Провадження № 2/742/858/23
Єдиний унікальний № 742/2667/23
РІШЕННЯ
02 листопада 2023 року
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі головуючого-судді Коваленко А.В., за участю секретаря судового засідання Риндя Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя,-
І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.
У червні 2023 року позивач звертаючись до суду з позовною заявою в якій просить суд визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 житловий будинок , загальною площею :55, 9 кв.м, житловою площею 28,9 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами: сарай з прибудовою «В1», вбиральня «У1», огорожа, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1 / 2 частки житлового будинку.
Свої вимоги аргументує тим, що 15.10.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, про що Згурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .
Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1
15.02.2022 року подружжям було придбано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу № 274 від 15.02.2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Варавою Ніною Петрівною.
Відповідно до звіту про оцінку майна № 23-05/23-03 вартість вищевказаного нерухомого майна становить 44 054,00 грн.
В квітні 2022 року позивачем було подано позовну заяву про розірвання шлюбу, тому що відносини між сторонами погіршились настільки, що подальше спільне життя і збереження шлюбу було неможливим та суперечило інтересам позивача.
Також, сторонами не досягнуто згоди щодо розподілу спільного сумісного майна подружжя, а тому виникла необхідність у зверненні до суду з метою врегулювання спору.
Позивач вважає, що необхідно визнати за ним право власності на 1/2 частину об`єкту нерухомого майна, який був набутий подружжям в зареєстрованому шлюбі.
05.09.2023 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник позивача зазначає, що 15 жовтня 2016 року відповідач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уклали шлюб, який був зареєстрований Згурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №32. Прізвище дружини після шлюбу - ОСОБА_6
За час шлюбу у них народилася дитина донька - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Зареєстроване місце проживання доньки - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з матір`ю ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 . Батьком дитини є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідач ОСОБА_3 мріяла придбати - купити собі у особисту приватну власній дачний будинок у селі для відпочинку, але спільних з позивачем ОСОБА_1 грошових коштів для придбання - купівлі не було.
Позивач ОСОБА_1 проти придбання дачного будиночку у селі для відпочинку заперечував, посилаючись на відсутність грошових коштів.
Особистих грошових коштів відповідача ОСОБА_3 у розмірі 84 360 (вісімдесят чотири тисячі триста шістдесят) грн., на придбання - купівлю у особисту приватну власність дачного будинку не вистачало.
Особисті грошові кошти у розмірі 84 360 (вісімдесят чотири тисячі триста шістдесят) грн. відповідач ОСОБА_7 отримала від продажу, 27 січня 2016 року належної їй особисто земельної ділянки, тобто до укладення шлюбу з позивачем ОСОБА_1 , який було укладено 15 жовтня 2016 року.
Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27 січня 2016 року посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Гамзатовой А.А., реєстровий №82, ОСОБА_8 - продавець, передала у власність, а ОСОБА_9 - покупець, прийняла та оплатила продавцю, за земельну ділянку ділянку за адресою АДРЕСА_2 . грошові кошти у сумі 84 360 (вісімдесят чотири тисячі триста шістдесят) грн.
Так, грошові кошти у сумі 84 360 (вісімдесят чотири тисячі триста шістдесят) грн. були особистими грошовими коштами ОСОБА_3 .
Так як, особистих грошових коштів відповідача ОСОБА_3 у розмірі 84 360 (вісімдесят чотири тисячі триста шістдесят) грн.. на придбання - купівлю у особисту приватну власність дачного будинку не вистачало, відповідач ОСОБА_3 , виявила бажання заробити особисті грошові кошти шляхом сурогатного материнства.
Відповідно до заяви ОСОБА_3 від 11 лютого 2020 року, ОСОБА_3 виявляє бажання стати сурогатною матір`ю. Розуміє, що для цього вона повинна пройти клінічне обстеження. Заявляє, що повідомила лікарю закладу охорони здоров`я МЦ ТОВ "ВІОТЕХСОМ усю відому їй інформацію про стан свого здоров`я, спадкові, венеричні, психічні та інші захворювання в її родині.
У вересні 2021 року стосунки між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не склалися, між ними постійно стали виникати сварки, вони перестали займатися спільним господарством, припинили сімейні стосунки, та стали мешкати окремо один від одного.
ОСОБА_3 з дитиною донькою - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , стала проживати за адресою: АДРЕСА_2 , а ОСОБА_1 став мешкати за адресою: АДРЕСА_3 .
У лютому 2022 року відповідач ОСОБА_3 знайшла для придбання дачний будинок в селі для відпочинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 15 лютого 2022 року посвідченого приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Варавою Н.П., зареєстрованого в реєстрі за №274, ОСОБА_10 - передала у власність (продала), а ОСОБА_3 - прийняла у власність (купила), житловий будинок АДРЕСА_1 . Житловий будинок, зазначений в плані - літ. "А1", загальною площею 55.5 кв.м., житловою площею 28 кв.м.. до якого відносяться господарські будівлі та споруди: сарай з прибудовою - літ. "Б1". вбиральня - літ. "У", огорожа - літ. "№". Відповідно до п.3 договору, продаж вчинено за 200000 грн.
Так, як станом на час придбання будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме станом на 15 лютого 2022 року відповідач ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі з позивачем ОСОБА_1 позивач ОСОБА_1 надавав письмову згоду на придбання будинку. Відповідно до п.7 договору купівля цього житлового будинку ОСОБА_3 проводиться за згодою чоловіка ОСОБА_1 справжність підпису якого на заяві засвідчено приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Варавою Н.П.. 15 лютого 2023 року, зареєстрованої в реєстрі за №273.
Будинок АДРЕСА_1 , відповідач ОСОБА_3 придбала за грошові кошти які належали їй особисто, отримані за сурогатне материнство, тому є особистою приватною власністю відповідача ОСОБА_3 , а тому просить у задоволенні позову відмовити.
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.
Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Коваленка А.В. від 06.06.2023 року призначено справу до підготовчого судового засідання на 09 год 00 хв 06 липня 2023 року.
06 липня 2023 року розгляд справи відкладено в зв`язку з неявкою учасників справи та призначено розгляд справи на 09 год 00 хв. 26 липня 2023 року.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 26.07.2023 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу судового розгляду на 09 год 00 хв 19 вересня 2023 року.
19 вересня 2023 року розгляд справи відкладено в зв`язку з неявкою учасників справи та призначено розгляд справи на 09 год 00 хв. 17 жовтня 2023 року.
17 жовтня 2023 року справу знято з розгляду на призначено судове засідання на 02 листопада 2023 року.
ІІІ. Позиції сторін.
В судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач та представник в судове засідання не зявилися, але надали суду заяву, в якій просять розглядати справу без їх участі, та відмовити в задоволенні позову.
ІV. Фактичні обставини встановлені судом.
15 жовтня 2016 року відповідач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уклали шлюб, який був зареєстрований Згурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №32. Прізвище дружини після шлюбу ОСОБА_6 ( а.с.12).
ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_4 народження, батьками якої є : ОСОБА_3 мати, ОСОБА_1 батько.( а.с.13
Зареєстроване місце проживання доньки - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з матір`ю ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , батьком дитини є ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 .( а.с.11)
Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 15 лютого 2022 року посвідченого приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Варавою Н.П., зареєстрованого в реєстрі за №274, ОСОБА_10 - передала у власність (продала), а ОСОБА_3 - прийняла у власність (купила), житловий будинок АДРЕСА_1 . Житловий будинок, зазначений в плані - літ. "А1", загальною площею 55,5 кв.м., житловою площею 28 кв.м. до якого відносяться господарські будівлі та споруди: сарай з прибудовою - літ. "Б1". вбиральня - літ. "У", огорожа - літ. "№". Відповідно до п.3 договору, продаж вчинено за 200000 грн.
Відповідно до п.7 Договору купівля цього житлового будинку ОСОБА_3 проводиться за згодою чоловіка ОСОБА_1 справжність підпису якого на заяві засвідчено приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Варавою Н.П.. 15 лютого 2022 року, зареєстрованої в реєстрі за №273.( а.с.70-71)
Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27 січня 2016 року посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Гамзатовой А.А., реєстровий №82, ОСОБА_8 - продавець, передала у власність, а ОСОБА_9 - покупець, прийняла та оплатила продавцю, за земельну ділянку за адресою АДРЕСА_2 . грошові кошти у сумі 84 360 (вісімдесят чотири тисячі триста шістдесят) грн.( а.с. 108-110)
Відповідно до заяви ОСОБА_3 від 11 лютого 2020 року, ОСОБА_3 виявляє бажання стати сурогатною матір`ю. (а.с.111)
Відповідно до спільного договору від 14 квітня 2020 року щодо здійснення ДРТ методом сурогатного материнства між подружжям та сурогатною матір`ю( ОСОБА_3 ), передбачено, що на 16 тижні вагітності батьки-замовники виплачують 2000 євро на розрахунковий рахунок сурогатної матері на покриття витрат на харчування та забезпечення нормального перебігу вагітності за увесь період вагітності, для отримання вказаних коштів сурогатна матір має відкрити валютний рахунок. Відповідно до п.1.11 договору, батьки- замовники надають сурогатної матері суму в розмірі 6000 євро на 27 тижні вагітності на розрахунковий рахунок сурогатної матері та 7600 євро після народження дитини ( а.с.112-117).
Зава від 22 грудня 2020 року відповідно до якої ОСОБА_3 дала згоду щодо визначення батьками народженої нею дитини інших громадян.( а.с.118)
До Реєстру застрахованих осіб ОСОБА_1 з 2000 по 2023 рік мав офіційний дохід.
V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Згідно з ч.1 ст.316, ст.317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до приписів ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Частиною 1 ст. 355 ЦК України визначено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (ч. 1 ст. 368 ЦК).
Положеннями ч. 1 ст. 369 ЦК України встановлено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до п.2 ст. 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогами про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
За загальним правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначено статтею 61 СК України, згідно з частиною третьою якої якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Норма частини 3 статті 61 СК України кореспондує частині 4 статті 65 СК України, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.
Верховний Суд України в п.п.23, 24 Постанови Пленуму від 21.12.2007 р. № 1 "Про практику застосування судами законодавства про розгляді справ право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз`яснив, що при вирішенні спорів між подружжям про майно необхідно з`ясувати джерело і час його придбання, а також роз`яснив, що не належить до спільної сумісної власності майно набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто.
Відповідно до правового висновку, що міститься у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 травня 2016 року у справі № 6-1327цс15, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але і спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна.
За таких обставин за нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані з сім`єю інтереси одного з подружжя.
Судом встановлено, що 15.02.2022 року перебуваючи в шлюбі з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 придбала житловий будинок АДРЕСА_1 .
Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_3 , до укладення шлюбу , а саме 27 січня 2016 року продала належну їй земельну ділянку яка розташована за адресою АДРЕСА_2 , за 84 360 гривень.
Також встановлено, що ОСОБА_3 , за сурогатне материнство отримала кошти в розмірі 15 600 євро.
Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін.
Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Надаючи оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд констатує, що відповідачем ОСОБА_3 не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що спірний будинок було придбано саме за кошти отримані відповідачем за продаж земельної ділянки чи за кошти отримані в зв`язку з сурогатним материнством.
Теоретичні припущення купівлі спірного будинку за особисті кошти ОСОБА_3 не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Крім того , слід зазначити, що при придбанні будинку ОСОБА_3 не була позбавлена можливості указати в договорі, що оплату за будинок здійснено за її власні кошти, що даний будинок є її особистою власністю.
Однак, купуючи даний спірний будинок ОСОБА_3 , не повідомила нотаріуса, що купує його для себе, за свої особисті кошти, не в інтересах сім`ї, тому нотаріус отримала відповідну згоду у її чоловіка ОСОБА_1 .
Безпідставними суд вважає доводи відповідача про те, що позивач не мав ніяких доходів, оскільки дані твердження спростовані дослідженим в судовому засіданні реєстром застрахованих осіб, відповідно до якого ОСОБА_1 офіційно отримував доходи.
Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності суд вважає, що ОСОБА_3 не спростовано належними та допустимими доказами, доводів ОСОБА_1 про те, що спірний будинок був придбаний під час шлюбу в інтересах сім`ї .
Оскільки факт придбання ОСОБА_3 спірного будинку за особисті кошти не доведено, належними та допустимими доказами, то презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя не спростовано, а ОСОБА_1 довів, що договір купівлі продажу спірної квартири укладався в інтересах сім`ї, за попередньою домовленістю з ОСОБА_3 , з якою він на час укладення договору перебував в зареєстрованому шлюбі, то вказаний будинок є сумісною власністю подружжя, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та визнання права власності на 1 / 2 частину будинку АДРЕСА_1 .
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13 березня 2019 року в справі справа № 334/9028/15-ц.
VІ. Розподіл судових витрат.
Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позовні вимоги задоволено , то з відповідача на користь позивача підлягає сплачений судовий збір в розмірі 2147,20 гривень.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до договору про надання правничої допомоги від 07 травня 2023 року № 917 та додаткової угоди від 22 травня 2023 року, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням «Романа Сацика» , виконавець бере на себе зобов`язання надати правову допомогу(45-49,51).
Відповідно додатку № 1 до договору про надання правничої допомоги від 07.05.2023 року, акту про надану правову допомогу № 1 від 26.05.2023 року, детального опису робіт від 26 травня 2023 року витрати на правничу допомогу становлять 7750 гривень, які складаються: 500 гривень- консультація,750гривень адвокатський запит, 5000 гривень підготовка позовної заяви, 1500 гривень підготовка клопотань про витребування доказів.
Відповідно до квитанції № 3005833 від 26.05.2023 року ОСОБА_2 отримав 7500 гривень за надання правничої допомоги за договором від 07.05. 2023 року № 917.
Надаючи оцінку обґрунтованості та співмірності понесених відповідачем витрат на правничу допомогу, суд вважає, що витрати є обгрунтованими та співмірними зі складністю справи.
Враховуючи, що позовні вимоги задоволено , а відповідач не заявляв вимоги щодо не співмірності вказаних витрат, суд , вважає , що витрати понесені позивачем на правничу допомогу підлягають задоволення в розмірі 7500,00 гривень.
Керуючись вищевикладеним, на підставі ст.12, 13, 81, 258-259, 263, 264, 265, 352, 354, 355ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя задовольнити.
Визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 житловий будинок , загальною площею :55, 9 кв.м, житловою площею 28,9 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами: сарай з прибудовою «Б1», вбиральня «У1», огорожа, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1 / 2 частки житлового будинку, загальною площею: 55,9 кв.м, житловою площею 28,9 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами: сарай з прибудовою "Б1», вбиральня «У1», огорожа, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , 2147 (дві тисячі сто сорок сім) грн 20 коп. в рахунок відшкодування коштів за судовий збір сплачений при подачі позовної заяви та 7750 (сім тисяч сімсот п`ятдесят) грн - витрат понесених на правничу допомогу.
Рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Суддя Анатолій КОВАЛЕНКО