Справа № 595/1572/22
Провадження № 2/595/77/2023
У Х В А Л А

03.01.2023

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Тхорик І.І., ознайомившись із матеріалами цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Приватного агропромислового підприємства «Зубрець», про визнання договорів оренди земельних ділянок неукладеними, повернення земельних ділянок,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд з даним позовом до Приватного агропромислового підприємства «Зубрець», в якому просять наступне: звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору; визнати договори оренди землі між ОСОБА_1 та Приватним агропромисловим підприємством «Зубрець» щодо земельних ділянок кадастровий номер 01:001:0109, площею 0,9081 га, кадастровий номер 01:001:0405, площею 0,9215 га, кадастровий номер 01:001:0433, площею 0,9438 га неукладеними та зобов`язати їх повернути ОСОБА_1 ; визнати договір оренди землі між ОСОБА_2 та Приватним агропромисловим підприємством «Зубрець» щодо земельної ділянки кадастровий номер 01:001:0362, площею 0,98 га не укладеним та зобов`язати повернути її ОСОБА_2 ; припинити речове право (право оренди земельної ділянки) Приватного агропромислового підприємства «Зубрець», , на земельні ділянки кадастровий номер 01:001:0109, площею 0,9081 га, кадастровий номер 01:001:0405, площею 0,9215 га, кадастровий номер 01:001:0433, площею 0,9438 га, що зареєстроване на підставі договору оренди між ОСОБА_1 та Приватним агропромисловим підприємством «Зубрець»; припинити речове право (право оренди земельної ділянки) Приватного агропромислового підприємства «Зубрець», , на земельну ділянку, кадастровий номер 01:001:0362, площею 0,98 га, що зареєстроване на підставі договору оренди між ОСОБА_2 та Приватним агропромисловим підприємством «Зубрець». Окрім того, просять витребувати з Приватного агропромислового підприємства «Зубрець» оригінали усіх договорів оренди землі з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , судові витрати покласти на відповідача.

Проте, позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України регламентовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до приписів ЦПК України позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, зазначеним у ст. 175 ЦПК України.

Так, частиною 3 статті 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно ч.5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Всупереч п.8 ч.3 ст.175 ЦПК позивачем ОСОБА_1 до матеріалів справи не долучено доказів на підтвердження того, що земельна ділянка з кадастровим номером 01:001:0433 належить їй на праві власності, як і позивачем ОСОБА_2 не доведено належність їй земельної ділянки з кадастровим номером 01:001:0362, як це зазначено в обґрунтуванні позовних вимог.

Також, до матеріалів справи позивачами не долучено копій оспорюваних договорів оренди землі, та не зазначено про неможливість з поважних причин долучення таких.

Крім того, у прохальній частині позовної заяви позивачі просять витребувати з Приватного агропромислового підприємства «Зубрець» оригінали усіх договорів оренди землі з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , однак не обґрунтовують у чому необхідність витребування саме оригіналів.

Окрім того, всупереч п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивачі у позовній заяві не вказують ціну позову, яка повинна визначатися вартістю земельних ділянок.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При подачі позову до суду позивачем ОСОБА_2 сплачено судовий збір у розмірі 480 грн, згідно квитанції АТ «Ощадбанк» №19 від 21 грудня 2022 року.

В прохальній частині позовної заяви позивач ОСОБА_1 просить звільнити її від сплати судового збору, посилаючись на те, що вона є громадянкою, що постійно проживає або працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю.

На підтвердження вказаних обставин до матеріалів справи позивачем ОСОБА_1 долучено посвідчення серії НОМЕР_1 , видане 10 квітня 2009 року, згідно якого вона є громадянкою, яка постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю 4 категорії.

Відповідно до частини 2 статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору є Закон України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI.

Так, відповідно до п.10 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відтак, статтею 5 вказаного Закону визначені пільги щодо сплати судового збору, яка не передбачає звільнення громадян, які віднесені до 4 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, від сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене, доводи позивача не можуть бути підставою для звільнення її від сплати судового збору, оскільки судовий збір, його ставки, підстави і порядок сплати, а також умови звільнення від сплати встановлені законом, тобто справляння судового збору, переслідує законну мету.

Таким чином, оскільки відсутні встановлені законом підстави для звільнення позивача від сплати судового збору, в задоволенні клопотання ОСОБА_1 слід відмовити.

У поданій позовній заяві позивачем ОСОБА_1 викладено прохальну частину позовної заяви таким чином, що неможливо зрозуміти, які саме договори оренди землі (час укладення, їх кількість) позивач просить визнати неукладеними.

Предметом спору у даній справі є наступні вимоги немайнового характеру:

- визнати неукладеними договори оренди землі між ОСОБА_1 та Приватним агропромисловим підприємством «Зубрець» щодо земельних ділянок: кадастровий номер 01:001:0109, площею 0,9081 га, кадастровий номер 01:001:0405, площею 0,9215 га, кадастровий номер 01:001:0433, площею 0,9438 га та припинити речове право (право оренди земельної ділянки) Приватного агропромислового підприємства «Зубрець» на вказані земельні ділянки (за наявності трьох договорів оренди землі, судовий збір справляється за три самостійні вимоги немайнового характеру);

- визнати неукладеним договір оренди землі між ОСОБА_2 та Приватним агропромисловим підприємством «Зубрець» щодо земельної ділянки, кадастровий номер 01:001:0362, площею 0,98 га та припинити речове право (право оренди земельної ділянки) Приватного агропромислового підприємства «Зубрець» на вказану земельну ділянку (одна вимога немайнового характеру).

Крім того, предметом даного спору є також вимоги майнового характеру:

-зобов`язати Приватне агропромислове підприємство «Зубрець» повернути ОСОБА_1 земельні ділянки: кадастровий номер 01:001:0109, площею 0,9081 га, кадастровий номер 01:001:0405, площею 0,9215 га, кадастровий номер 01:001:0433, площею 0,9438 га;

-зобов`язати Приватне агропромислове підприємство «Зубрець» повернути ОСОБА_2 земельну ділянку,кадастровий номер 01:001:0362, площею 0,98 га.

Так, статтею 181 ЦК України встановлено, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно з ч.1 ст.190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Таким чином, позовні вимоги про повернення земельної ділянки у розумінні змісту даної статті є майновою вимогою, тобто судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового характеру.

Отже, судовий збір за позовні вимоги про витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Про вищезазначене свідчить і позиція Верховного Суду у справі № 923/441/18 (ухвала Верховного Суду від 04.03.2019), де Верховний Суд дійшов висновку, що з врахуванням наведених вище приписів Закону України «Про судовий збір», позивач має сплатити судовий збір за ставкою, що підлягає сплаті при поданні позову, виходячи з вартості земельної ділянки.

Відповідно до ч.7 ст.6 ЗУ «Про судовий збір» у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом. У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Як вбачається з ч.3 ст.6 Закону України ''Про судовий збір'' за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Проте, у поданій позовній заяві ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порушення п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України не зазначено ціну позову, яка повинна визначатися вартістю земельних ділянок.

Ненадання даних доказів, позбавляє суд можливості вірно вирахувати розмір судового збору, який повинні сплатити позивачі за вимоги майнового характеру, виходячи із вірної ціни даного позову.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах:

- за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою , розмір судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, розмір судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2022 становить 2481 грн.

Отже, судовий збір за вимогами немайнового характеру складає 992,40 гривень за кожну вимогу, а майнового характеру - про повернення земельної ділянки 1 відсоток ціни позову (вартості земельної ділянки) , але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Одночасно, слід зазначити, що відсутність зазначення ціни позову позбавляє суд можливості зазначити точну суму судового збору, яку повинні сплатити позивачі.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним і може підлягати обмеженням, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Пелевін проти України» від 20 травня 2010 року, «Наталія Михайленко проти України» від 30 травня 2013 року. Відтак в кожному випадку позивач (заявник) при зверненні до суду із позовом (заявою) повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

За таких обставин позовна заява про визнання договорів неукладеними, повернення земельних ділянокпідлягає залишенню без руху.

З урахуванням викладеного, позивачам необхідно усунути вищезазначені недоліки позовної заяви про визнання договорів неукладеними, повернення земельних ділянок, а також сплатити ОСОБА_1 суму судового збору за вимоги немайнового характеру (визначивши їх, виходячи з кількості договорів оренди землі); доплатити ОСОБА_2 суму судового збору за одну вимогу немайнового характеру (з урахування сплаченої суми судового збору: 992,40 грн 480 грн) 512,40 грн; визначити ціну позову для позовної вимоги майнового характеру, подати докази на підтвердження дійсної вартості земельних ділянок та сплатити кожному з позивачів судовий збір, за вимоги майнового характеру, відповідно до ч. 7 ст.6 Закону України «Про судовий збір» та ставок, визначених цим Законом; надати оригінали квитанцій про їх сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно частин першої, другої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, оскільки позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтями 175, 177 ЦПК України, її слід залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків - десять днів з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 259-261 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Приватного агропромислового підприємства «Зубрець», про визнання договорів земельних ділянок неукладеними, повернення земельних ділянок, залишити без руху,надавши строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У випадку невиконання вимог даної ухвали заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя: І. І. Тхорик