УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 638/13533/22

провадження № 61-15047ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

учасники справи:

позивач - Комунальне підприємство «Житлокомсервіс»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2021 року у складі судді Штих Т. В. та постанову Полтавського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року у складі колегії суддів: Пилипчук Л. І., Триголов В. М., Чумак О. В.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року Комунальне підприємство «Житлокомсервіс» (далі -КП «Жилкомсервіс») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 01 квітня 2014 року до 01 вересня 2020 року у сумі 12 816,47 грн.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2020 року відкрито спрощене провадження у вказаній справі; призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін; роз`яснено відповідачу право протягом 15 днів з дня отримання копії даної ухвали надіслати суду відзив на позовну заяву, а також право на пред`явлення зустрічного позову у строк для подання відзиву.

17 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зустрічним позовом до КП «Жилкомсервіс» про визнання порушеним конституційного права, передбаченого статтями 32, 41 Конституції України, зобов`язання вчинити дії, списавши грошові кошти, які витребовуються із нього, як безнадійну заборгованість, постановивши до стягнення із відповідача на його користь шкоду в розмірі 25 100,00 грн.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про об`єднання в одне провадження справи за позовом КП «Жилкомсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території та зустрічним позовом ОСОБА_1 до КП «Жилкомсервіс» про визнання порушеним конституційного права, передбаченого статтями 32, 41 Конституції України, зобов`язання вчинити дії, списавши грошові кошти, які витребовуються із нього, як безнадійну заборгованість, постановивши до стягнення із відповідача на його користь шкоду у розмірі 25 100,00 грн.

Повернуто зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 та роз`яснено можливість звернення із указаною позовною заявою у передбаченому чинним законодавством порядку.

Суд першої інстанції, керуючись положеннями частини другої статті 193 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), дійшов висновку, що такі позови не є взаємопов`язані, а тому не можуть розглядатися в одному провадженні, тому наявні підстави застосування наслідків, передбачених частиною третьою статті 194 цього Кодексу.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2021 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про те, що відсутні підстави вважати що спільний розгляд таких позовів сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору, можливості взаємозаліку первинних та зустрічних вимог колегія суддів не встановила.

ОСОБА_1 у жовтні 2023 року звернувся засобами поштового зв`язку до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року у вищевказаній справі, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу до суду першої інстанції.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуваними судовими рішеннями порушено норми Конституції України та безпідставно відмовлено у об`єднанні в одне провадження позовів та повернення зустрічного позову, чим порушено право заявника на доступ до правосуддя. Зазначає що обидва позови взаємоповязані, а їх спільний розгляд є доцільним, зокрема, вони виникають із одних правовідносин, а задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову

Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до частини шостої статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Вивчивши касаційну скаргу, зміст ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2021 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року, Верховний Суд дійшов висновку, що скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 49 ЦПК України відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову (частини перша та друга статті 193 ЦПК України).

Умовами пред`явлення зустрічного позову є: взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним, що виявляється у тому, що вони виникають з одних правовідносин; доцільність сумісного розгляду основного й зустрічного позовів, оскільки це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити фактичні взаємовідносини сторін, виключити ухвалення взаємосуперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Доцільним є сумісний розгляд первісного і зустрічного позову, якщо задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Недоцільно розглядати первісний і зустрічний позови, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування, призведе до необхідності залучення нових учасників процесу.

Судами встановлено, що предметом первісного позову КП «Жилкомсервіс» є стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, що надаються останньому, як власнику житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . За змістом такого позову відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг, які надаються позивачем на підставі публічного договору, опублікованому в газеті «Слобода» від 28 листопада 2006 року № 95/1 відповідно до Розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та на підставі пункту 5 частини другої статті 7 цього Закону повинен сплатити заборгованість, заявлену до стягнення.

Водночас, за змістом зустрічного позову відповідач доводить незаконне управління та використання підприємством з метою отримання прибутку спільного майна, а саме: будинку АДРЕСА_2 , який не відноситься до житлового фонду комунальної власності міста та є спільною власністю мешканців такого будинку. На підставі викладеного, просить: визнати порушеними конституційні права, передбачені статтями 32, 41 Конституції України, зобов`язати КП «Жилкомсервіс» списати грошові кошти, які витребовуються із нього за первісним позовом, як безнадійну заборгованість; стягнути із відповідача на його користь спричинену шкоду в розмірі 25 100,00 грн.

Встановивши, що первісний та зустрічний позови містять різний предмет, зміст вимог та обставини, які підлягають доказуванню, прийняття зустрічного позову до спільного розгляду із первісним позовом може призвести до невиправданого порушення строків розгляду за правилами загального позовного провадження, а спільний розгляд зазначених позовів є недоцільним, оскільки об`єднання їх в одне провадження істотно розширить предмет доказування та призведе до затягування розгляду первісного позову по суті, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для прийняття зустрічного позову ОСОБА_1 .

Апеляційний суд доцільно зазначив, що можливе задоволення зустрічного позову відповідача та визнання порушеними його конституційних прав, зобов`язання списати заборгованість за первісним позовом, як безнадійну, та стягнути з відповідача кошти в рахунок відшкодування спричиненої шкоди, не виключає можливість задоволення первісного позову про стягнення заборгованості за послуги надані на підставі договору про надання житлово-комунальних послуг. Обґрунтувавши зазначений висновок тим, що можливе визнання порушеними конституційних прав відповідача є підставою відшкодування шкоди, що не виключає його, відповідача, відповідальності за неналежне виконання договору про надання житлово-комунальних послуг та стягнення з нього такої заборгованості. При цьому списання заборгованості за зобов`язанням щодо якого минула позовна давність (безнадійна заборгованість) не є підставою об`єднання таких позовів в одне провадження та їх спільний розгляд.

Аргументи касаційної скарги не спростовують висновків суду, правильне застосовування судами першої та апеляційної інстанцій норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судових рішень.

Оскільки правильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при вирішенні питання про повернення зустрічного позову у справі є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись частинами четвертою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом Комунального підприємства «Жилкомсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний О. В. Ступак