Справа № 502/1402/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2023 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді - Масленикова О.А.,

за участю секретаря судового засідання - Новицької А.І.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу

за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2 ,

третя особа: орган опіки та піклування Кілійської міської ради

про

розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Кілійської міської ради про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів.

В обґрунтування первісного позову та уточненого позову від 14.10.2022 року зазначено, що 23.06.2007 року, сторони зареєстрували шлюб. В період шлюбу сторін народилась дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 2016 року. Як зазначає позивач, на даний час сторони не підтримують подружні стосунки та примирення між сторонами неможливе. Спір з приводу майна, між сторонами відсутній.

На підставі вищезазначеного, позивач просить суд:

- розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був зареєстрований 23.06.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 57 від 23.06.2007 року;

- визначити місце проживання неповнолітньої дитини, разом з матір`ю;

- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на користь позивача на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою судді Кілійського районного суду Одеської області від 18.10.2022 року, відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання по справі.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги визнав у повному обсязі.

Представник третьої особи, органу опіки та піклування Кілійської міської ради - Понурко Тетяна Павлівна, в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала проти задоволення позову у повному обсязі.

На підставі письмових заяв позивача, відповідача та представника третьої особи, суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому ст. ст. 200, 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Шлюб ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований 23.06.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис № 57 від 23.06.2007 року, /а. с. 5/.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 06.12.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області встановлено, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , актовий запис № 265 від 06.12.2010 року, /а. с. 6/.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має в сім`ї рівні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

За правилами ст. ст. 110, 114 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що фактичні взаємини подружжя свідчать про неможливість збереження сім`ї, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, внаслідок чого шлюб сторін підлягає розірванню.

Щодо стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 51 Конституції України - батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Аналогічні положення містить ст. 180 СК України.

Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Законом України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності з 08.07.2017 року, до ч. 2 ст. 182 СК були внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як зазначено в ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 183 СК України - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Беручи до уваги потребу дитини в матеріальному забезпеченні та догляді, з урахуванням обов`язку іншого з батьків, з ким проживає дитина, також брати участь в її утриманні, а також враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у визначеному позивачем розмірі, щомісячно, оскільки присуджені аліменти будуть достатніми для того, щоб забезпечити виконання батьківського обов`язку відповідача щодо утримання своєї малолітньої дитини.

Щодо позовної вимоги про визначення місця проживання дитини з матір`ю, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до статті 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до статті 161 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

У відповідності до частин 4, 5 статті 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Як вбачається з висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кілійської міської ради № 326 від 30.11.2022 року, встановлено, що виконавчий комітет Кілійської міської ради, як орган опіки та піклування вважає доцільним визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визначальним у вирішенні даної позовної вимоги є принцип Міжнародної декларації прав дитини, проголошеною Генеральною асамблеєю ООН «дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю».

Згідно статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Так, принцип статті 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що випливає як зі змісту статті 141 Сімейного кодексу України, так зі змісту Конвенції про права дитини, тим більш, що поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, рівно як і батько дитини, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини батьки можуть реалізувати свої права шляхом домовленості між собою щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Обмеження у цьому разі стосується тільки місця проживання дитини до досягнення нею віку 14 років.

Згідно зі статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, cудове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, враховуючи, що батько дитини не заперечує проти задоволення позову та беручи до уваги, що визначення місця проживання дитини проводиться в інтересах дитини, з врахуванням висновку органу опіки та піклування, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь держави згідно ст. 141 ЦПК України, за позовну вимогу про стягнення аліментів.

Відповідно до положень ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць.

Керуючись ст. ст. 80, 84, 104, 105, 110, 112, 141, 180, 182, 183, 153, 155, 157, 159, 161, СК України, ст. ст. 12, 81, 141, 207, 200, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був зареєстрований 23.06.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 57 від 23.06.2007 року;

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 аліменти на користь позивача на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позову - 07.09.2022 року до досягнення дитиною віку повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , - 992, 40 гривень судового збору в дохід держави.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць допустити до негайного виконання.

Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников