Справа № 522/7295/23-Е
Провадження № 2/522/3997/23
23 жовтня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Свяченої Ю.Б.,
при секретарі судового засідання Прусс О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УПРАВДОМ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, -
12 квітня 2023 року позивач звернувся через систему «Електронний суд» до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 23 307,95 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що основним видом діяльності ТОВ «УПРАВДОМ» є комплексне обслуговування об`єктів. ТОВ «УПРАВДОМ» з 2006 року є власником нежитлових приміщень під котельню та теплопункти № 502, 503 та 504 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9881728 від 20.02.2006, № 9866370 від 17.02.2006, № 9866469 від 17.02.2006. Також згідно договору № ИД-97 про інвестування від 19.01.2005 та акту приймання-передачі від 21.12.2005 до зазначеного договору ТОВ «УПРАВДОМ» було передано у власність обладнання котелень та теплопунктів в багатоповерховому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Між ТОВ «УПРАВДОМ» та АТ «НАК «Нафтогаз України» було укладено договір постачання природного газу № 7252/18-ТЕ-23 від 12.10.2018, № 9237/1920-ТЕ-23 від 30.09.2019, № 20/21-4306-ТЕ-23 від 21.09.2020, та між ТОВ «УПРАВДОМ» та ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» було укладено договір постачання природного газу № 4611- НГТ-23 від 06.09.2021, на підставі яких ТОВ «УПРАВДОМ» отримувало природний газ для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення населенню, в т.ч в будинку за адресою: АДРЕСА_1 під час опалювальних сезонів 2018- 2019, 2019-2020 рр., 2020-2021 рр. та 2021-2022 рр. Враховуючи зазначене, ТОВ «УПРАВДОМ» в межах своєї господарської діяльності на постійної основі надає послуги з постачання теплової енергії та протягом тривалого часу надавало послуги з підігріву води в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі власнику квартири АДРЕСА_2 . Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 05.04.2023 власником квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), згідно зазначеної інформації на дату внесення відомостей про право власності, а саме 17.10.2013, ОСОБА_1 є громадянином Російської Федерації, паспорт серія та номер: НОМЕР_2 . виданий 20.02.2007 Відділом внутрішніх справ Промислового району м. Ставрополя. Проте, внаслідок неодноразового порушення Відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати житлово-комунальних послуг за ними рахується заборгованість перед ТОВ «УПРАВДОМ», яка за період з травня 2019 року по березень 2022 року становить 21 251,22 грн. 02 вересня 2022 року за адресою: АДРЕСА_4 - ТОВ «УПРАВДОМ» було направлено досудову вимогу, згідно якої Відповідача було повідомлено про наявність заборгованості перед ТОВ «УПРАВДОМ» зі сплати житлово-комунальних послуг та про необхідність сплатити суму боргу в тижневий строк з дня отримання досудової вимоги. Вказаною вимогою з метою досудового врегулювання ТОВ «УПРАВДОМ» також було запропоновано Боржнику провести реструктуризацію заборгованості (поетапної оплати заборгованості без будь-яких додаткових відсотків чи штрафів). Окрім цього Споживача було повідомлено, що у разі невиконання своїх обов`язків щодо сплати заборгованості або неотримання відповіді на вимогу ТОВ «УПРАВДОМ» буде вимушений звернутись до суду за захистом порушених прав у зв`язку з невиконанням Відповідачем своїх обов`язків як споживача житлово-комунальних послуг Однак, станом на сьогодні умови вказаної досудової вимоги Відповідачем виконані не були, у зв`язку з чим, це стало підставою звернення позивача до суду.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30 травня 2023 року провадження по справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 03 липня 2023 року.
У судове засідання 03 липня 2023 року учасники справи не з`явилися. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи. Відповідач про причини неявки суд не повідомив. Розгляд справи відкладено на 23 жовтня 2023 року.
У судове засідання 23 жовтня 2023 року учасники справи не з`явилися. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідач про причини неявки суд не повідомив.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст. ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.
ТОВ «УПРАВДОМ» здійснює комплексне обслуговування об`єктів, та з 2006 року є власником нежитлових приміщень під котельню та теплопункти № 502, 503 та 504 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9881728 від 20.02.2006, № 9866370 від 17.02.2006, № 9866469 від 17.02.2006.
Згідно договору № ИД-97 про інвестування від 19.01.2005 та акту приймання-передачі від 21.12.2005 до зазначеного договору ТОВ «УПРАВДОМ» було передано у власність обладнання котелень та теплопунктів в багатоповерховому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Між ТОВ «УПРАВДОМ» та АТ «НАК «Нафтогаз України» було укладено договір постачання природного газу № 7252/18-ТЕ-23 від 12.10.2018, № 9237/1920-ТЕ-23 від 30.09.2019, № 20/21-4306-ТЕ-23 від 21.09.2020, та між ТОВ «УПРАВДОМ» та ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» було укладено договір постачання природного газу № 4611- НГТ-23 від 06.09.2021, на підставі яких ТОВ «УПРАВДОМ» отримувало природний газ для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення населенню, в т.ч в будинку за адресою: АДРЕСА_1 під час опалювальних сезонів 2018- 2019, 2019-2020 рр., 2020-2021 рр. та 2021-2022 рр.
ТОВ «УПРАВДОМ» в межах своєї господарської діяльності на постійної основі надає послуги з постачання теплової енергії та протягом тривалого часу надавало послуги з підігріву води в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі власнику квартири АДРЕСА_2 .
Відповідач ОСОБА_1 , є власником квартири АДРЕСА_3 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 05.04.2023, згідно зазначеної інформації на дату внесення відомостей про право власності, а саме 17.10.2013, ОСОБА_1 є громадянином Російської Федерації, паспорт серія та номер: НОМЕР_2 виданий 20.02.2007 Відділом внутрішніх справ Промислового району м. Ставрополя.
Відповідно до п. п. 5, 12 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.
Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Частиною 1 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Статтею 151 Житлового кодексу України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.
За приписом статті 162 Житлового кодексу Української РСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.
Згідно із п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», відповідач є споживачем комунальних послуг.
Даним Законом передбачено, що під договором слід розуміти усну чи письмову угоду між споживачем та виконавцем послуг. Цей Закон також передбачає оформлення письмової угоди через посередництво квитанцій та інших розрахункових документів.
ОСОБА_1 у період з травня 2019 року по березень 2022 року сплату за житлово-комунальні послуги з утримання багатоквартирного будинку не здійснювала, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 21 251,22 грн., з яких складається: інфляційні витрати 1 497,62 грн., 3% річних - 559,11 грн., що підтверджується наданими позивачем розрахунками.
Наданий розрахунок відповідачем не спростований, а тому він приймається судом як достовірний.
Відповідно до статті 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власність зобов`язує.
Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач житлово-комунальних послуг зобов`язаний оплачувати такі послуги у строки, встановлені договором або законом.
Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, у зв`язку з належним виконанням позивачем своїх обов`язків по утриманню житлового будинку, наданням обґрунтованого розрахунку заборгованості відповідача за спожиті житлово-комунальні послуги, суд робить висновок, що позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості в сумі 21 251,22 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо відшкодування витрат на правову допомогу, слід зазначити наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно положень ст. ст. 76-81 ЦПК України, обставини, на які посилаються сторони, як на обґрунтування своїх вимог чи заперечень, повинні бути підтверджені належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами, обов`язок подання яких покладено на сторони.
Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року N 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Отже, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.
Представник ТОВ «УПРАВДОМ», як на підтвердження обґрунтування суми понесених позивачем витрат на оплату правової допомоги, посилається на необхідні документи, та додає їх копії до матеріалів справи, а саме: акт наданих послуг №23-1-3 від 12.04.2023 року з детальним описом наданих робіт на загальну суму 5000 грн.
ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).
Суд, з`ясовуючи розумність розміру судових витрат з урахуванням складності справи встановив наступне. Слухання справи тривало близько трьох місяців, за цей час по справі було призначено два судових засідання. Представник позивача у судові засідання 05 вересня 2022 року та 18 жовтня 2022 року не з`явився та подав клопотання від 18 жовтня 2022 року про слухання справи за його відсутності. Аналізуючи кількість часу витраченого представником позивача на підготовку до розгляду даної справи згідно його заяви, суд вважає вказаний в акті виконаних робіт затрачений час, не співрозмірним складності справи.
У зв`язку з цим, зважаючи на конкретні обставини справи, принцип змагальності сторін та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, а саме їх дійсність, необхідність та розумність їх розміру, ураховуючи складність справи, суд погоджується з доводами представника позивача щодо понесення ТОВ «УПРАВДОМ» судових витрат на правничу допомогу, визначивши суму, що підлягає стягненню, в розмірі 2000 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При подачі позову до суду представником позивача було сплачено судовий збір в розмірі 2 684,00 грн. згідно платіжного доручення №1320 від 11.04.2023 року.
З урахуванням наведеного вище та задоволення позовних вимог позивача, суд вважає, що з ОСОБА_1 також підлягає стягненню судовий збір у сумі 2 684,00 грн.
Керуючись ст. ст.4,12,13,43,49,76,89,258-260,268,287,288 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УПРАВДОМ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг - задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: Ю.Б. Свячена