Провадження № 2/761/9203/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого судді Осаулова А.А.

за участю секретаря судових засідань Путрі Д.В.

представника відповідача Змієвської Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві клопотання представника відповідача про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», про стягнення безпідставно набутих коштів, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2023 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом.

Ухвалою суду від 16.08.2023 року було відкрито провадження у справі та призначено у спрощене позовне провадження із викликом сторін.

Разом з тим, відповідачем у відзиві письмову було зазначено та в судовому засіданні підтримано клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України у зв`язку з тим, що набрало законної сили рішення суду у іншій цивільній справі за №761/45203/21, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Клопотання вмотивовані тим, що вказаним судовим рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 17.08.2022 року про стягнення безпідставно набутих коштів на підставі ст..1212 ЦК України в задоволенні позову було відмовлено, а тому подавати такий же позов повторно є не можливим в силу вказаної процесуальної норми.

Позивач в судове засідання не з`явився, але подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши клопотання присутнього представника відповідача, дослідивши зміст позовних вимог і вимог заяви про закриття, суд прийшов до наступних висновків.

За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Як вбачається по змісту позовних вимог, то позивач просить про стягнення безпідставно набутих коштів на підставі ст..1212 ЦК України з відповідача. Мотивування позовних вимог зводиться до того, що рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 31.01.2023 року, яке набуло законної сили згідно постанови Київського апеляційного суду від 11.07.2023 року, було задоволено позовні вимоги та визнано недійсним акт приватного виконавця від 13.10.2020 року та протокол №503188 проведення електронних торгів, проведених 22.09.2020 року ДП «Сетам» МЮУ з реалізації спірного транспортного засобу.

Відтак, під час подачі вказаного позову до суду з`явились нові підстави для його подання - визнано недійними акт та протокол про проведення прилюдних торгів, а тому вказана цивільна справа не може бути закрита на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України, а підлягає вирішенню по суті позовних вимог із врахуванням нових підстав позову, які під час розгляду попередньої позовної заяви не розглядались.

Згідно ч.4 ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції). Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (Рішення суду з прав людини Жоффр де ля Прадель проти Франції). У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавляє заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.

З метою уникнення надмірного формалізму та неправомірного обмеження доступу до суду, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі з наведених підстав.

Керуючись ст. ст. 13, 255, 256, 261, 353-355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача від 26.09.2023 року про закриття провадження у цивільній справі №761/29131/23.

У відповідності до вимог ст..353 ЦПК України ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення на неї може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: А.А.Осаулов