Справа № 204/1053/20
Провадження № 2/204/1572/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Токар Н.В.,

за участю секретаря Кошелюк Д.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника відповідачів

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвоката Протопоп Ю.А.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро цивільну справу за позовною заявою Дніпровської міської ради до Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік І.Л. про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення будівлі, припинення права власності та скасування державної реєстрації, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив: визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення від 14 травня 2019 року, що укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік І.Л., та зареєстрований в реєстрі за № 658; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101: за ОСОБА_4 , номер запису про право власності 31477433, що внесений 06.05.2019 року державним реєстратором Чумаківської сільської ради Грендач Тетяною Владиславівною; за ОСОБА_3 , номер запису про право власності 31533677, що внесений 14.05.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік І.Л.; зобов`язати ОСОБА_4 повернути земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , привівши її у придатний для використання стан, шляхом демонтажу самовільно побудованого об`єкту: нежитлового приміщення літ. «а8-1», загальною площею 28,6 кв.м, (опис об`єкта: нежитлове приміщення поз.1, розташоване на 1-му поверсі у прибудові літ. «а8-1», ганок літ. «а11»), а також стягнути судові витрати з відповідачів (том 1 а.с.2-9).

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 05 квітня 2021 року (том 1 а.с.167-175) залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 13 жовтня 2021 року (том 1 а.с.243-250), в задоволенні позовної заяви Дніпровської міської ради до Чумаківської сільської ради Дніпровського району, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік Ірина Леонідівна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, скасування записів про державну реєстрацію та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення будівлі відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 01 лютого 2023 року рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 05 квітня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 жовтня 2021 року скасовано та справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (том 2 а.с.150-158).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.02.2023 головуючим у справі визначено суддю Токар Н.В.

Згідно ухвали Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 03 березня 2023 року, відкрито провадження у справі; ухвалено проводити розгляд в порядку загального провадження.

З урахуванням постанови Верховного Суду від 01 лютого 2023 року, позивач подав до суду уточнену позовну заяву Дніпровської міської ради до Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік І.Л. про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення будівлі, припинення права власності та скасування державної реєстрації (том 3 а.с.42-56), згідно вимог якої просили:

-усунути перешкоди Дніпровській міській раді у користуванні земельною ділянкою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_4 та ОСОБА_2 знести самочинно побудоване нежитлове приміщення літ. «а8-1», загальною площею 28,6 кв.м, (опис об`єкта: нежитлове приміщення поз.1, розташоване на 1-му поверсі у прибудові літ. «а8-1», ганок літ. «а11»), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

-припинити право власності та скасувати державну реєстрацію на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 із закриттям розділу.

Судом вірно визначено найменування відповідача як Чумаківська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області

В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до інформації, що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, право власності на нежитлове приміщення літ. «а8-1», загальною площею 28,6 кв.м, опис об`єкта: нежитлове приміщення поз.1, розташоване на 1-му поверсі у прибудові літ. «а8-1», ганок літ. «а11», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі дозволу на виконання будівельних робіт № 28/2011-04 від 21.03.2011, що виданий Державною архітектурно-будівельною інспекцією. Право власності за ОСОБА_4 зареєстровано 06.05.2019 року, номер запису про право власності: 31477433, що внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46788525, що прийнято державним реєстратором Чумаківської сільської ради Дніпровського району Грендач Тетяною Владиславівною. 14 травня 2019 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік І.Л., та зареєстрований в реєстрі за № 658. 08.10.2019 ОСОБА_3 на підставі договору дарування нерухомого майна подарувала ОСОБА_2 нежитлове приміщення поз.1, розташоване на 1-му поверсі у прибудові літ. «а8-1», ганок літ. «а11», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , договір посвідчено державним нотаріусом Бутовою А.Г. та зареєстровано у реєстрі за номером 3-49. Отже, власником спірного нерухомого майна на даний час є ОСОБА_2 . Право власності у ОСОБА_4 виникло на підставі дозволу на виконання будівельних робіт №28/2011-04 від 21.03.2011, що виданий Державною архітектурно-будівельною інспекцією. Відповідно до листа Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області згідно з даними єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів та відповідно до матеріалів архівних справ Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області (з 01.01.2008 по 20.05.2011) дозвіл на виконання будівельних робіт №28/2011-04 від 21.03.2011 Інспекцією або Департаментом не видавався. Земельна ділянка, на якій розташовано нерухоме майно по АДРЕСА_1 належить територіальній громаді міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради. Спірне нерухоме майно було побудоване на земельній ділянці не відведеній для вказаної мети, відсутня декларація про початок будівельних робіт та декларація про готовність об`єкту до експлуатації, відсутні докази того, що земельна ділянка використовується на законних підставах. Спірний об`єкт нерухомого майна є об`єктом самочинного будівництва, ОСОБА_4 не набула права власності на нерухоме майно по АДРЕСА_1 на законних підставах, отже у неї були відсутні правові підстави для розпорядження вказаним майном. У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду із уточненою позовною заявою (том 3 а.с.42-56).

18 вересня 2023 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на уточнену позовну заяву, в якому останній просив відмовити в задоволенні позовних вимог (том 3 а.с.75-81). В обґрунтування вищевказаного зазначив, що 08.10.2019 року він набув у ОСОБА_3 право власності на нежитлове приміщення літ. «а8-1» загальною площею 28,6 кв.м., розташоване на І поверхі у прибудові літ. «а8-1», ганок літ. «а11», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку з чим у останнього виникло право звернення до ДМР із заявою про надання дозволу на розроблення документації на земельну ділянку у розмірі 28,6 кв.м., розташованою під нежитловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 . Тому, 09.06.2023 він звернувся до міської ради з проханням надати йому дозвіл на розробку документації на земельну ділянку; 25.07.2023 він отримав відповідь №8/13-584 про необхідність надання графічних матеріалів, що забезпечують чітке відображення всіх елементів та написів, що містять графічне зображення земельної ділянки із зазначенням місця розташування її меж. Вважає, що він має законне право володіти та користуватись майном та оформити у користування земельну ділянку під таким майном. Зазначив, що є добросовісним набувачем спірного майна. Також просить суд врахувати, що у разі встановлення порушення суб`єктом містобудівної діяльності факту здійснення самочинного будівництва об`єктів нерухомого майна без відповідного дозволу, відповідний орган державної влади наділений повноваженнями на звернення з позовом до суду щодо знесення самочинно збудованого об`єкта нерухомого майна, як крайній захід, і лише тоді коли використані всі передбачені законодавством України заходи реагування за наявності чотирьох умов: за умови складання припису щодо усунення порушень вимог містобудівного законодавства шляхом надання можливості відповідачеві для проведення відповідної перебудови; за умови, що вказане будівництво суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб; за відсутності можливості проведення перебудови самочинно збудованого нерухомого майна; за умови, якщо особа, яка здійснила самочинне будівництво відмовляється від проведення такої перебудови, при цьому відмовою забудовника від перебудови слід вважати як його заяву про це, так і його дії чи бездіяльність щодо цього, вчинені до або після ухвалення рішення суду про зобов`язання здійснити перебудову. Проте, матеріали справи зазначеного не містять, тому, відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник позивача підтримав уточнену позовну заяву, просив задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в уточненій позовній заяві та те, що останніми обрано належний спосіб захисту порушених прав.

Представник відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвокат Протопоп Ю.А., в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Представник відповідача - Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, на адресу суду були подані заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відзиву на позов не надали.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Відзиву на позов не надала.

Третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік І.Л. в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Вислухавши сторони, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Правовідносини з приводу кваліфікації нерухомого майна як об`єкта самочинного будівництва унормовані приписами статті 376 Цивільного кодексу України.

Так, за визначенням частини першої статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Зі змісту наведеної норми закону вбачається, що під об`єктом самочинного будівництва законодавцем розуміється нерухоме майно, котре відповідає хоча б одній з таких кваліфікуючих ознак: 1) об`єкт розміщений на земельній ділянці, яка не була відведена під мету будівництва; 2) об`єкт зведений без документа з приводу дозволу на виконання будівельних робіт; 3) об`єкт споруджений без належно затвердженого проекту; 4) наявні істотні порушення будівельних норм і правил.

В свою чергу, суд зауважує, що сама лише кваліфікація нерухомого майна, як об`єкта самочинного будівництва, не призводить до виникнення абсолютного наслідку у вигляді безумовного знесення такого об`єкта.

В судовому засіданні встановлено, що 06.05.2019 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46788525, прийнятого державним реєстратором Чумаківської сільської ради Дніпровського району Грендач Тетяною Владиславівною, номер запису про право власності: 31477433, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності на нежитлове приміщення літ. «а8-1», загальною площею 28,6 кв.м, опис об`єкта: нежитлове приміщення поз.1, розташоване на 1-му поверсі у прибудові літ. «а8-1», ганок літ. «а11», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_4 на підставі дозволу на виконання будівельних робіт № 28/2011-04 від 21.03.2011, що виданий Державною архітектурно-будівельною інспекцією (том 1 а.с.10-11).

14 травня 2019 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення поз.1, розташоване на 1-му поверсі у прибудові літ. «а8-1», ганок літ. «а11», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік І.Л., та зареєстрований в реєстрі за № 658 (том 1 а.с.97-100, 101).

08 жовтня 2019 року ОСОБА_3 на підставі договору дарування нерухомого майна подарувала ОСОБА_2 нежитлове приміщення поз.1, розташоване на 1-му поверсі у прибудові літ. «а8-1», ганок літ. «а11», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , договір посвідчено державним нотаріусом Бутовою А.Г. та зареєстровано у реєстрі за номером 3-49 (том 3 а.с.23).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна станом на 14 червня 2023 року, актуальна інформація про право власності на нежитлове приміщення літ. «а8-1», загальною площею 28,6 кв.м, опис об`єкта: нежитлове приміщення поз.1, розташоване на 1-му поверсі у прибудові літ. «а8-1», ганок літ. «а11», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності зареєстровано за ОСОБА_2 , номер запису про право власності 33581572, що внесений 08.10.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік І.Л. на підставі договору дарування нежитлового приміщення, реєстр №1581, серія та номер: НОВ 411813.

З листа Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області вбачається, що згідно з даними єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів та відповідно до матеріалів архівних справ Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області (з 01.01.2008 по 20.05.2011) дозвіл на виконання будівельних робіт № 28/2011-04 від 21.03.2011 Інспекцією або Департаментом не видавався (а.с.12).

Для задоволення позову про зобов`язання знести самочинне будівництво необхідно встановити наявність таких фактів як: неможливість перебудови об`єкту; або відмова особи, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови.

Проте, у даній справі позивачем не надано доказів неможливості перебудови об`єкта або відмови особи, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови. Більш того, представник позивача в судовому засіданні підтвердив, що у ДМР відсутнє письмове звернення до особи, яка здійснила самочинне будівництво щодо перебудови, як і відсутня відмова особи, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови.

Крім того, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил знесенню самочинного будівництва передує прийняття судом рішення про зобов`язання особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Проте, рішення суду щодо проведення перебудови відсутнє, що було підтверджено представником позивача в судовому засіданні.

Суд звертає увагу на те, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою, яка передбачена законом, і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

До аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах:

від 17 липня 2019 року у справі №462/469/14-ц (провадження № 61-23742св18); від 21 травня 2020 року у справі №726/824/15-ц (провадження № 61-45216св18) та від 30 червня 2020 року у справі №201/2886/15-ц (провадження №61-4332св20), від 27 червня 2022 року у справі №723/2158/19 (провадження № 61-20591св21).

Отже, застосування до відповідача зобов`язання щодо знесення самочинно збудованого об`єкта є передчасним та не співмірним заходом, оскільки позивачем не використано всі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності, і таких доказів, відповідно, суду надано не було.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Відповідно до частини другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Вирішуючи спір, суд повинен дати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу позивача на момент звернення до суду.

Відповідно до статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану (стаття 376 ЦК України).

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У разі порушення прав інших осіб право на звернення до суду мають такі особи за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК України), а також власник (користувач) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 і стаття 391 ЦК України).

Самочинне будівництво підлягає безумовному знесенню, якщо: власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності за особою, яка здійснила таке будівництво; власник земельної ділянки не заперечує проти визнання права власності на самочинну забудову, однак така забудова порушує права інших осіб на зазначену земельну ділянку; самочинна забудова зведена на наданій земельній ділянці але з відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил, що порушує права інших осіб, за умови, що особа, яка здійснила самочинне будівництво, відмовилась від здійснення перебудови.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 травня 2021 року у справі №296/1033/18.

Матеріали справи не містять припису, який мала б видати інспекція ДАБК щодо усунення відповідачем порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, зазначеного не спростовано і в судовому засіданні представником позивача.

В матеріалах справи наявний акт обстеження земельної ділянки від 11.05.2023 №11/05/23-С складений головним спеціалістом, державним інспектором відділу організаційно-аналітичної та правової роботи інспекції з державного контролю за використанням та охороною земель ДМР Стригою І.В., згідно якого проведено обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_1 . Загальна площа земельної ділянки складає 0,0777 га; площа, на якій вчинено правопорушення 0,0037 га. В результаті обстеження встановлено, що на земельній ділянці комунальної форми власності із земель житлової та громадської забудови загальною площею 0,0740 га по АДРЕСА_1 знаходиться житловий двоповерховий будинок. Зазначена земельна ділянка у власності чи користуванні не перебуває, не є сформованою, кадастровий номер присвоєно не було. Встановлено, що ОСОБА_2 самовільно займає земельну ділянку площею 0,0037 га по АДРЕСА_1 по фактичному розміщенню тимчасової споруди туалету з металевого профілю (том 3 а.с.17-18).

З матеріалів фотофіксації та схематичного плану розташування земельної ділянки на АДРЕСА_1 убачається наявність тимчасової споруди туалету з металевого профілю, проте, з акту обстеження земельної ділянки від 11.05.2023 №11/05/23-С вбачається, що державним інспектором було обстежено саме житловий двоповерховий будинок, тому не відомо, яке саме нежитлове приміщення просить знести позивач, оскільки по акту та фотокарткам огляду підлягали інші об`єкти.

Можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва перевіряється на стадії наявності припису та його виконання про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів. Невиконання припису без поважних причин може вказувати на неможливість перебудови або небажання особи, яка здійснила самочинне будівництво, усувати його наслідки. В інших випадках самочинного будівництва, зокрема, (1) якщо нерухоме майно збудоване або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або (2) без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи (3) належно затвердженого проекту, стаття 376 ЦК України не ставить можливість знесення об`єкта самочинного будівництва в залежність від можливостей його перебудови. Натомість правове значення має позиція власника (користувача) земельної ділянки, а також дотримання прав інших осіб.

Інспекція ДАБК припис не виносила, а отже відсутні докази того, що прибудова має такі порушення, наслідком яких є неможливість перебудови з її гарантованим знесенням.

Позивач не надав належних та допустимих доказів неможливості перебудови, зокрема висновку судової будівельно-технічної експертизи, не клопотав про її проведення і в суді.

Можливий висновок судової будівельно-технічної та пожежно-технічної експертизи мав би встановити (чи навпаки спростувати) невиконання вимог будівельних норм та правил; санітарних і протипожежних норм при будівництві прибудови на земельній ділянці на АДРЕСА_1 , таких доказів позивачем надано також не було.

Верховний Суд у постанові від 02 вересня 2020 року у справі № 641/2895/19 (провадження № 61-338св20), виснував про необхідність з`ясування, яку частину земельної ділянки займає споруджена прибудова, огорожа, їх розмір і конфігурації; на відміну від дій зі звільнення земельної ділянки від паркану, знесення самочинного об`єкта нерухомості (в цьому разі прибудови), відповідно до статті 376 ЦК України є крайнім заходом впливу на забудовника і можливе тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи з метою усунення порушень щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності та коли неможлива перебудова об`єкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення такої перебудови. З огляду на викладене, а також технічні характеристики прибудови, суду необхідно з`ясувати чи вживає відповідач юридично значимі дії спрямовані на узаконення вказаної прибудови та оформлення правовідносин із міською радою щодо користування земельною ділянкою комунальної власності, на якій розташована прибудова, і чи можливе врегулювання спору шляхом досягнення угоди між сторонами.

Позивач, надаючи до суду уточнюючу позовну заяву, так і не надав належних та допустимих доказів, як того вимагають вимоги ст.77-80 ЦПК України, таких як документи, які ідентифікують як земельну ділянку, так і нежитлові приміщення, що знаходяться на земельній ділянці на АДРЕСА_1 , про знесення яких просить позивач, зокрема: акти перевірки дотримання вимог земельного законодавства, складені працівником відділу контролю за використання земель управління земельних відносин, коли саме виявлено порушення земельного законодавства, графічні матеріали, висновки землевпорядної чи будівельно-технічної експертизи, які вказували б на конкретну земельну ділянку на якій розташоване майно відповідача та характеристики будівлі, яку позивач вимагає знести, висновки пожежно-технічної експертизи щодо невиконання санітарних і протипожежних норм при будівництві прибудови, тощо.

Позивачем не доведено, що ДМР використано усі передбачені законодавством України заходи з метою усунення порушень щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності, чи складались відповідні акти та протоколи про адміністративне правопорушення, та чи виносились відповідні постанови суду за наслідками розгляду матеріалів у справі про адміністративне правопорушення, таких доказів також не було надано позивачем, чим порушено вимоги ч. 3 ст.12 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Навпаки, судом з`ясовано, що новий власник відповідач ОСОБА_2 звертався до ДМР із заявою про надання дозволу на розроблення документації на земельну ділянку у розмірі 28,6 кв.м., розташованою під нежитловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, 09.06.2023 ОСОБА_2 звернувся до міської ради з проханням надати йому дозвіл на розробку документації на земельну ділянку (том 3 а.с.82); 25.07.2023 він отримав відповідь №8/13-584 про необхідність надання графічних матеріалів, що забезпечують чітке відображення всіх елементів та написів, що містять графічне зображення земельної ділянки із зазначенням місця розташування її меж (том 3 а.с.84 зворот).

Зазначеним підтверджено, що відповідач ОСОБА_2 вживає юридично значимі дії спрямовані на узаконення вказаної прибудови та оформлення правовідносин із міською радою щодо користування земельною ділянкою комунальної власності, на якій розташована прибудова.

Суд вважає, що позивач обрав, а суд застосував такий спосіб захисту, який є крайнім заходом до відповідача, а саме знесення, що є передчасним.

Не підлягають задоволенню і позовні вимоги про припинення права власності та скасування державної реєстрації на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 із закриттям розділу, оскільки вони є похідними від вимог про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання знести самочинно побудоване нежитлове приміщення.

За таких обставин, вимоги позивача є необгрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати віднести на користь держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 10, 12, 13, 76-82, 89, 229, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви Дніпровської міської ради до Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік І.Л. про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення будівлі, припинення права власності та скасування державної реєстрації - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Токар