Справа №359/1475/23
Провадження №2/359/1168/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Шандар М.М.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

за участю відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ домоволодіння та земельної ділянки,

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.

1.1. В лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що в період часу з 22 липня 2000 року до 27 січня 2022 року він перебував у шлюбі з ОСОБА_2 . Під час шлюбу вони набули право власності на земельну ділянку площею 0,0986 га з кадастровим номером :01:013:0433 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), розташовану в с. Вишеньки Бориспільського району. На цій земельній ділянці вонизвели домоволодіння по АДРЕСА_1 . Позивач вважає, що вказані об`єкти нерухомого майна є спільною сумісною власністю сторін. Тому ОСОБА_1 просить суд визнати за кожною стороною право власності на 1/2 частку в домоволодінні по АДРЕСА_1 , а також на 1/2 частку в земельній ділянці площею 0,0986 га з кадастровим номером :01:013:0433 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибній ділянці), розташованій в с. Вишеньки Бориспільського району.

1.2. У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримує позов та наполягає на його задоволенні.

1.3. ОСОБА_2 не визнає позов та посилається на те, що земельна ділянка та зведене на ній домоволодіння є її особистою власністю, а не спільною сумісною власністю сторін. Тому ОСОБА_2 просить суд відмовити у задоволенні позову або хоча б збільшити розмір її частки у вказаних об`єктах нерухомого майна.

2. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

2.1. 22 липня 2000 року ОСОБА_1 уклав з ОСОБА_3 шлюб, зареєстрований у ВРАГС Печерського РУЮ у м. Києві, про що в книзі реєстрації актів про одруження був складений актовий запис №302. Після укладення шлюбу відповідачу було присвоєно прізвище « ОСОБА_4 ».

2.2. 11 липня 2012 року ОСОБА_2 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №984044 (а.с.53), на підставі якого вона набула право власності на земельну ділянку площею 0,0986 га з кадастровим номером :01: 013:0433 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), розташовану в с. Вишеньки Бориспільського району.

2.3. 10 січня 2018 року за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 . Ця обставина підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №344683249 від 30 серпня 2023 року (а.с.51).

2.4. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27 січня 2022 року (а.с.6-8) шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний.

2.5. Спірні правовідносини регулюються главою 8 «Право спільної сумісної власності подружжя» розділу ІІ «Шлюб. Права та обов`язки подружжя» СК України, главою 27 «Право власності на землю (земельну ділянку)» розділу І «Право власності» книги третьої «Право власності та інші речові права» ЦК України та главою 19 «Набуття права на землю громадянами та юридичними особами» розділу IV «Набуття і реалізація права на землю» ЗК України.

3. Норми права та стала судова практика, якими керується суд при вирішенні спору.

3.1. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

3.2. Як роз`яснив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої палати Касаційного цивільного суду в постанові від 5 жовтня 2020 року у справі №537/78/19 (провадження №61-17347св19), положення ст.60 СК України свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17, постановах Верховного Суду у складі колегії судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 лютого 2018 року у справі №235/9895/15-ц, від 5 квітня 2018 року у справі №404/1515/16-ц.

3.3. Згідно з ч.1, ч.2 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення.

3.4. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.182 постанови №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», відповідно до положень статей 81, 116 ЗК України окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Однак, якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статей 120 ЗК України, 377 ЦК України.

3.5. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

3.6. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

4. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

4.1. ОСОБА_2 набула право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 в період часу, протягом якого вона перебувала в шлюбі з ОСОБА_1 .Як вбачається з правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17, в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 лютого 2018 року у справі №235/9895/15-ц, від 5 квітня 2018 року у справі №404/1515/16-ц, від 5 жовтня 2020 року у справі №537/78/19, в такому випадку презюмується, що спірне домоволодіння є об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та відповідача. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України ОСОБА_2 не подала жодного доказу на спростування вказаної презумпції.

4.2. Аналіз наведених обставин свідчить про те, що домоволодіння по АДРЕСА_1 є об`єктом спільної сумісної власності сторін. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження існування обставин, що є підставою для відступлення від засади рівності часток в спірному домоволодінні.

4.3. З огляду на це суд вважає, що в порядку поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, належить визнати за кожною стороною право власності на 1/2 частку в домоволодінні по АДРЕСА_1 .

4.4. Зі змісту інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №344683249 від 30 серпня 2023 року (а.с.51) вбачається, що спірне домоволодіння розташовується на земельній ділянці площею 0,0986 га з кадастровим номером :01:013:0433 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибній ділянці), розташованій в с. Вишеньки Бориспільського району. Як вбачається з правової позиції, викладеної в п.182 постанови №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», в такому випадку на підставі ст.120 ЗК України та ст.377 ЦК України до ОСОБА_1 перейшло також право власності на 1/2 частку в спірній земельній ділянці.

4.5. З огляду на це суд вважає, що з метою забезпечення юридичної визначеності у спірних правовідносинах в порядку поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, за кожною стороною належить визнати право власності на 1/2 частку в земельній ділянці площею 0,0986 га з кадастровим номером :01:013:0433 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибній ділянці), розташованій в с. Вишеньки Бориспільського району.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ домоволодіння та земельної ділянки задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку в домоволодінні по АДРЕСА_1 , а також на 1/2 частку в земельній ділянці площею 0,0986 га з кадастровим номером :01: 013:0433 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибній ділянці), розташованій в с. Вишеньки Бориспільського району.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку в домоволодінні по АДРЕСА_1 , а також на 1/2 частку в земельній ділянці площею 0,0986 га з кадастровим номером :01:013:0433 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибній ділянці), розташованій в с. Вишеньки Бориспільського району.

Повний текст рішення суду складений 5 жовтня 2023 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець