КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
номер провадження №22-ц/824/90/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Білич І.М.

суддів Коцюрби О.П., Слюсар Т.А.

при секретарі Рагушіній І.В.

за участю: представника позивача Почерняк І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Білан Любов Миколаївни на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 20 липня 2022 року, постановлену під головуванням суді Деснянського районного суду м. Києва Лісовської О.В.,

у цивільній справі №754/10517/2020 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,-

встановила:

У серпні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, за результатами розгляду якого просив стягнути з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2. кошти у розмірі 9 772 989 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначаючи, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 22 травня 2017 року визнано недійсним заповіт, складений від імені ОСОБА_3 на ім'я відповідача; визнано недійсними отримані відповідачем на підставі заповіту свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майном, а також визнано за ОСОБА_2. право власності у порядку спадкування за законом на наступне майно:

1)Ѕ частину квартири АДРЕСА_1;

2)Ѕ частину квартири АДРЕСА_2;

3)Ѕ частину квартири АДРЕСА_3;

4)ј частину квартири АДРЕСА_4;

5)Ѕ частину квартири АДРЕСА_5;

6)ј частину квартири АДРЕСА_6;

7)3/100 частин квартири АДРЕСА_7;

8)ј частину житлового будинку з відповідними господарськими та побутовими будівлями і спорудами АДРЕСА_8;

9)ј частину гаражу АДРЕСА_9;

10)1/6 частину квартири АДРЕСА_10;

11)ј частину земельної ділянки АДРЕСА_8.

За весь період існування судового спору щодо майна та фактично з моменту заволодіння за недійсним заповітом та свідоцтвами відповідач використовував це майно, отримував від нього дохід - від передачі майна в оренду, чого позивач був позбавлений. Тому звертаючись з даним позовом, просив задовольнити заявлені вимоги та стягнути з відповідача суму недоотриманих коштів з доходу.

20 липня 2022 року у судому засіданні представником позивача подано до суду клопотання про призначення у справі комплексної судової (оціночно-будівельної та економічної) експертизи.

Клопотання мотивовано тим, що розмір недоотриманого позивачем доходу орієнтовно становить 9 772 989 грн., втім, оскільки позивач не є сертифікованим суб'єктом оціночної діяльності та не володіє достатніми спеціальними знаннями у сфері економічної оцінки, - визначення точної суми недоотриманого доходу потребує спеціальних знань.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 20 липня 2022 року вказане клопотання представника позивача задоволено. Призначено по справі комплексну судову (оціночно-будівельну та економічну) експертизу, проведення якої доручено експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

На вирішення експертів поставлено наступні питання:

1) Якою була середня ринкова орендна плата квартири АДРЕСА_1 у період з 01 червня 2013 року по 30 червня 2018 року. Показник середньої ринкової орендної плати визначати відповідно до змін у ринковому рівні орендної плати помісячно.

2) Якою була середня ринкова орендна плата квартири АДРЕСА_2 у період з 01 червня 2013 року по 30 червня 2018 року. Показник середньої ринкової орендної плати визначати відповідно до змін у ринковому рівні орендної плати помісячно.

3) Якою була середня ринкова орендна плата квартири АДРЕСА_3 у період з 01 червня 2013 року по 30 червня 2018 року. Показник середньої ринкової орендної плати визначати відповідно до змін у ринковому рівні орендної плати помісячно.

4) Якою була середня ринкова орендна плата квартири АДРЕСА_4 у період з 01 червня 2013 року по 30 червня 2018 року. Показник середньої ринкової орендної плати визначати відповідно до змін у ринковому рівні орендної плати помісячно.

5) Якою була середня ринкова орендна плата квартири АДРЕСА_5 у період з 01 червня 2013 року по 30 червня 2018 року. Показник середньої ринкової орендної плати визначати відповідно до змін у ринковому рівні орендної плати помісячно.

6) Якою була середня ринкова орендна плата квартири АДРЕСА_6 у період з 01 червня 2013 року по 30 червня 2018 року. Показник середньої ринкової орендної плати визначати відповідно до змін у ринковому рівні орендної плати помісячно.

7) Якою була середня ринкова орендна плата квартири АДРЕСА_6 у період з 01 червня 2013 року по 30 червня 2018 року. Показник середньої ринкової орендної плати визначати відповідно до змін у ринковому рівні орендної плати помісячно.

8) Якою була середня ринкова орендна плата житлового будинку з відповідними господарськими та побутовими будівлями і спорудами АДРЕСА_8, та земельної ділянки з кадастровим номером :04:004:0786, на якій він розташований, у період з 01 червня 2013 року по 30 червня 2018 року. Показник середньої ринкової орендної плати визначати відповідно до змін у ринковому рівні орендної плати помісячно.

9) Якою була середня ринкова орендна плата гаражу АДРЕСА_9 у період з 01 червня 2013 року по 30 червня 2018 року. Показник середньої ринкової орендної плати визначати відповідно до змін у ринковому рівні орендної плати помісячно.

10) Якою була середня ринкова орендна плата квартири АДРЕСА_10 у період з 01 червня 2013 року по 30 червня 2018 року. Показник середньої ринкової орендної плати визначати відповідно до змін у ринковому рівні орендної плати помісячно.

11) З урахуванням оціночно-будівельного дослідження та наданих матеріалів, яким є розмір неотриманих ОСОБА_2 доходів (упущеної вигоди) від здачі в оренду приміщень, вказаних у питаннях 1-10, у період з 01 червня 2013 року по 30 червня 2018 року, що відповідає його долі власності у цьому майні, а саме:

1) Ѕ частини квартири АДРЕСА_1;

2) Ѕ частини квартири АДРЕСА_2;

3) Ѕ частини квартири АДРЕСА_3;

4) 1/4 частини квартири АДРЕСА_4;

5) Ѕ частини квартири АДРЕСА_5;

6) ј частини квартири АДРЕСА_6;

7) 3/100 частин квартири АДРЕСА_7;

8) ј частини житлового будинку з відповідними господарськими та побутовими будівлями і спорудами АДРЕСА_8;

9) ј частини гаражу АДРЕСА_9;

10) 1/6 частини квартири АДРЕСА_10;

11) ј частини земельної ділянки АДРЕСА_8.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1. подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просив скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначаючи, що суд першої інстанції повторно призначив експертизу з питань, які вже ставилися експертам за клопотанням позивача. Оскільки, по справі неодноразово призначалася експертиза, проте була повернута з експертної установи з висновком експерта щодо неможливості проведення експертизи. Крім того, питання щодо обрахування упущеної вигоди в розмірі середньої вартості оренди за весь час перебування нерухомого майна у власності відповідача не входить до предмету доказування у даній справі.

10 листопада 2022 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив представника позивача на апеляційну скаргу, в якому він, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд задовольнити її в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, в силу вимог передбачених положеннями ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вислухавши пояснення учасників справи, які з'явилися у судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи клопотання представника позивача про призначення по справі комплексної судової оціночно-будівельної та економічної експертизи, суд першої інстанції керувався положеннями ст.ст. 103, 104 ЦПК України, враховував предмет позову та неможливість позивача провести точний розрахунок позовних вимог і визначити розмір завданої йому шкоди, відтак вважав, що є всі підстави для задоволення клопотання позивача.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив закон який їх регулює.

Відповідно до положень ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 5 ст.12 ЦПК України визначено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

За змістом вказаних норм кожна сторона має право надавати суду докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, обставин, для з`ясування яких необхідні спеціальні знання - висновки експертизи. У разі, якщо у сторони відсутня можливість самостійно надати висновок, відповідна сторона вправі заявити перед судом про призначення відповідної експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи (ч. 1 ст. 104 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, у серпні 2020 року ОСОБА_2. звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом про стягнення грошових коштів отриманих відповідачем внаслідок використання майна. Сума вимоги щодо недоотриманого доходу від майна розрахована позивачем орієнтовно та визначена в розмірі 9 772 989 грн. Тобто предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача. А підставою посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення його права, та правового обґрунтування необхідності захисту права.

За таких обставин, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо безпідставності призначення експертизи та відсутності підстав для застосування до спірних правовідносин приписів чинного законодавства України про відшкодування шкоди, оскільки вказані доводи спростовуються предметом позову та матеріалами справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією із засад цивільного судочинства є змагальність сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України).

Призначення судом експертизи є одним із способів збирання доказів.

Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст.129 Конституції України.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів (ст. 76 ЦПК України). Предметом доказування є, згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Враховуючи те, що предметом позову є відшкодування шкоди, точний розмір якої позивач не може визначити самостійно у зв'язку з відсутністю спеціальних знань у сфері економічної оцінки, призначення експертизи судом є необхідним для об`єктивного розгляду справи.

Доводами апеляційної скарги є також посилання на те, що судом першої інстанції не прийнято до уваги того, що обставини справи свідчать про відсутність підстав для застосування до спірних правовідносин приписів чинного законодавства України про відшкодування шкоди. З підстав того, що в матеріалах справи є рішення судів, які набрали законної сили та в яких обставини, на які посилається позивач були встановлені судами. Саме на суд покладено обов'язок надавати правову кваліфікацію відносинам сторін та визначати, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17). Кваліфікація правовідносин (набуття майна без достатньої правової підстави за рахунок спадкоємця (позивача), дійшов Верховний Суд в постанові від 03 листопада 2021 року у справі № 754/13502/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів (доходу) отриманого відповідачем від здачі в оренду квартири АДРЕСА_3 з тих самих підстав, що і зазначені у позові по даній справі. Позивач на час подачі клопотання про призначення експертизи був обізнаний із зазначеними судовими рішеннями.

Зазначені доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування ухвали суду так як не ґрунтуються на матеріалах справи та нормах діючого законодавства.

Колегія суддів вважає, що скаржником не було взято до уваги той факт, що справа наразі знаходиться на стадії підготовчого провадження в рамках якого ще не вирішені всі клопотання, що мають значення для справи (в тому числі про витребування доказів), оскільки провадження у справі було зупинено, тому будь-які попередні оцінки підстав/предмету позову, складу доказової бази, співвідношення доказів та їх оцінка, зазначені скаржником на даній стадії є передчасними.

Не знайшли свого підтвердження в ході розгляду також доводи апеляційної скарги в частині зловживання позивачем процесуальними правами, повторності призначення експертизи щодо питань, які вже ставилися.

Згідно до матеріалів справи вбачається, що в грудні 2020 року представником позивача було заявлено клопотання щодо призначення експертизи, яке було задоволено ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 13 квітня 2021 року. В той же час з урахуванням апеляційної скарги відповідача на зазначену ухвалу, справу було витребувано з експертної установи та направлено до суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги відповідача.

Однак, ухвалою Київського апеляційного суду від 04 серпня 2021 року апеляційне провадження було закрито у зв'язку з відмовою від апеляційної скарги ( а.с.197).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2021 року за клопотанням позивача, в даній справі було призначено комплексну (оціночно-будівельну та економічну) експертизу, проведення якої було доручено Державному науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.

07 грудня 2021 року до суду надійшло клопотання експерта за яким, останній просив надати додаткові матеріали та інформацію щодо об'єктів дослідження, строк виконання такого клопотання протягом 45 днів.

20 грудня 2021 року суд направив позивачу копію клопотання для виконання, на виконання якого 17 січня 2022 року позивачем були надані витребувані матеріали, які 19 січня 2022 року були передані судом першої інстанції до канцелярії суду для передачі до експертної установи.

Однак, 01 лютого 2022 року на адресу суду надійшов лист експертної установи по неможливість проведення експертизи у зв'язку із невиконанням клопотання експерта.

Зазначене свідчить про те, що ухвала не була виконана з причин, які не залежали від позивача, відтак повторне ініціювання питання щодо призначення експертизи в даній справі здійснено в рамках діючого ЦПК України, і не може розцінюватися як зловживання процесуальними правами.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду про призначення експертизи постановлена з дотриманням норм процесуального права і підстав для її скасування з доводів викладених в апеляційній скарзі нема.

У зв'язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення, понесені скаржником судові витрати за надання професійної правничої допомоги відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 368, 372,374,375, 381-384, 387 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Білан Любов Миколаївни залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 20 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом направлення касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 січня 2023 року.

Суддя-доповідач:

Судді: