Справа № 740/35/23
Провадження № 2/740/292/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2023 року м. Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Карпусь І.М., ознайомившись із позовною заявою заступника керівника Ніжинської окружної прокуратури Чернігівської області в інтересах держави в особі Ніжинської міської ради Чернігівської області до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок незаконного добування (збирання) цінних видів водних біоресурсів,

встановив:

Заступник керівника Ніжинської окружної прокуратури Чернігівської області 03.01.2023 звернувся до суду в інтересах держави в особі Ніжинської міської ради Чернігівської області з позовом, у якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь держави в особі Ніжинської міської ради 46 053 грн. в рахунок відшкодування збитків, заподіяних внаслідок незаконного добування (збирання) цінних видів водних біоресурсів.

В обгрунтування позову зазначає, що ОСОБА_1 у період часу з 11:48 год. по 13:00 год. 10.08.2022, перебуваючи на лівому березі р. Остер, що протікає повз вул. Червона Гребля в м. Ніжин, за допомогою двох порожевих сіток, які відповідно до пункту 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затвердженого наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15.02.1999, відносяться до заборонених знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих матеріалів, без належних документів та дозволу на вилов риби, діючи умисно, здійснив незаконний вилов цінних видів риб для особистих потреб, загальною кількістю 24 штуки, а саме: щука 1 шт. вартістю 3468 грн. за одиницю, на загальну суму 3468 грн.; плоскирка 10 шт. вартістю 1564 грн. за одиницю, на загальну суму 15640 грн.; окунь 7 шт. вартістю 3162 грн. за одиницю, на загальну суму 12648 грн.; лин 4 шт. вартістю 1598 грн. за одиницю, на загальну суму 6392 грн.; карась сріблястий 5 шт. вартістю 1581 грн. за одиницю, на загальну суму 7905 грн., всього незаконно виловив риби на загальну суму 46053 грн., чим завдав істотну шкоду державним інтересам.

Дані обставини встановлені вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 31.08.2022 стосовно ОСОБА_1 , яким його засуджено за ч. 1 ст. 249 КК України.

ОСОБА_1 заподіяну шкоду добровільно не відшкодував, а тому вказана сума коштів підлягає стягненню з нього на користь Ніжинської міської ради на підставі положень ч. 2 ст. 10, ч. 4 ст. 63 Закону Українпи "Про тваринний світ", ст. 20 Закону України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів", ст. 1166 ЦК України, ст.15, 19, 47 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", підпункту 1 пункту "б" ч. 1 ст. 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", п. 7 ч. 3 ст. 29, п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України.

Наявність інтересів держави та суспільного інтересу обгрунтовано порушенням встановленого законом порядку використання водних біоресурсів і зацікавленістю держави у дотриманні вимог щодо відшкодування шкоди завданої незаконним виловом.

Згідно з підпунктом 1 пункту "б" ч. 1 ст. 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить здійснення контролю за додержанням природоохоронного законодавства, використанням і охороною природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів. Незаконний вилов риби відповідач здійснив на річці Остер у місті Ніжині, що територіально належить до Ніжинської міської об"єднаної територіальної громади, а тому прокурор звертається з позовом в інтересах держави в особі Ніжинської міської ради, оскільки попри невідшкодування збитків міська рада не подала до суду позову про стягнення з відповідача збитків за шкоду, завдану навколишньому природному середовищу.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суддя дійшов висновку про повернення позовної заяви з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЦПК України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Статтею 56 цього Кодексу передбачено участь у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. При цьому передумовою участі органів та осіб, зазначених у цій статті, в цивільному процесі є набуття ними цивільного процесуального статусу органів та осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, і наявність процесуальної правосуб`єктності, яка охоплює процесуальну правоздатність і процесуальну дієздатність.

На відміну від осіб, які беруть участь у справі (позивач, відповідач, третя особа, представник), відповідні органи та особи повинні бути наділені спеціальною процесуальною правоздатністю, тобто здатністю мати процесуальні права та обов`язки органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Така процесуальна правоздатність настає з моменту виникнення у цих осіб відповідної компетенції або передбачених законом повноважень. Необхідною умовою зазначеної участі є норми матеріального права, які визначають випадки такої участі, тобто особи, перелічені у статті 56 ЦПК України, можуть звернутися до суду із позовною заявою або беруть участь у процесі лише у випадках, чітко встановлених законом.

За змістом частин 3-5 статті 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Отже, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України).

У Законі України "Про прокуратуру" визначено правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України. Зокрема, за змістом статті 1 зазначеного Закону прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

У статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною 3 наведеної норми прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

За змістом частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

У разі відсутності суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина або представництва інтересів держави у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурор має право: 1) витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих суб`єктів, у порядку, визначеному законом; 2) отримувати від посадових та службових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ та організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування усні або письмові пояснення. Отримання пояснень від інших осіб можливе виключно за їхньою згодою.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

- якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження;

- у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються. У першому випадку прокурор набуває права на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Нездійснення захисту" має прояв в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, яка проте є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, передбачає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

При цьому захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Підстави представництва прокурором інтересів держави з`ясовуються насамперед судом першої інстанції.

Як вбачається з позовоної заяви та доданих до неї документів прокурор належно обгрунтував наявність порушення інтересів держави та правильно визначив одного із суб`єктів владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, - Ніжинську міську раду Чернігівської області, а також довів нездійснення цим органом захисту інтересів держави.

Однак, залишено поза увагою положення законодавства, що визначають порядок державного управління та регулювання у галузі рибного господарства.

Так, відповідно до ст. 11 Закону України "Про тваринний світ" державне управління та регулювання у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу здійснюють Кабінет Міністрів України, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, уповноважені центральні органи виконавчої влади у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, до яких належать центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства, інші уповноважені органи виконавчої влади відповідно до їх повноважень. Органам місцевого самоврядування законами можуть бути надані окремі повноваження органів виконавчої влади у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу.

Згідно з ст. 6 Закону України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів" державне управління та регулювання у галузі рибного господарства здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері рибного господарства та рибної промисловості, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства, та інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх повноважень, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації.

За змістом ст. 10 Закону України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів" посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають повноваження подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

Відповідно до п. 1 Положення про Державне агентство меліорації та рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 895 Державне агентство меліорації та рибного господарства України (Держрибагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, меліорації земель та експлуатації державних водогосподарських об`єктів комплексного призначення, міжгосподарських зрошувальних і осушувальних систем (https://darg.gov.ua/_polozhennja_0_13_menu_0_1.html).

Згідно з п. 1, 7.4 Положення про Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Чернігівській області, затвердженого наказом Держрибагентства від 15.07.2016 №229 у редакції наказу від 27.11.2019 №504 (зі змінами), Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Чернігівській області (Чернігівський рибоохоронний патруль) є територіальним органом Державного агентства меліорації та рибного господарства України, діє у складі Держрибагентства як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується. Повноваження Чернігівського рибоохоронного патруля поширюються на Чернігівську область, територію та акваторії водних об`єктів в межах районів діяльності, визначених Держрибагентством. Чернігівський рибоохоронний патруль має право подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів (http://chng.darg.gov.ua/_polozhennja_0_2_menu_0_1.html).

Таким чином, органом державної влади, який згідно із законодавством реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів є Держрибагентство, а його територіальним орган, що діє у складі Держрибагентства як відокремлений структурний підрозділ, та повноваження якого поширюються на Чернігівську область - Чернігівський рибоохоронний патруль, котрий має право подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, а відтак також є суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави у правовідносинах, з якик виник спір.

Прокурором не додано до позовної заяви доказів дотримання в повній мірі порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", зокрема щодо виконання обов"язку, передбаченого абзацом 3 ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", а саме повідомлення прокурором перед зверненням до суду Чернігівського рибоохоронного патруля про це, а тому відсутні підстави для висновку, що компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави.

Таким чином, прокурор не обгрунтував з наданням доказів наявності підстав для представництва на даний час інтересів державі у суді.

Відповідно до положення п. 4 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Враховуючи викладене, позовну заяву слід повернути прокурору.

Керуючись ст. 4, 56, 185 ЦПК України, суддя

постановив:

Позовну заяву заступника керівника Ніжинської окружної прокуратури Чернігівської області в інтересах держави в особі Ніжинської міської ради Чернігівської області до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок незаконного добування (збирання) цінних видів водних біоресурсів, - повернути заступнику керівника Ніжинської окружної прокуратури Чернігівської області.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвалу про повернення позовної заяви надіслати прокурору негайно.

Попередити, що позовні матеріали будуть йому повернуті після спливу строку для оскарження ухвали про повернення позовної заяви.

У випадку оскарження ухвали позовні матеріли будуть скеровані до суду апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою.

Суддя І.М. Карпусь