Ухвала

19 січня 2023 року

м. Київ

справа № 405/8491/18

провадження № 61-5387св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Кропивницька міська рада,

треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 16 лютого 2022 року та про ухвалення додаткового судового рішення,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Кропивницької міської ради, в якому, з урахуванням уточнень, просила суд визнати недійсним рішення Кіровоградської міської ради від 12 листопада 2004 року № 1325 в частині надання в оренду фізичній особі - підприємцю (далі - ФОП) ОСОБА_2 земельної ділянки на АДРЕСА_1 та зобов`язати відповідача виконати всі необхідні дії для скасування недійсності цього правочину, для чого: визнати, що зазначене рішення міської ради призвело до порушення вимог Конституції щодо забезпечення її прав і свобод; визнати недійсним договір оренди землі від 21 грудня 2004 року № 382, укладений між Кіровоградською міською радою та ФОП ОСОБА_2 ; визнати недійсною реєстрацію в Державному земельному кадастрі цільового призначення земельної ділянки на АДРЕСА_1 (кадастровий номер :28:195:006) - для розміщення автосалону; визнати незаконним будівництво та введення в експлуатацію нежитлового приміщення загальною площею 252,00 кв. м, що на АДРЕСА_1 ; визнати недійсним рішення Кіровоградської міської ради від 14 липня 2015 року № 4263; зобов`язати Кропивницьку міську раду та її виконавчий орган відновити становище, яке існувало до порушення, а саме: звільнити від будівель земельну ділянку між будинками на АДРЕСА_1 між корпусами 5 та 6, та упорядкувати зазначену земельну ділянку у відповідності до вимог ДСТУ-Н Б Б.2.2-9:2013.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 квітня 2019 року клопотання представника Кропивницької міської ради задоволено та залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 грудня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Додатковим рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 березня 2020 року резолютивну частину повного судового рішення від 03 грудня 2019 року у цивільній справі № 405/8491/18 доповнено останнім абзацом такого змісту: «Повне судове рішення складено 03.02.2020 року».

Додатковим рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12 травня 2020 року резолютивну частину судового рішення від 03 грудня 2019 року у цивільній справі № 405/8491/18 доповнено наступним абзацом такого змісту: «Позов ОСОБА_1 до міської ради міста Кропивницького, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення Кіровоградської міської ради «Про надання земельних ділянок» № 1325 від 12 листопада 2004 року в частині надання приватному підприємцю ОСОБА_2 в оренду на 10 років земельну ділянку площею 300, 00 кв. м по АДРЕСА_2 під розміщення автосалону за рахунок земель житлової та громадської забудови з визначенням розміру орендної плати на рівні земельного податку в рік та про зобов`язання міську раду міста Кропивницького виконати всі необхідні дії для скасування недійсності правочину, для чого: визнати недійсним рішення Кіровоградської міської ради № 4263 від 14.07.2015 року, - залишити без задоволення».

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 09 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 грудня 2019 року - без змін.

Постановою Верховного Суду від 16 лютого 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 грудня 2019 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 09 лютого 2021 року - без змін.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи заяв про роз`яснення судового рішення та ухвалення додаткового судового рішення

19 вересня 2022 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду заяву про роз`яснення постанови Верховного Суду від 16 лютого 2022 року.

Заяву обґрунтувала тим, що суд касаційної інстанції у своїй постанові не надав відповіді на питання, які стосуються застосування вимог земельного законодавства, зокрема Земельного кодексу України (далі - ЗК України) щодо яких сторони подавали пояснення і докази.

Тому, заявник просила суд надати роз`яснення щодо застосування земельного законодавства, для правильного та однакового застосування закону в аналогічних випадках, а саме: чи має право міська рада передавати в оренду землі на яких розташовані багатоквартирні житлові будинки у розумінні положень статті 42 ЗК України; чи впливає на права власників квартир багатоквартирних житлових будинків зменшення прибудинкових територій, необхідних для обслуговування таких будинків, відповідно до встановлених законодавством норм; який порядок зміни категорії земель у розумінні вимог статей 19 і 20 ЗК України; чи несе відповідальність орендар, якому надана земельна ділянка, за рішення органу місцевого самоврядування про надання йому земельної ділянки в оренду; чи несе відповідальність орендар за відповідність договору оренди земельному законодавству; коли договір оренди укладений на 10 років, чи можна на ньому будувати об`єкт нерухомості, якщо договором встановлено, що земельна ділянка має бути повернута в первісному стані.

Також заявник просить роз`яснити постанову Верховного Суду в частині щодо необхідності залучення співвідповідачів. Пояснити якою нормою Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) ця вимога врегульована; чому не визначена відповідальність за порушення його прав окремо міською радою; чи означає незалучення співвідповідачів до участі у справі, що позов подано не до тієї особи.

Крім того, заявник вказує на те, що суд це остання інстанція у якій він сподівається отримати відповідь на питання: чи та ситуація, у якій він опинився є порушенням його прав; чи є порушення його прав наслідком передачі земельної ділянки, на якій він проживає, для використання, як земель промисловості, надання дозволів на будівництво на цій земельній ділянці, і чи можливе поновлення його прав та у який спосіб.

Також 19 вересня 2022 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду заяву ухвалення додаткового судового рішення.

Заяву мотивувала тим, що суди всіх інстанцій у цій справі, в тому числі касаційної, ухвалили судові рішення лише стосовно однієї із шести її позовних вимог, а саме щодо визнання недійсним рішення Кіровоградської міської ради від 12 листопада 2004 року № 1325 в частині надання в оренду ФОП ОСОБА_2 земельної ділянки на АДРЕСА_1 .

З огляду на таке, заявник просила Верховний Суд ухвалити додаткове рішення у цій справі щодо п`яти інших її позовних вимог, а саме: визнати, що зазначене рішення міської ради призвело до порушення вимог Конституції України щодо забезпечення її прав і свобод; визнати недійсним договір оренди землі від 21 грудня 2004 року № 382, укладений між Кіровоградською міською радою та ФОП ОСОБА_2 ; визнати недійсною реєстрацію в Державному земельному кадастрі цільового призначення земельної ділянки на АДРЕСА_1 (кадастровий номер :28:195:006) - для розміщення автосалону; визнати незаконним будівництво та введення в експлуатацію нежитлового приміщення загальною площею 252,00 кв. м, що на АДРЕСА_1 ; визнати недійсним рішення Кіровоградської міської ради від 14 липня 2015 року № 4263; зобов`язати Кропивницьку міську раду та її виконавчий орган відновити становище, яке існувало до порушення її прав.

Позиція Верховного Суду та її нормативно-правове обґрунтування

Перевіривши доводи заяв ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення та про ухвалення додаткового судового рішення, дослідивши матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку, що ці заяви не можуть бути задоволені, враховуючи таке.

Щодо заяви про роз`яснення судового рішення

Відповідно до положень статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Зі змісту зазначеної статті вбачається, що незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення, а підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання. Роз`яснення рішення - це більш повний, чіткий, ясний, зрозумілий виклад рішення, як правило його резолютивної частини, розуміння та сприйняття яких викликає труднощі. Якщо фактично ставиться питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Судове рішення, яке просить роз`яснити ОСОБА_1 за своїм видом є постановою, якою залишено без змін рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 грудня 2019 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 09 лютого 2021 року.

Таке судове рішення не підлягає примусовому виконанню, воно не допускає кілька варіантів тлумачення, у ньому викладені мотиви, наведено правовий висновок з посиланням на відповідні норми права, який не є незрозумілим, а тому відсутні підстави для його роз`яснення.

По суті доводи заяви є проханням заявника до суду надати відповіді на питання із застосування положень ЗК України та ЦПК України у спірних правовідносинах, а також юридичну консультацію щодо захисту його прав, що виходить за межі повноважень Верховного Суду.

Тому у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 16 лютого 2022 року у справі № 405/8491/18 слід відмовити.

Щодо заяви про ухвалення додаткового судового рішення

Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених вказаною нормою; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Додаткове рішення суду - це такий акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог його повноти. Додаткове рішення суду ухвалюється тоді, коли суд не вирішив усі заявлені вимоги у справі або не розв`язав окремі процесуальні питання.

Суд не вправі під виглядом додаткового рішення змінити зміст рішення або вирішити нові питання, що не досліджувалися в судовому засіданні.

При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав ніж ті, що передбачені статтею 270 ЦПК України, суд відмовляє у задоволенні заяви.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 грудня 2019 року, з урахування додаткових рішень цього ж суду від 24 березня та 12 травня 2020 року, залишеним без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 09 лютого 2021 року, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення Кіровоградської міської ради «Про надання земельних ділянок» від 12 листопада 2004 року № 1325 в частині надання приватному підприємцю ОСОБА_2 в оренду на 10 років земельної ділянки, площею 300,00 кв. м, на АДРЕСА_2 під розміщення автосалону за рахунок земель житлової та громадської забудови з визначенням розміру орендної плати на рівні земельного податку в рік та про зобов`язання Кропивницької міської ради виконати всі необхідні дії для скасування недійсності правочину, а саме: 1) визнати, що рішення Кіровоградської міської ради від 12 листопада 2004 року № 1325 призвело до порушення вимог Конституції України щодо забезпечення прав і свобод позивача, утверджених законодавством України; 2) визнати недійсним договір оренди землі від 21 грудня 2004 року № 382 між Кіровоградською міською радою та ФОП ОСОБА_2 ; 3) визнати недійсною в Державному земельному кадастрі цільового призначення земельної ділянки на АДРЕСА_1 (кадастровий номер № :28:195:006) - для розміщення автосалону; 4) визнати незаконним будівництво та введення в експлуатацію нежитлового приміщення загальною площею 252,00 кв. м, що на АДРЕСА_1 ; 5) визнати недійсним рішення Кіровоградської міської ради від 14 липня 2015 року № 4263; 6) зобов`язати міську раду м. Кропивницького та її виконавчий комітет відновити становище, яке існувало до порушення (прийняття рішення Кіровоградської міської ради від 12 листопада 2004 року № 1325 та рішення Кіровоградської міської ради від 14 липня 2015 року № 4263): звільнити від будівлі земельну ділянку між будинками на АДРЕСА_1 між корпусами 5 та 6, упорядкувавши зазначену земельну ділянку у відповідності до вимог ДСТУ-Н Б Б.2.2-9:2013, - залишено без задоволення.

Переглядаючи рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 грудня 2019 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 09 лютого 2021 року у касаційному порядку за касаційною скаргою ОСОБА_1 , Верховний Суд власне судове рішенняне ухвалював, а виніс постанову про залишення вказаних судових рішень без змін, а касаційну скарги - без задоволення.

Отже, оскільки Верховний Суд переглянув оскаржувані судові рішення у частині всіх позовних вимог ОСОБА_1 й погодився з висновками судів попередніх інстанцій щодо відмови у задоволенні всіх позовних вимог, та не ухвалював судового рішення по суті зазначених у позові позовних вимог, тому відсутні підстави, передбачені статтею 270 ЦПК України для ухвалення додаткового судового рішення судом касаційної інстанції у цій справі.

Висновки Верховного Суду

Ураховуючи наведене, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 16 лютого 2022 року та про ухвалення додаткового судового рішення задоволенню не підлягають.

Керуючись статтею 270, 271 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяв ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 16 лютого 2022 року та про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Кропивницької міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання недійним рішення та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков

С. О. Погрібний

О. В. Ступак