 2021 року проживали разом за її адресою реєстрації: АДРЕСА_1 , без реєстрації шлюбу як чоловік та дружина. Під час спільного проживання були пов`язані спільним побутом, мали взаємні сімейні права та обов`язки, вели спільний бюджет, спільно харчувалися, надавали взаємну допомогу один одному, що засвідчує реальність сімейних відносин.

Зазначала, що після призову ОСОБА_4 на військову службу по мобілізації під час дії воєнного стану та його перебування на військовій службі саме вона забезпечувала всі нагальні потреби під час проходження військової служби та направляла всі необхідні речі.

Наголошувала, що саме нею було проведено поховання ОСОБА_4 та саме їй видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 20.06.2023.

Указувала, що встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу потрібне їй для отримання грошової допомоги від Прилуцької міської ради Чернігівської області.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28.07.2023 відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`ю без шлюбу.

Роз`яснено ОСОБА_1 право на звернення з позовною заявою за правилами Кодексу адміністративного судочинства України до Чернігівського окружного адміністративного суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на те, що суд дійшов передчасного висновку про відмову у відкритті провадження у справі, в зв`язку з тим, що подана заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що підставою для звернення до суду стала відмова Прилуцької міської ради Чернігівської області у наданні одноразової грошової допомоги жителям міста Прилуки на 2021-2025 роки, з рекомендацією надати документ, що підтверджує фактичний шлюб без реєстрації. Однак суд дійшов помилкового висновку, що метою її звернення до суду є отримання одноразової грошової допомоги від Міністерства оборони України в результаті загибелі військовослужбовця.

Вислухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_1 - адвоката Дуденок О.О., яка підтримала апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що в даній справі існує спір, пов`язаний з доведенням наявності підстав для підтвердження за ОСОБА_1 певного соціально-правового статусу щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця, не пов`язаного з будь-якими цивільними права та обов`язками заявника, їх виникненням, існуванням та припиненням. Отже, за предметом та можливими правовими наслідками цей спір існує у сфері публічно-правових відносин, а отже, не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звертаючись до суду із заявою просила встановити факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу з серпня 2021 року по 08.06.2023.

Обґрунтовуючи заяву ОСОБА_1 посилалася на те, що встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу потрібне їй для отримання грошової допомоги від Прилуцької міської ради Чернігівської області.

Згідно з копією довідки Військової частини НОМЕР_2 № 294 від 24.03.2023 солдат ОСОБА_4 перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 (а.с. 29).

Як вбачається із копії довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 № 3605 від 20.06.2023 відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 65/2022 та Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадянин ОСОБА_4 , 1982 р.н., 15.03.2023 призваний на військову службу по мобілізації під час дії воєнного стану (а.с. 30).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, про що 20.06.2023 складено відповідний актовий запис № 515, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання від 20.06.2023 (а.с. 40, 41).

Згідно із копією довідки про причину смерті № 1521 від 14.06.2023 причиною смерті ОСОБА_4 є ушкодження внаслідок військових дій, спричинені іншими видами вибухів та уламків (а.с. 42).

З копії лікарського свідоцтва про смерть № 1521 від 14.06.2023 вбачається, що ОСОБА_4 загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час бойових дій (а.с. 43).

21.03.2023 ОСОБА_1 звернулася до Прилуцького міського голови Попенко О.М. із заявою про надання їй грошової допомоги у зв`язку з тим, що її цивільний чоловік ОСОБА_4 , загинув під час виконання бойового завдання у Донецькій обл., Волноваський район, с. Сторожеве. Після його загибелі, вона займалась організацією його поховання та оплачувала частину витрат (а.с. 59, 113).

До вищевказаної заяви ОСОБА_1 додала (а.с. 113 зворот - 118):

- копію свідоцтва про смерть ОСОБА_4 серії НОМЕР_3 ;

- витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання щодо померлого ОСОБА_4 ;

- довідку Прилуцького РТЦК та СП № 3605 від 20.06.2023;

- лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_4 № 1521 від 14.06.2023;

- копію паспорту ОСОБА_4 ;

- копію паспорту ОСОБА_1 ;

- картку платника податків ОСОБА_1 .

Як вбачається з витягу з протоколу № 11 засідання Комісії з розгляду звернень громадян щодо надання грошової допомоги від 27.06.2023, яка за порядком денним розглядала звернення членів сімей військовослужбовців, які загинули під час виконання бойового завдання, останньою рекомендовано ОСОБА_1 , яка проживає та зареєстрована по АДРЕСА_1 , звернулася за грошовою допомогою у зв`язку з тим, що її фактичний чоловік - ОСОБА_4 , загинув під час виконання бойового завдання, надавши документ, що підтверджує фактичний шлюб без реєстрації державою (а.с. 112).

У відповідь на запит Чернігівського апеляційного суду Прилуцька міська рада повідомила, що грошова допомога, на яку претендує ОСОБА_1 , пов`язана зі статусом ОСОБА_4 як військовослужбовця, що загинув під час виконання бойового завдання. Суму виплати встановлює Комісія з розгляду звернень громадян щодо надання грошової допомоги на своєму засіданні. Виплата, яка вже проводилася таким категоріям громадян становить 20 000 грн (а.с. 111).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Статтею 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №320/948/18 зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Таким чином, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19.06.2019 у справі № 752/20365/16-ц, від 05.12.2019 у справі № 750/9847/18, від 03.02.2021 у справі № 644/9753/19, від 16.06.2021 у справі № 643/6447/19/19, від 08.09.2021 у справі № 641/5187/20.

Частиною 5 ст. 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

У ст. 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Частиною першою статті 5 КАС України передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (пункт 1 частини першої цієї статті).

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Визначаючи, чи пов`язується з встановлення зазначеного факту виникнення у заявника певних цивільних прав та обов`язків, суд застосовує положення статті 1 ЦК України. За змістом частини першої статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (цивільні відносини). Тобто цивільними є відносини, які відповідають наведеним критеріям.

Відповідно у порядку цивільного судочинства, за загальним правилом, не підлягають вирішенню спори (розгляду заяви), що виникають не з цивільних, земельних, трудових, сімейних або житлових правовідносин.

Усі інші спори, що виникають у публічно-правових відносинах за участю осіб, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньою нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства.

У постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 23.05.2022 у справі №539/4118/19 викладені висновки, що вимоги особи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з особою, яка загинула під час участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і стримуванні збройної агресії російської федерації, не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства, оскільки цей спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 22.03.2023 у справі №290/289/22-ц дійшов висновків, що якщо вимоги особи, пов`язані з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за нею певного соціально-правового статусу, не пов`язаного з будь-якими цивільними правами та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами заявниці з державою, а отже, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу із померлим ОСОБА_4 , який загинув під час участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і стримуванні збройної агресії Російської Федерації, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства, оскільки цей спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Так, вимоги заявниці пов`язані з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за нею певного соціально-правового статусу, не пов`язаного з будь-якими цивільними правами та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. За своїм предметом та правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами заявниці щодо соціальних виплат з державою, а отже, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд передчасно дійшов висновку, що метою звернення до суду є отримання одноразової грошової допомоги від Міністерства оборони України в результаті загибелі військовослужбовця не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Так в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що метою звернення є отримання грошової допомоги на поховання від Прилуцької міської ради Чернігівської області, яка надається відповідно до Міської цільової Програми «Надання одноразової грошової допомоги жителям міста Прилуки на 2021-2025 роки», яка затверджена рішенням Прилуцької міської ради № 24, 16 (позачергова) сесія восьмого скликання віл 06.03.2022.

Головною метою вищезазначеної Програми є:

- соціальний захист громадян - жителів міста, які потрапили у скрутне матеріальне становище, шляхом надання одноразової грошової допомоги;

- грошова допомога учасникам бойових дій, учасникам АТО/ООС та їх сім`ям;

- виплата грошової допомоги на поховання визначених чинним законодавством категорій осіб виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка зобов`язалася поховати померлого, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 № 99 "Про затвердження Порядку надання допомоги на поховання деяких категорій осіб виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка зобов`язалася поховати померлого".

В пункті 7 Програми зазначено, що питання про надання грошової допомоги жителям міста, які потрапили у скрутне матеріальне становище, та сім`ям учасників бойових дій, сім`ям загиблих учасників бойових дій здійснюється Комісією з розгляду звернень громадян щодо надання грошової допомоги, відділом бухгалтерського обліку та звітності міської ради.

Як зазначалось вище на запит апеляційного суду Прилуцька міська рада повідомила, що грошова допомога, на яку претендує ОСОБА_1 , пов`язана зі статусом ОСОБА_4 як військовослужбовця, що загинув під час виконання бойового завдання, суму виплати встановлює Комісія з розгляду звернень громадян щодо надання грошової допомоги на своєму засіданні.

Із витягу з протоколу № 11 засідання Комісії з розгляду звернень громадян щодо надання грошової допомоги від 27.06.2023 вбачається, що на порядку денному знаходилося питання саме про розгляд звернень членів сімей військовослужбовців, які загинули під час виконання бойового завдання.

Відтак грошова допомога, на яку претендує ОСОБА_1 , стосується її як члена сім`ї учасника бойових дій.

Ураховуючи, що у даному випадку виник спір, пов`язаний з доведенням наявності підстав для призначення та виплати грошової допомоги сім`ї загиблого військовослужбовця, і не пов`язаний з цивільними права та обов`язками заявниці, їх виникненням, існуванням та припиненням, за предметом та можливими правовими наслідками цей спір існує у сфері публічно-правових відносин, а отже, не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

У спірних правовідносинах суд повинен враховувати правову мету звернення заявника до суду, яка полягає у підтвердженні її певного соціального статусу для отримання грошової допомоги. Такий статус має правове значення виключно у публічно-правових відносинах, оскільки впливає на підтвердження та можливість реалізації прав у сфері соціального забезпечення.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції правомірно відмовив у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу.

Верховний Суд у постанові від 23.05.2022 у справі № 539/4118/19 в аналізі застосування частини шостої статті 294 ЦПК України зазначив, що залишити без розгляду заяву, подану в порядку окремого провадження, у зв`язку із встановленням існування спору про право можливо виключно у тому разі, якщо виявлений спір можливо вирішити саме в порядку цивільного судочинства.

Якщо ж такий спір вирішити в порядку цивільного судочинства неможливо, суд повинен закрити провадження у справі (або відмовити у відкритті провадження на стадії прийняття поданої заяви) із зазначенням правильного для вирішення такого правового питання виду судочинства.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена районним судом з дотриманням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим, згідно ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 липня 2023 року - без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 липня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 жовтня 2023 року.

Головуюча: О.Є. Мамонова

Судді: Н.В. Висоцька

О.І. Онищенко