Справа № 138/2799/23
Провадження № 2/756/5501/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року місто Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Ткач М.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про стягнення страхового відшкодування,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про стягнення страхового відшкодування.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26.09.2023 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про стягнення страхового відшкодування за шкоду, заподіяну в результаті ДТП передано до Оболонського районного суду міста Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.10.2023 вищезазначену позовну заяву розподілено судді Ткач М.М.

Судом був зроблений запит до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо місцезнаходження відповідача.

06.11.2023 на адресу суду надійшла відповідь на запит.

Суд, дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Однією із умов реалізації права особи на пред`явлення позовної заяви є дотримання вимог підсудності.

Відповідно норм ЦПК України існує загальна підсудність справ за місцезнаходженням відповідача (ст. 27 ЦПК України), альтернативна підсудність за вибором позивача (ст.28 ЦПК України) та виключна підсудність (ст. 30 ЦПК).

Відповідно до ч.2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Так, у позовній заяві зазначено, що місцезнаходженням відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» є: м. Київ, вул. Північна, буд. 2-А.

Разом з тим, за інформацією, яка містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням юридичної особи - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт», є: м. Київ, вул. Багговутівська, буд. 17-21, що територіально відноситься до Шевченківського району м. Києва.

Також, слід зазначити, що відповідно до ч.6 ст. 28 ЦПК України, позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Відповідно до ч. 16 ст. 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності (стаття 109 ЦПК, в редакції 2004 року, що діяла до 15 грудня 2017 року) і правилом альтернативної підсудності (стаття 110 ЦПК, в редакції 2004 року, що діяла до 15 грудня 2017 року) підсудна справа, належить виключно позивачеві (частина чотирнадцята статті 110 ЦПК в редакції 2004 року, що діяла до 15 грудня 2017 року).

Якщо позивач при пред`явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

Отже, дане положення встановлює правила підсудності на вибір позивача - альтернативної підсудності. Сутність цієї підсудності полягає у тому, що вона не виключає можливості звернення до суду за правилами загальної підсудності, а, навпаки, поряд з цією, встановлює можливість звертатися до іншого або інших судів, тобто встановлює альтернативу - можливість для позивача обирати один із двох чи декількох судів.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позовних вимог є відшкодування шкоди, заподіяної позивачу пошкодженням його майна (автомобіля) в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 08.10.2022 по вул. Київській у м. Могилів-Подільський, Вінницької області, внаслідок зіткнення автомобіля під керуванням позивача з автомобілем, цивільно-правова відповідальність власника якого застрахована у відповідача.

Між сторонами спору в межах даної цивільної справи відсутні договірні відносини щодо страхування. Страхувальником за договором страхування є особа, що вчинила ДТП - ОСОБА_2 .

Потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється відповідними правами за договором.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої у постанові від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

У даному випадку позивачем пред`явлено позов до страховика про стягнення страхового відшкодування внаслідок заподіяння шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно із ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Отже, за своєю правовою природою стягнення страхового відшкодування на підставі договору про страхування цивільно-правової відповідальності особи, що заподіяла шкоду, є вимогою про відшкодування шкоди, а отже, позивач вправі пред`являти такий позов за місцем заподіяння шкоди.

Ураховуючи те, що місцезнаходження відповідача не зареєстроване в Оболонському районі м. Києва, відомості про те, що дорожньо-транспортна пригода сталася в Оболонському районі м. Києва матеріали справи також не містять, суд приходить до висновку, що дана справа не підсудна Оболонському районному суду м. Києва.

При цьому, суд ураховує, що при поданні позовної заяви позивач обрав альтернативну підсудність позовної заяви за місцем заподіяння шкоди, відповідно положень ч. 6 ст. 28 ЦПК України.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Інтерпретація суті конструкції "суд, встановлений законом" викладена Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України". Так, ЄСПЛ наголосив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Правова позиція ЄСПЛ у вказаній справі дозволяє виокремити дві умови відповідності критерію "суд, встановлений законом": організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

З наведеного вище вбачається, що розгляд справи судом з порушенням правил територіальної юрисдикції є порушенням права особи на справедливий суд (ч. 1 ст. 6 Конвенції) та підставою для скасування ухваленого у справі рішення (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку, що вказана справа не є підсудна Оболонському районному суду м. Києва та була передана помилково. У даному випадку відсутній спір між судами про підсудність.

За таких обставин, вважаю за необхідне направити позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про стягнення страхового відшкодування, разом з доданими до нього документами, на розгляд Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області.

Керуючись статтями 27, 28, 31, 259, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про стягнення страхового відшкодування, разом з доданими до неї документами, як помилково направлену - повернути на розгляд до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області (Вінницька область, м. Могилів-Подільський, вулиця Сагайдачного, 1/30).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя М.М. Ткач