Ухвала

04 січня 2023 року

м. Київ

справа № 523/11968/19

провадження № 61-186ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 29 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 29 вересня

2022 року, позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію майнової шкоди у розмірі 574 554 грн та компенсацію моральної шкоди у розмірі 60 000 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

30 грудня 2022 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить поновити строк на касаційне оскарження рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2020 року та постанови Одеського апеляційного суду від 29 вересня 2022 року, скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про відому у позові.

ОСОБА_1 стверджує, що постанова суду апеляційної інстанції не була йому вручена.

За правилами частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.

Суд виходить з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними, зокрема, у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали своєчасному зверненню зі скаргою.

Відповідно до частини п`ятої статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень повний текст постанови Одеського апеляційного суду від 29 вересня 2022 року складений

19 жовтня 2022 року, оприлюднений в реєстрі 21 жовтня 2022 року.

У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження заявник не зазначає коли він чи його представник отримали постанову суду апеляційної інстанції чи ознайомилися з повним текстом оскаржуваного судового рішення апеляційного суду, що позбавляє суд касаційної інстанції можливості перевірити наявність підстав для поновлення пропущеного строку з урахуванням положень частини другої статті 390 ЦПК України.

Оскільки до відкриття касаційного провадження Верховний Суд позбавлений можливості здійснити перевірку своєчасного направлення судом апеляційної інстанції засобами поштового чи електронного зв`язку копії оскаржуваного рішення або доказів отримання цього судового рішення, відповідні докази мають бути надані заявником до суду касаційної інстанції.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року (заява № 3236/03) вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.

Отже, доводи, наведені заявником, не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень.

Частиною третьою статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених процесуальним законом, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята до провадження судом касаційної інстанції, оскільки не відповідає вимогам пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, зокрема у зв`язку із тим, що заявником сплачено судовий збір у меншому розмірі, ніж передбачено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір»

судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1січня календарного року,

в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

З касаційної скарги слідує, що заявник оскаржує судові рішення судів попередніх інстанцій щодо стягнення з нього на користь позивачки 634 554 грн.

Враховуючи характер спору, ціну позову та клопотання касаційної скарги, розмір судового збору за подання касаційної скарги становить 12 691,08 грн (634 554 *1%*200%).

ОСОБА_1 сплатив судовий збір частково - у розмірі 4 890 грн. Сума судового збору за подання касаційної скарги, яка підлягає доплаті, складає 7 800 грн 08 коп.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК

у Печерському районі, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати докази сплати судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про

що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 29 вересня 2022 року залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги до 20 січня 2023 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

З метою об`єктивного встановлення обставин та правильного вирішення питання щодо відкриття касаційного провадження запропонувати Суворовському районному суду м. Одеси направити на електронну адресу Верховного Суду із посиланням на номер справи та номер провадження (№ 61-186ск23) інформацію щодо наявності у матеріалах цивільної справи № 523/11968/19 доказів направлення (вручення) відповідачу та/або його представнику копії постанови Одеського апеляційного суду від 29 вересня 2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников