АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року

м. Чернівці

справа № 717/112/23

провадження 22-ц/822/506/23

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіної Н. Ю.

суддів Кулянди М.І., Одинака О.О.

секретаря Паучек І.І.

учасники справи:

позивач Кредитна спілка «Наші люди»

відповідач ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шалар Іон Васильович, на рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 11 квітня 2023 року, головуючий у першій інстанції Туржанський В.В.

ВСТАНОВИВ

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Кредитна спілка «Наші люди» у січні 2023 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором.

Зазначала, що між Кредитною спілкою «Наші люди» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту у формі кредитної лінії від 21 грудня 2021 року № 2420-Л.

Зобов`язання забезпечено договором між Кредитною спілкою «Наші люди» та ОСОБА_2 поруки від 21 грудня 2021 року №2420-Л, договором між Кредитною спілкою «Наші люди» та ОСОБА_4 поруки від 21 грудня 2021 року №2420-Л.

ОСОБА_1 не виконано зобов`язання з повернення кредиту в сумі 499997 грн. 44 коп., сплати процентів в сумі 179825 грн. 32 коп.

Кредитною спілкою «Наші люди» направлено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 вимогу про сплату заборгованості за кредитним договором 10 листопада 2022 року.

Просила стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Кредитної спілки «Наші люди» кредиту в сумі 499997 грн. 44 коп., процентів в сумі 179825 грн. 32 коп.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області від 11 квітня 2023 року позов задоволено, постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Кредитної спілки «Наші люди» 679822 грн 76 коп. заборгованості за кредитним договором.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шалар І.В., в апеляційній скарзі просить рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 11 квітня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у позові Кредитної спілки «Наші люди» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовити.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги

Зазначає про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, визначення пунктом 2.1 договору між Кредитною спілкою «Наші люди» та ОСОБА_1 кредиту у формі кредитної лінії від 21 грудня 2021 року №2420-Л строку договору з 21 грудня 2021 року до 10 січня 2023 року, намір виконати зобов`язання у строк до 10 січня 2023 року.

Кредитною спілкою «Наші люди» направлено ОСОБА_1 вимогу про сплату заборгованості за кредитним договором 10 листопада 2022 року, яку ОСОБА_1 не отримано.

Також вказує на встановлення пунктом 1.3 договору цільового призначення кредиту на підприємницькі потреби, поповнення обігових коштів.

Посилається на наявність обставин, які призвели до значних фінансових ускладнень у приватного підприємця ОСОБА_1 , зокрема, пожежа на підприємстві, військова агресія російської федерації проти України.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шалар І.В., не надходило.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шалар І.В., підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи позов Кредитної спілки «Наші люди» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Кредитної спілки «Наші люди» за договором між Кредитною спілкою «Наші люди» та ОСОБА_1 кредиту у формі кредитної лінії від 21 грудня 2021 року №2420-Л заборгованості за кредитом в сумі 499997 грн 44 коп., за відсотками в сумі 179825 грн 32 коп.

На обгрунтування таких висновків суд першої інстанції зазначив про невиконання зобов`язання за договором між Кредитною спілкою «Наші люди» та ОСОБА_1 кредиту у формі кредитної лінії від 21 грудня 2021 року №2420-Л.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам не відповідає в частині.

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Кредитною спілкою «Наші люди» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту у формі кредитної лінії від 21 грудня 2021 року № 2420-Л.

За змістом пунктів 1.1, .21, 3.1 договору ліміт кредитування визначено сторонами в сумі 500 000 грн строком з 21 грудня 2021 року по 10 січня 2023 року, плата за користування кредитом встановлена у сумі 41% річних за кожен день користування кредитом.

На підставі платіжного доручення Кредитної спілки «Наші люди» від 21 грудня 2021 року №4712 ОСОБА_1 надано кредит в сумі 500 000 грн на підставі договору від 21 грудня 2021 року № 2420-Л.

Зобов`язання забезпечено договором між Кредитною спілкою «Наші люди» та ОСОБА_2 поруки від 21 грудня 2021 року №2420-Л, договором між Кредитною спілкою «Наші люди» та ОСОБА_4 поруки від 21 грудня 2021 року №2420-Л.

До матеріалів справи приєднано вимогу Кредитної спілки «Наші люди» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про сплату заборгованості за кредитним договором від 10 листопада 2022 року, за якою необхідно сплатити заборгованість з сплати процентів в сумі 145565 грн 22 коп.

Відповідно до розрахунку за договором між Кредитною спілкою «Наші люди» та ОСОБА_1 кредиту у формі кредитної лінії від 21 грудня 2021 року № 2420-Л ОСОБА_1 не виконано зобов`язання з повернення кредиту в сумі 499997 грн. 44 коп., сплати процентів в сумі 179825 грн 32 коп.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

На підставі частин першої статті 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися порукою (частина перша статті 546 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

За змістом частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Судом першої інстанції встановлено невиконання зобов`язання за договором між Кредитною спілкою «Наші люди» та ОСОБА_1 кредиту у формі кредитної лінії від 21 грудня 2021 року № 2420-Л.

Відповідно до розрахунку за договором між Кредитною спілкою «Наші люди» та ОСОБА_1 кредиту у формі кредитної лінії від 21 грудня 2021 року № 2420-Л ОСОБА_1 не виконано зобов`язання з повернення кредиту в сумі 499997 грн. 44 коп., сплати процентів в сумі 179825 грн 32 коп.

З огляду на наведене суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про право Кредитної спілки «Наші люди» на стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом в сумі 499997 грн. 44 коп., процентів в сумі 179825 грн 32 коп.

На підставі ч.1ст.367 ЦК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно роз`яснень, які містяться в п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року №12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», суд апеляційної інстанції при перевірці законності й обґрунтованості рішення суду першої інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги згідно з частинами третьою та четвертою статті 303 ЦПК України лише в разі, якщо буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення. За цих умов апеляційний суд перевіряє справу в повному обсязі й зобов`язаний мотивувати в рішенні вихід за межі доводів апеляційної скарги, проведення перевірки справи в повному обсязі.

У підпункті в) пункту 3 частини першої статті 382 ЦПК України визначено, що постанова суду апеляційної інстанції складається з мотивувальної частини із зазначенням мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу.

Разом з тим апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шалар І.В., не містить заперечення щодо визначення заборгованості.

Заслуговують на увагу посилання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шалар І.В., в апеляційній скарзі на цільове при значення кредиту.

Споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 11 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування»).

За змістом пункту 1.3 договору між Кредитною спілкою «Наші люди» та ОСОБА_1 кредиту у формі кредитної лінії від 21 грудня 2021 року № 2420-Л цільове призначення кредиту на підприємницькі потреби на поповнення обігових коштів.

Водночас посилання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шалар І.В., на наявність обставин, які призвели до значних фінансових ускладнень, фактично зводяться до невиконання зобов`язання внаслідок пожежі на підприємстві та військової агресії російської федерації проти України.

Частиною першою статті 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 жовтня 2022 року у справі № 905/857/19 (провадження № 12-56гс21) зазначила, що «Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно (частина перша статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні»).

Викладене свідчить, що єдиний належний документ, який підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань - це сертифікат, виданий у порядку та на підставі статті 14-1 Закону «Про торгово-промислові палати в Україні».

Разом з цим, обставини, які можуть бути кваліфіковані як обставини непереборної сили (форс-мажор), можуть бути підтверджені належними доказами, зокрема висновками експертів, показаннями свідків. Суд також враховує підстави звільнення від доказування - обставини, які визнаються учасниками справи, обставини, визнані судом загальновідомими тощо (статті 75 ГПК України). Отже, суд визнає наявність форс-мажорних обставин з урахуванням установлених обставин справи та наявних у справі доказів».

Відповідно до положень статті 263 ЦК України непереборна сила - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія.

Обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини) - це обставини, що перешкоджають виконанню зобов`язань однією зі сторін, незалежні від її волевиявлення і контролю, а також непереборні при вживанні всіх розумних заходів щодо їх запобігання. Визначення обставин непереборної сили наведено у статті 79 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про договори міжнародної купівлі-продажу товарів (укладена у Відні 11 квітня 1980 року). Для визначення яких-небудь обставин форс-мажорними необхідна обов`язкова наявність ряду чинників: непереборність сили, що викликала ці обставини; неможливість контролювати ситуацію, впливати на неї; виникнення перешкоди не могло бути передбачено під час укладення зобов`язання.

Положеннями частини другої статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» визначено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

У постанові Верховного Суду від 30 листопада 2021 року у справі № 913/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них, як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Водночас ОСОБА_1 не надано доказів наявності форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язання за договором між Кредитною спілкою «Наші люди» та ОСОБА_1 кредиту у формі кредитної лінії від 21 грудня 2021 року № 2420-Л.

Військова агресія російської федерації проти України сама по собі не є підставою для звільнення або зменшення відповідальності за невиконання/неналежне виконання договірних зобов`язань.

З огляду на наведене не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шалар І.В., про наявність підстав для відмови у позові Кредитної спілки «Наші люди».

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої удової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22)).

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).

Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23)).

Згідно із частиною першою статті 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Верховний Суд у постанові від 14 липня 2021 року у справі № 2-701/2010 (провадження № 61-4865св20) зазначив, що необхідно ураховувати, що норми права, що регулюють інститут поруки, не передбачають солідарної відповідальності поручителів між собою за різними договорами поруки, якщо цими договорами не передбачено іншого.

Порука кількох осіб може визначатися як спільна в разі укладення договору поруки кількома поручителями та встановлення умовами договору волевиявлення цих осіб щодо спільного забезпечення зобов`язання. Лише

в такому випадку поручителі відповідають перед кредитором солідарно

з боржником та солідарно між собою (спільна порука).

Разом із тим у разі укладення кількох договорів поруки, які забезпечують виконання одного зобов`язання, виникає кілька самостійних зобов`язань, сторони яких (поручителі) перебувають у правовідносинах з одним боржником, проте не пов`язані правовідносинами між собою. У такому разі кожен поручитель відповідає перед кредитором боржника в обсязі

та відповідно до умов договору поруки, стороною якого він є.

Верховний Суд у постанові від 14 липня 2021 року у справі № 2-701/2010 (провадження № 61-4865св20), вирішуючи даний спір, указав, у тому числі, що кожен із поручителів несе окрему солідарну відповідальність

з боржником перед кредитором відповідно до окремо укладених договорів поруки, такі поручителі не є солідарними боржниками між собою, а кожен

з них несе окрему солідарну відповідальність з боржником.

Договір між Кредитною спілкою «Наші люди» та ОСОБА_2 поруки від 21 грудня 2021 року №2420-Л та договір між Кредитною спілкою «Наші люди» та ОСОБА_4 поруки від 21 грудня 2021 року №2420-Л не передбачають солідарної відповідальності поручителів між собою, а тому зазначені особи не несуть спільної солідарної відповідальності перед позивачем.

З урахуванням того, що кожен із поручителів несе окрему солідарну відповідальність з боржником перед кредитором відповідно до окремо укладених договорів поруки, такі поручителі не є солідарними боржниками між собою, а кожен з них несе окрему солідарну відповідальність

з боржником.

Отже суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Кредитної спілки «Наші люди» 679822 грн 76 коп. заборгованості за кредитним договором на порушення норм матеріального права.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно із п.4 ч.1ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ураховуючи викладене рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 11 квітня 2023 року підлягає зміні з підстав, передбачених п.4 ч.1ст.376 ЦПК України.

Керуючись п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шалар Іон Васильович, задовольнити частково.

Рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 11 квітня 2023 року в частині стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Кредитної спілки «Наші люди» 679 822 грн 76 коп. заборгованості за кредитним договором змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Наші люди» заборгованість за кредитним договором в сумі 679 822 грн 76 коп. солідарно.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь Кредитної спілки «Наші люди» заборгованість за кредитним договором в сумі 679 822 грн 76 коп. солідарно.

В решті залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Н. Ю. Половінкіна

Судді М. І. Кулянда

О. О. Одинак