СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-о/759/1662/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року Суддя Святошинського районного суду м. Києва Бабич Н.Д. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до Святошинського районного суду м. Києва із заявою, в порядку окремого провадження, в якій просив встановити факт, що має юридичне значення, зокрема факту роботи її у певний період, в якій просила встановити факт , що в період з 03.10.1986 р. по 25.01.1993 р. вона працювала в магазині № НОМЕР_1 Райгастрономпорту Радянського району м. Києва Акціонерного товариства "Перемога" (ВАТ "Перемога") та в період з 17.10.2001 р. по 29.10.2003 р. працювала в ТОВ "Фірма Браво".

Заява обґрунтована тим, що заявник звернувся до Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії та надала пакет документів. За наслідком розгляду вказаної заяви, орган Пенсійного фонду відмовив у призначенні пенсії, зважаючи на наявний страховий стаж 30 р. 7 місяців, з тих підстав, що за наданими документами не зараховано період роботи згідно трудової книжки, за вказаний період, який заявник просить встановити юридичний факт. Посилаючись на вказані обставини, заявник звернулась до суду з вказаною заявою.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі, суддя дійшов висновку про відмову у відкритті провадження, з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Тобто, окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Згідно з ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Сутністю провадження у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що у ньому відсутній спір про право, об`єктом судового захисту є охоронюваний законом інтерес, предметом судової діяльності є встановлення визначених юридичних фактів з метою подальшого здійснення заявниками своїх суб`єктивних прав.

Спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права.

У силу вимог ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 1, 3 постанови від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У тому разі, коли буде виявлено, що з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження у справі, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення та доданих до неї документів у цій справі вбачається спір про право.

Так, встановлення факту трудових відносин необхідно заявнику з метою підтвердження страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком.

Верховний Суд у постанові у справі №347/576/18 від 10.06.2020 надав роз`яснення, що встановлення факту наявності трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993року.

Відповідно до пункту 3 Порядку, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У судовому порядку встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

Верховний Суд вказав, що встановлення факту наявності трудового стажу для призначення пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України під час прийняття рішення про призначення пенсії, а рішення вказаного органу щодо її призначення підлягає оскарженню у встановленому законом порядку.

Заяви про встановлення фактів трудового стажу не можуть розглядатися у порядку цивільного судочинства. Відмова відповідного органу ПФ у встановленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду.

Такий висновок також узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 04.09.2019 у справі №198/623/18 та від 10.06.2020 у справі №347/576/18.

Таким чином, у відкритті провадження у справі за заявою слід відмовити в зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства і в зв`язку з тим, що в даних правовідносинах існує спір про право.

При цьому, заявник не позбавлений права на звернення до органу ПФУ відповідно до положень Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 або ж оскаржити відмову Пенсійного Фонду України у призначенні пенсії за віком в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження, оскільки заявлені вимоги не підлягають розгляду в порядку окремого провадження та в порядку цивільного судочинства.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі.

Сплачений заявником судовий збір в розмірі 536,80 грн підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 186, 293, 315 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про встановлення факту, що має юридичне значення.

Роз`яснити заявнику його право звернення до суду в порядку адміністративного судочинства.

Копію ухвали разом з доданими до заяви матеріалами надіслати ОСОБА_1 .

Судовий збір в розмірі 536,80 грн., сплаченого згідно квитанції від 01.11.2023 року при поданні заяви у даній справі, повернути із Державного бюджету України платнику - ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Суддя Н.Д. Бабич