Справа № 758/3339/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2023 року Подільський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Будзан Л.Д., за участю секретаря судового засідання Соколовської А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в залі суду клопотання представника відповідача Пенсійного Фонду України - Петручені Ірини Володиммирівни про закриття провадження в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного Фонду України, третя особа Голова комісії з реорганізації Фонду Бахматський Олександр Олександрович, про поновлення на роботі, стягнення вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду перебуває вказана цивільна справа.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 10.04.2023 вказану цивільну справу прийнято до провадження та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

18.07.2023 ухвалою суду замінено відповідача по справі з Фонду соціального страхування України на його правонаступника Пенсійний фонд України.

25.09.2023 від представника вдповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі, на підставі ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Клопотання обґрунтовано тим, що враховуючи, що Фонд соціального страхування України припинено і позивач фактично вимагає поновлення (переведення) його на посаді державної служби в Пенсійному фонді України, то для вирішення позовних вимог позивача, зокрема, про відшкодування шкоди заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, необхідно вирішити публічно-правовий спір, оскільки відповідач Пенсійний фонд України є суб`єктом владних повноважень.

У судове засідання сторони не з`явилися, будучи повідомленими належним чином.

Розглянувши заяву представника відповідача, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідач у своєму клопотанні посилається, як на підставу для закриття провадження у справі - участь у справі Пенсійного фонду України, який є органом державної влади.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом КАС України, публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Отже, до справ адміністративної юрисдикції віднесені публічно-правові спори, ознакою яких є не лише спеціальний суб`єктний склад, але і підстава виникнення (з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень публічно-владних управлінських функцій, причому такі функції суб`єкт повинен виконувати саме у тих правовідносинах, в яких виник спір).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 757/15346/18-ц дається тлумачення терміну публічно-владні управлінські функції. У розумінні пункту 2. частини 1 статті 4 КАС України термін публічно означає, що такі функції суб`єкта спрямовані на задоволення публічного інтересу, тоді як зміст поняття владні полягає в наявності у суб`єкта повноважень застосовувати надану йому владу, за допомогою якої впливати на розвиток правовідносин. Управлінські функції - це основні напрямки діяльності органу влади, його посадової чи службової особи або іншого уповноваженого суб`єкта, спрямовані на управління діяльністю підлеглого суб`єкта.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до пункту 17 частини 1 статті 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Стаття 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (в редакції, що діяла до 01.01.2023) визначала наступне: Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

Фонд є некомерційною самоврядною організацією, що діє на підставі статуту, який затверджується його правлінням.

Фонд, якщо інше не передбачено законами України, не може займатися іншою діяльністю, крім тієї, для якої його створено, та використовувати свої кошти на цілі, не пов`язані з цією діяльністю.

Кошти Фонду не включаються до складу Державного бюджету України та використовуються тільки за цільовим призначенням.

Фонд, відповідно до норм вказаного Закону, наділений контролюючими функціями та правами видання обов`язкових для страхувальників актів, тому спори за його участю та участі його робочих органів розглядаються в порядку адміністративного судочинства.

Разом з тим, даний спір не є публічно - правовим, оскільки виник за участю суб`єкта владних повноважень, який у спірних правовідносинах не здійснював владні управлінські функції, і крім того посада позивача з якої його було звільнено, не відноситься до категорії державних службовців публічної служби. Вказана обставина підтверджується копією трудової книжки позивача.

Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому, питання реорганізації Фонду, його управлінь, подальшого приєднання до Пенсійного фонду України, який є центральним органом виконавчої влади не впливає на правову природу правовідносин щодо перебування позивача на посаді та звільнення з неї у Фонді соціального страхування України, та не може розглядатись судом як перебування на публічній службі.

Таким чином, видача наказу про звільнення позивача не є реалізацією уповноваженими особами виконавчої дирекції Фонду страхування України публічно-владних управлінських функцій, та не було спрямовано на задоволення публічного інтересу, а є суто трудовими відносинами працівника та роботодавця.

У постанові Верховного Суду від 05.10.2022 у справі № 460/280/19 зазначено що для розгляду позову в порядку адміністративного судочинства необхідно встановити: по-перше, чи є спір за своєю природою правовим, тобто чи звернення з позовом спрямоване на вирішення юридичного конфлікту між учасниками правовідносин; по-друге, чи має такий спір ознаки публічно правового, тобто чи позовні вимоги ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо особи не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо. У протилежному випадку суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі.

За висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 13.06.2018 (справа № 819/362/16), публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2018 (справа № 826/27224/15) під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Отже, на підставі викладеного суд дійшов висновку, що поданий позов є цивільно-правовим та не може бути предметом спору в адміністративному процесі, а припущення відповідача в цій частині не ґрунтуються на нормах матеріального та процесуального права.

Аналогічна позиція викладена у постанові Київського апеляційного суду в ідентичних справах: № 760/4638/23 від 29.06.2023 та № 369/6415/23 від 12.07.2023 та в ухвалі Касаційного цивільного суду від 15.08.2023 у справі №760/4638/23.

Враховуючи викладене, відсутні підстави для закриття провадження у справі з огляду на те, що поданий позов є цивільно-правовим та не може бути предметом спору в адміністративному процесі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 255, 274-279, 258, 260 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання представника відповідача Пенсійного Фонду України - Петручені Ірини Володимирівни про закриття провадження в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного Фонду України, третя особа Голова комісії з реорганізації Фонду Бахматський Олександр Олександрович, про поновлення на роботі, стягнення вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, - відмовити.

Відкласти судове засідання у справі за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного Фонду України, третя особа Голова комісії з реорганізації Фонду Бахматський Олександр Олександрович, про поновлення на роботі, стягнення вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди на 10 год. 00 хв. 10 листопада 2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Леся БУДЗАН