Справа № 758/2145/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

19 червня 2023 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Кужелєвої Ю.В., розглянувши цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , приватного підприємства «Альфа-Фенікс», про стягнення заборгованості

У С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (надалі за текстом - позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі за текстом - відповідач 1), приватного підприємства «Альфа-Фенікс» (надалі за текстом - відповідач 2, разом поіменовані - співвідповідачі), про стягнення заборгованості.

Позов обґрунтовано тим, що 01 жовтня 2013 року між позивачем та відповідачем 1 укладений кредитний договір № 725/09/2013/0175 (надалі за текстом - Кредитний договір), відповідно до умов якого відповідач 1 отримав кредит у розмірі 3 476 401,02 грн на строк до 31 травня 2035 року, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 1 % річних, та в розмірі 16 % річних за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені договором.

В якості забезпечення зобов`язань за Кредитним договором між банком та відповідачем 2 було укладено договір поруки № 725/09/2013/0175Р-1 від 01 жовтня 2013 року (надалі за текстом - Договір поруки), за умовами якого відповідач 2 зобов`язався в повному обсязі нести солідарну відповідальність перед банком за виконання відповідачем 1 зобов`язань по кредитному договору.

Позивач виконав свої договірні зобов`язання за Кредитним договором, надавши відповідачу 1 кредитні кошти, що підтверджується меморіальним ордером № TR.767727.5322.3189 від 01.10.2013 року, випискою з особового рахунку відповідача 1. В свою чергу, відповідач 1 не виконав належним чином зобов`язання за кредитним договором, не повернув кредитні кошти у визначений кредитним договором строк, внаслідок чого станом на 14.02.2023 у нього виникла прострочена заборгованість за кредитом в розмірі 2 086 964,60 грн. За несвоєчасне виконання грошових зобов`язань на підставі ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України), позивачем були нараховані 3 проценти річних за період з 11.04.2017 по 23.02.2022: за несвоєчасне погашення кредиту - 1 247,06 грн, за несвоєчасну сплату процентів - 188,85 грн. Також, на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України, позивачем були нараховані інфляційні втрати за період з 11.04.2017 по 23.02.2022 за несвоєчасне погашення кредиту - 3 178,01 грн, за несвоєчасне погашення процентів - 465,81 грн.

У зв`язку із наведеним, позивач звернувся до суду з позовом, проси стягнути солідарно зі співвідповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 2 092 044,33 грн.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 03 березня 2023 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк на усунення недоліків.

На виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху представником позивача подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 13 березня 2023 року відкрито провадження в справі, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 18 квітня 2023 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду.

Співвідповідачі в судове засідання 19.06.2022 не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи до суду не подавали, правом на участь в судових засіданнях не скористалися, відзив на позовну заяву не надавали

За таких обставин, керуючись ст. 223 Цивільно-процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України), суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 1 ст. 289 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, наявні всі передбачені ч. 1 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України підстави та умови для заочного розгляду справи. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

01 жовтня 2013 року між позивачем та відповідачем 1 було укладено Кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 3 476 401,02 грн. на строк до 31 травня 2035 року, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 1,0 % річних та 16,0 % річних за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені договором (а.с. 13-15).

В якості забезпечення зобов`язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем 2 було укладено договір поруки, за умовами якого відповідач 2 поручився перед позивачем за виконання відповідачем 1 зобов`язань за Кредитним договором і несе солідарну відповідальність з відповідачем 1 перед позивачем за порушення виконання зобов`язань за Кредитним договором. Згідно п. 1.4. Договору поруки, відповідач 2 відповідає перед позивачем у тому ж обсязі, що і відповідач 1 за повернення кредиту, сплату процентів, за користування кредитними коштами, неустойки, можливих штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання зобов`язань. (а.с. 20-21).

З наявної в матеріалах справи копії меморіального ордеру № TR.767727.5322.3189 від 01.10.2013 року, виписки за особовим рахунку відповідача 1 № НОМЕР_1 вбачається, що 01.10.2013 позивачем було надано відповідачу 1 кредитні кошти у розмірі 3 476 401,02 грн (а.с. 19, 39).

У зв`язку із порушенням умов Кредитного договору, позивачем було направлено відповідачу 1 лист-вимогу вих. №129/28759/2022 від 17.11.2022 про сплату заборгованості за кредитним договором (а.с. 87) та лист-вимогу вих. № 129/32758/2022 від 19.12.2022 (а.с. 38).

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, станом на 14.02.2023 прострочена заборгованість відповідача 1 за кредитом становить 2 086 964,60 грн. Крім того, за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань позивачем були нараховані 3 проценти річних за період з 11.04.2017 по 23.02.2022: за несвоєчасне погашення кредиту - 1 247,06 грн, за несвоєчасну сплату процентів - 188,85 грн, а також інфляційні втрати за період з 11.04.2017 по 23.02.2022: за несвоєчасне погашення кредиту - 3 178,01 грн, за несвоєчасне погашення процентів - 465,81 грн. Загальна заборгованість відповідача 1 перед позивачем станом на 14.02.2023 становить 2 092 044,33 грн (а.с. 7-12).

Відповідно до ст.ст. 626, 628 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України), договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч.1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно умов Кредитного договору, позивач зобов`язався надати відповідачу 1 кредит у розмірі 3 476 401,02 грн, а відповідач 1, в свою чергу, зобов`язався повернути кредит не пізніше 31.05.2035 та щомісячно сплачувати позивачу проценти за користування кредитними коштами.

Проте, як вбачається з виписки за рахунком відповідача 1, останній виконує зобов`язання за Кредитним договором неналежним чином, допустив порушення щодо вчасного погашення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого станом на 14.02.2023 у нього виникла заборгованість за кредитом у розмірі 2 086 964,60 грн.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України).

При порушенні зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Таким чином, у разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки у Кредитному договорі не встановлювалися підстави стягнення та розмірів штрафних санкцій за невиконання зобов`язань сторонами, позивачем на підставі ст. 625 ЦК України було нараховано 3 проценти річних за період з 11.04.2017 по 23.02.2022: за несвоєчасне погашення кредиту - 1 247,06 грн, за несвоєчасну сплату процентів - 188,85 грн, а також інфляційні втрати за період з 11.04.2017 по 23.02.2022: за несвоєчасне погашення кредиту - 3 178,01 грн, за несвоєчасне погашення процентів - 465,81 грн. Таким чином, з урахуванням 3 процентів річних та інфляційних втрат, заборгованість відповідача 1 перед позивачем станом на 14.02.2023 становить 2 092 044,33 грн.

Пунктами 4.2.4 та 4.3.5 Кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання відповідачем 1 будь-яких зобов`язань за цим договором, в тому числі, несвоєчасного виконання грошових зобов`язань, позивач має право вимагати дострокового повного виконання відповідачем 1 його зобов`язань за цим договором, включаючи повернення всієї суми кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами та штрафних санкцій, а відповідач 1 зобов`язаний на вимогу позивача достроково повернути кредит, сплатити нараховані проценти та можливі штрафні санкції.

У зв`язку із порушенням зобов`язань за Кредитним договором, позивач звертався до відповідача з листами-претензіями про сплату заборгованості та про дострокове погашення всієї суми кредиту, проте, відповіді на зазначені листи не було отримано.

Відповідно до умов Договору поруки, відповідач 2 поручився перед позивачем за виконання відповідачем 1 зобов`язань за Кредитним договором і несе солідарну відповідальність з відповідачем 1 перед позивачем у тому ж обсязі, що і відповідач 1, за повернення кредиту, сплату процентів за користування кредитними коштами, неустойки, штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання зобов`язань.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку (ст. 553 ЦК України).

Статтею 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Таким чином, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554 ЦК України).

Враховуючи наведене, співвідповідачі несуть солідарну відповідальність перед позивачем за сплату заборгованості за Кредитним договором у загальному розмірі 2 092 044,33 грн.

Згідно із ч. 1 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 76 - 82 ЦПК.

Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України).

Позивачем було надано належні та достатні докази на підтвердження виконання ним зобов`язань за кредитним договором, а також докази неналежного виконання зобов`язань відповідачем 1, обґрунтований розрахунок заборгованості за кредитом та штрафних санкцій. В той же час, стороною співвідповідачів не було спростовано доводи позивача, не надано іншого розрахунку заборгованості, заперечень щодо відповідальності відповідача 2 як поручителя.

Враховуючи наведене, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені, а відтак, зі співвідповідачів підлягає солідарному стягненню на користь позивача заборгованість у розмірі 2 092 044,33 гривень.

З урахуванням задоволення позовних вимог, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, зі співвідповідачів на користь позивача підлягає пропорційному стягненню судовий збір в сумі 31 380,67 грн, по 15 690,34 грн з кожного.

Керуючись ст. ст. 19, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354-356 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , приватного підприємства «Альфа-Фенікс», про стягнення заборгованості - задовольнити;

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , приватного підприємства «Альфа-Фенікс» на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість у розмірі 2 092 044 (два мільйони дев`яносто дві тисячі сорок чотири) гривні 33 копійки;

Стягнути пропорційно з ОСОБА_1 , приватного підприємства «Альфа-Фенікс» на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» судовий збір в розмірі 31 380 (тридцять одна тисяча триста вісімдесят) гривень 67 копійок, по 15 690 (п`ятнадцять тисяч шістсот дев`яносто) гривень 34 копійки з кожного;

Позивач - публічне акціонерне товариства акціонерний банк «Укргазбанк» (адреса: 03087, м. Київ, вул.. Єреванська, буд. 1, );

Відповідач 1 - ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач 2 - приватне підприємство «Альфа-Фенікс» (адреса: 04215, м. Київ, проспект Георгія Гонгадзе, буд. 20, );

Заочне рішення може бути переглянуте Подільським районним судом міста Києва за письмовою заявою відповідача;

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Подільського районного суду міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин;

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення;

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення зазначених строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Київським апеляційним судом, якщо його не буде скасовано.

Суддя Володимир ГРЕБЕНЮК