СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/19271/21

пр. № 2/759/183/23

16 жовтня 2023 року м.Київ

Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Єросової І.Ю.,

при секретарі Шило М.І.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

третьої особи ОСОБА_3 ,

третьої особи ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), треті особи: Садове товариство «Врожай» (м. Київ, вул. Туполєва, буд. 5), ОСОБА_5 (Житомирська обл., Ружинський р-в, с. Роставиця), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ) про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_6 , який представляє інтереси позивача звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом у якому просить зобов`язати ОСОБА_2 (власника земельної ділянки з кадастровим номером :75:751:0010) усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером :75:751:0009 шляхом знесення самовільно збудованої прибудови до будинку літ. «А» на земельній ділянці № НОМЕР_1 (кадастровий номер :75:751:0010) на території садового товариства « Врожай » за адресою: АДРЕСА_3 ); припинення задимлювання земельної ділянки з кадастровим номером :75:751:0009; припинення пошкодження рослин, що зростають на земельній ділянці з кадастровим номером :75:751:0009; демонтажу камери, спрямованої на земельну ділянку з кадастровим номером :75:751:0009. Просить стягнути з відповідача 20000,00 грн. як компенсацію моральної шкоди та 17853,20 грн. судових витрат. В обгрунтування позовних вимог вказує, що відповідач побудувавши споруду, висота якої сягає 3.5 м. на межі із земельною ділянкою позивача, порушив правила добросусідства в частині затінення земельної ділянки. Спорудження та використання прибудови здійснено без документів дозвільного характеру, які б надавали право на виконання підготовчих і будівельних робіт зі зведення зазначеної прибудови. Відповідач не дотримався протипожежних відстаней, порушивши право власності позивача, шляхом створення небезпеки для його майна. Здійснюючи опалення будинку залишками старої будівлі та відходами деревини з лакофарбним покриттям, відповідач систематично задимлює земельну ділянку та будинок позивача. Окрім того, пошкоджуючи рослини, які належить на праві власності позивачу, відповідач порушує право власності позивача, а тому останній вимагає припинення таких дій. Встановленням відеокамери, звернутої у бік подвір`я позивача, відповідач порушує особисте немайнове право позивача, пов`язане з проведенням відеозйомок. У зв`язку із такими діями позивачу завдано моральної шкоди, яку оцінює у 20000,00 грн.

Ухвалою суду від 30.08.2021 року провадження по справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

06.10.2023 р. до суду надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач повністю не визнає позовні вимоги. Зазначає, що проект реконструкції садового будинку АДРЕСА_4 , розроблено ТОВ «Проектант» у відповідності з діючими нормативними документами і правилами. На виконання вимог про добросусідство відповідачем проведені роботи з переустаткування опалення, а скарги про задимлення мають однаковий друк, не підкріплені підписом про оповіщення та протирічать рішенню правління СТ «Урожай». Діями голови правління СТ «Урожай» ОСОБА_3 та члена правління СТ «Урожай» ОСОБА_1 відповідача було від`єднано від мережі електропостачання садівничого товариства, у зв`язку із чим відповідач був змушений встановлювати сонячні батареї. Щодо пошкодження рослин, вказує на насадження позивачем ліан плющу, кампсісу та дикого винограду, які розростаються на огорожі, яка розташована виключно на ділянці відповідача та завдають шкоди конструкції огорожі. Встановлення відеокамери обгрунтоване наглядом за територією своєї земельної ділянки по периметру будинку АДРЕСА_3 .

20.10.2021 р. судом отримано відповідь на відзив у якій позивач вказує здійснення відповідачем будівельних робіт у 2021 році, а тому акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 09.02.2015 р. не може зафіксувати вчинені порушення, що свідчить про те, що надані документи не стосуються спірної прибудови і не доводять її законності. Твердження відповідача, викладені у відзиві, є спробою ввести суд в оману та створити враження законності будівництва спірної прибудови. Проект реконструкції будинку виконано приватною організацією ТОВ «Проектант» не може бути доказом правомірності як цього проекту, так і будь-яких будівельних робіт.

02.11.2021 р. відповідачем подані заперечення. У яких зазначає, що підсобне приміщення, яке є предметом спору, значиться у всіх документах ще з 1992 року. При цьому в умовах реконструкції допускається зменшувати відступи від червоних ліній до будинків і споруд з урахуванням сформованої забудови.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.07.2022 р. задоволено клопотання позивача про призначення судової будівельно-технічної експертизи, провадження у справі зупинено.

30.03.2023 року на адресу суду надійшов висновок експерта за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи у справі.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 04.04.2023 р. відновлено провадження у справі.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 27.06.2023 р. за клопотанням представника позивача викликано в судове засідання для надання роз`яснень висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Лисака Олексія Степановича.

У судовому засіданні 03.10.2023 р. експерт, який проводив судову будівельно-технічну експертизу надав роз`яснення висновку та відповіді на запитання учасників справи. У своїх поясненнях експерт вказав, що проведені роботи з реконструкції спірної прибудови відповідають проектній та технічній документаці, зауваження відсутні, роботи проведені згідно вимог законодавства.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та наявні докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на підставі державного акту від 12.05.2006 р. на право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 та ОСОБА_5 є власниками по частини земельної ділянки з кадастровим номером :75:751:0009.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру речових прав власності на нерухоме майно - ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є власниками по частини земельної ділянки з кадастровим номером :75:751:0010.

Згідно акту Садівничого товариства «Урожай» про обстеження споруд, розташованих на земельній ділянці з кадастровим номером :75:751:0010 від 26.07.2021 р. складеного комісією у складі голови СТ «Урожай» ОСОБА_3, членів товариства ОСОБА_5 та ОСОБА_7 встановлено, що ОСОБА_2 у 2020 році добудував до свого будинку прибудову висота якої складає 3,5 м., відстань між господарською спорудою та будинком ОСОБА_1 складає 3,7 м. від даху та 4,0 м. від стіни.

Згідно ряду актів обстеження території від 15.10.2014 р., 29.10.2014 р., 11.09.2015 р., 04.07.2017 р. складеного комісією у складі голови СТ «Урожай» ОСОБА_7., члена правління ОСОБА_5 та власника земельної ділянки №7 ОСОБА_1 встановлено, що з території ділянки №6 ОСОБА_2 розповсюджується їдкий запах лакофарбних матеріалів, що заважає власникам сусідніх будинків.

Згідно протоколів зборів правління СТ «Урожай» 1/10, 1/11 до членів правління якого входять ОСОБА_3 та ОСОБА_5 вирішено видати ОСОБА_2 припис щодо усунення задимлення сусідів.

Заявою голови правління СТ «Урожай» ОСОБА_3 відмовлено ОСОБА_2 у прийнятті його до членів СТ «Урожай» та повідомлено про від`єднання від мережі електропостачання.

Актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил, виданого 09.02.2015 р. Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у м.Києві, встановлено, що ОСОБА_8 виконано вимоги припису Департаменту від 28.11.2014 р. про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Згідно технічного паспорту від 23.02.2015 р. на одноквартирний садовий будинок АДРЕСА_3 - об`єкт введено до експлуатації. Спірна прибудова «Б» значиться на схематичному плані земельної ділянки.

Відповідно до висновку експерта від 28.03.2023 р. №26189/22-44/29633/22-44 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, проведені роботи по об`єкту «Реконструкція садового будинку по АДРЕСА_3 » відповідають вимогам нормативно-правових документів в галузі будівництва чинних на час їх виконання, окрім вимог щодо протипожежної відстані. Оскільки на будівлю, яка розташована на земельній ділянці АДРЕСА_5 не надано документів з технічною характеристикою конструктивних елементів, технічної документації на будівництво, а відтак визначити ступінь вогнестійкості не вбачається за можливе. Тому вказати про відповідність відстані між прибудовою літ. «Б» на земельній ділянці АДРЕСА_3 та будівлею на земельній ділянці АДРЕСА_5 за ступенем вогнестійкості будівель протипожежному розриву, передбачених вимоги нормативних документів, не видається можливим. Технічний паспорт БТІ від 23.02.2015 р. на садовий будинок в АДРЕСА_3 , в якому на плані забудови земельної ділянки зображено прибудову «Б» (сарай), складений у відповідності до положень «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна» затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 р. №127 (зі змінами). Установлена огорожа на межі земельних ділянок АДРЕСА_3 та АДРЕСА_5 із листів профнастилу висотою від 1,89-1,95 м., згідно результатів обстеження, відповідає положенням ДБН Б.2.2-5:2011 «Благоустрій територій». Роботи по влаштуванню димоходу садового будинку в СТ «Урожай» по АДРЕСА_5 виконані у відповідності до вимог нормативних документів в галузі будівництва чинних на час його (садового будинку) будівництва.

Дослідивши надані суду докази у їх сукупності, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами у справі належну правову оцінку, вислухавши думку сторін, суд доходить наступного висновку.

За змістом статей 13, 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, їх рівність перед законом. Основний Закон України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю відповідно до закону.

Земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування (статті 79, 79-1 ЗК України).

Відповідно до статті 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані, зокрема, не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства.

Власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (стаття 103 ЗК України).

Власники та землекористувачі суміжних земельних ділянок повинні жити за правилами добросусідства, тобто зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них, не порушувати законні права один одного (ст. ст. 91, 96, 103 ЗК України).

Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; застосування інших, передбачених законом способів.

Разом з тим, вимогами цивільного процесуального законодавства суд зобов`язаний установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні (Постанова КЦС ВС від 06.06.2019 N 468/1375/15-ц (61-12143св18).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суду не надано належних та допустимих доказів про те, що відповідач ОСОБА_2 якимось чином порушує правила добросусідства та відповідно права позивача як власника земельної ділянки. Позовні вимоги ОСОБА_1 спростовуються висновком судової будівельно-технічної експертизи, яка констатує відповідність: реконструкції садового будинку по АДРЕСА_3 СТ «Урожай» вимогам нормативно-правових документів в галузі будівництва чинних на час їх виконання; установленої огорожі на межі земельних ділянок АДРЕСА_3 та АДРЕСА_5 положенням ДБН Б.2.2-5:2011 «Благоустрій територій»; влаштування димоходу садового будинку в СТ «Урожай» по АДРЕСА_5 вимогам нормативних документів в галузі будівництва чинних на час його (садового будинку) будівництва.

Суд критично оцінює докази, надані позивачем, а саме: протоколи зборів правління СТ «Урожай», акт Садівничого товариства «Урожай» про обстеження споруд, акти обстеження території, оскільки вони складені за участі голови СТ «Урожай», яка є дружиною позивача та особисто зацікавлена у результатах вирішення спору. Такі докази можуть бути взяті до уваги судом лише у сукупності з іншими докази, які підтверджують протиправність поведінки відповідача, однак такі докази суду не надано. Окрім того, такі докази не можуть превалювати над висновком судової будівельно-технічної експертизи, якою по суті встановлено відсутність порушень прав та інтересів позивача як власника суміжної земельної ділянки.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди.

Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

В обґрунтування завдання йому моральної шкоди позивач ОСОБА_1 посилається на завдання відповідачем немайнових втрат внаслідок створення перешкод у використанні земельної ділянки та будинку, порушення правил добросусідства. Окрім того, вказані дії відповідача вплинули на життя не тільки позивача, але й його тещі ОСОБА_9 , яка проживає у будинку позивача.

Враховуючи те, що судом встановлено відсутність доказів на підтвердження протиправності дій у створенні перешкод у користуванні земельною ділянкою з боку ОСОБА_2 , а також доказів наявності причинного зв`язку між діями відповідача та завданою моральною шкодою, вимоги про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Щодо вимог про припинення пошкодження рослин, які зростають на земельній ділянці позивача.

Власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров`я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше (ст. 104 ЗК України).

У випадку проникнення коренів і гілок дерев з однієї земельної ділянки на іншу власники та землекористувачі земельних ділянок мають право відрізати корені дерев і кущів, які проникають із сусідньої земельної ділянки, якщо таке проникнення є перепоною у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням (ст. 105 ЗК України).

Враховуючи те, що позивачем здійснено насадження ліан плющу та дикого винограду, які зростають вздовж огорожі відповідача, що підтверджується фотоматеріалами та не заперечується сторонами, у випадку їх розростання на територію земельної ділянки відповідача, останній має право їх відрізати якщо вони перешкоджають йому у використанні власної земельної ділянки. Дані дії здійснено ОСОБА_2 на власній земельній ділянці, зокрема на власній огорожі, яка знаходиться на ділянці відповідача, про що не заперечує позивач, без проникнення на сусідню земельну ділянку, відтак порушення прав ОСОБА_1 відсутнє. При цьому таке пошкодження рослин не вважається екологічним правопорушенням, так як полягає у вчиненні правомірних дій, спрямованих на захист прав власника земельної ділянки та щодо цих рослин не встановлено обмеження передбачені законами України «Про природно-заповідний фонд України», «Про рослинний світ», «Про Червону книгу України», постановою Кабінету Міністрів України від 29.08.2002 № 1286 «Про затвердження Положення про Зелену книгу України».

Щодо вимог демонтувати камеру, спрямовану на земельну ділянку позивача.

За вимогами ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.32 Конституції України, ст.301 ЦК України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

За змістом ст.307 ЦК України фізична особа може бути знята на фото-, кіно-, теле-, чи відеоплівку лише за її згодою. Знімання фізичної особи на фото-, кіно-, теле-, чи відеоплівку, в тому числі таємне, без згоди особи може бути проведене лише у випадках, встановлених законом.

Дане положення суд розуміє як гарантію реалізації багатьох особистих немайнових прав, до яких віднесено право на індивідуальність, на особисте життя та його таємницю, право на повагу до гідності та честі, право на недоторканість ділової репутації, тощо.

Згідно статті 55 Конституції України кожен має право будь - якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Особа має право на самозахист свого цивільного права та права іншої особи від порушень і протиправних посягань. Самозахистом є застосування особою засобів протидії, які не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства (частина перша статті 19 Цивільного кодексу України).

Як з`ясовано у судовому засіданні як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 встановлено у своїх господарствах систем відеоспостереження. Необхідність встановлення відеоспостереження обґрунтовують захистом права власності. Проте із наявних у матеріалах справи доказів, суд позбавлений можливості встановити спрямування відеокамери відповідача та охоплення поля її зору. Будь-яких доказів того, що відеоспостереження здійснюється персонально за позивачем чи членами його родини матеріали справи не містять, хоча саме на позивача в силу положень частини першої статті 81 ЦПК України покладено обов`язок доведення обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Безпосереднім оглядом судом через мобільний додаток в онлайн режимі роботи відеокамер відповідача не встановлено факту охоплення відеокамерою території земельної ділянки позивача.

За таких обставин суд доходить висновку про відсутність доказів того, що встановлення відповідачем камер відеоспостереження на своєму будинку здійснювалося для фіксації особистого життя позивача чи членів його родини, а також що це призвело до порушення прав вказаних осіб на не втручання в особисте чи сімейне життя, у зв`язку з чим в задоволенні цих позовних вимог необхідно відмовити.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю за безпідставністю та недоведеністю позовних вимог, оскільки позивачем не надано, а судом не отримано жодних переконливих доказів у їх підтвердження.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 6-13,18,19,71-79,89,141,259,263,264,265,268,273,274,279,354,355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), треті особи: Садове товариство «Врожай» (м. Київ, вул. Туполєва, буд. 5), ОСОБА_5 (Житомирська обл., Ружинський р-в, с. Роставиця), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ) про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя І.Ю. Єросова