Справа № 133/1907/22
Провадження 2/127/3247/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Борисюк І.Е., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

До Козятинського міськрайонного суду Вінницької області звернулосьАкціонерне товариство «Українська залізниця» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , де позивач здійснює надання комунальних послуг з водопостачання та водовідведення. Споживаючи надані комунальні послуги відповідачка не виконувала належним чином обов`язку по сплаті коштів за отримані послуги, у зв`язку із чим виникла заборгованість в сумі 8 007, 62 гривень, що підтверджується розрахунком суми заборгованості за надані ВСП «Київським територіальним управлінням філії «БМЕС» АТ «Українська залізниця».

Вищевикладене й стало підставою для звернення позивача до суду із вимогами про стягнення з відповідачки на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» заборгованості за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 8 007, 62 гривень.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 06.10.2022 цивільну справу передано до Вінницького міського суду Вінницької області в порядку, встановленому ст. 31 ЦПК України.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.11.2022 вищевказану цивільну справу прийнято до свого провадження та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом, і витребувано докази по справі.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалу суду від 07.11.2022 та копію позовної заяви із доданими до неї документами відповідачка отримала 17.11.2022. (а.с. 31)

У строк, визначений ухвалою суду від 07.11.2022, від відповідача відзив не надійшов.

28.11.2022 від позивача на адресу суду надійшли витребувані ухвалою суду від 07.11.2022 докази.

Будь-які інші докази по справі, крім тих, що надані позивачем разом із позовною заявою та на виконання ухвали суду від 07.11.2022, чи інші клопотання від учасників справи на адресу суду не надійшли.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

За відомостями відділу обліку моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Вінницькій області ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с. 17)

Відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Палагутіною В.О. 21.10.2005 і зареєстрованого в реєстрі за № 2353, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 . (а.с. 9-9зв.)

Згідно довідки, виданої начальником ВСП «Київська дирекція» філії «БМЕС» АТ «Укрзалізниця» 01.06.2022, відповідачка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та є абонентом послуг з водопостачання і водовідведення ВСП «Київська дирекція» (особистий абонентський № НОМЕР_1 ). (а.с. 7)

Відповідно до ліцензії, виданої на підставі рішення Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 3217 від 29.12.2015, АТ «Укрзалізниця» здійснює господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. (а.с. 35)

Згідно із Законом України «Про захист прав споживачів» споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Отже, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Надання послуг позивачем відповідачу підтверджується тим, що квартира АДРЕСА_3 , належить до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення.

Також, судом прийнято до уваги, що користування квартирою у багатоповерховому житловому будинку без отримання послуг з водопостачання і водовідведення, в даному випадку, є неможливим.

Суду не надано доказів того, що квартира АДРЕСА_3 від`єднана від систем централізованого водопостачання і водовідведення.

Таким чином, відповідач, яка хоча й зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , однак є власником квартири АДРЕСА_3 , який отримує житлово-комунальні послуги для власних потреб саме за цією адресою, є споживачем послуг з водопостачання та водовідведення, що надаються їй позивачем.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч. 1 і ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п. 23 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 за № 690, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, плата за послугу розраховується виходячи з розміру тарифу на послугу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг. Згідно п. 24 і п. 25 цих Правил споживач здійснює оплату за спожиті послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені договором; споживач не звільняється від оплати послуг, отриманих ним до укладення договору; розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць; оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інший порядок та строки не визначені договором.

У відповідності до п. 33 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 за № 690, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02.02.2022 № 85 чинній з 04.02.2022, плата за послуги розраховується виходячи з розмірів затверджених тарифів та обсягу спожитих послуг, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства.

Згідно із вищевказаними Правилами, розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитих послуг, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиті послуги), якщо інший порядок та строки не визначені договором (п. 37). Споживач здійснює оплату спожитих послуг щомісяця в порядку та строки, визначені договором (п. 38). Споживач не звільняється від оплати послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (п. 39). Споживач не звільняється від плати за абонентське обслуговування у разі відсутності фактичного споживання ним послуг. (п. 39)

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), відповідно до ст. 610 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено неналежне виконання відповідачем обов`язків щодо оплати послуг з водопостачання та водовідведення.

Відповідачем не спростовані повідомлені позивачем обставини справи.

Відповідно до законів України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» та «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі НКРЕКП), встановлює тарифи на водопостачання та водовідведення тим суб`єктам природних монополій та суб`єктам господарювання на суміжних ринках, ліцензування діяльності яких вона здійснює.

Відповідними постановами НКРЕКП встановлено АТ «Українська залізниця» тарифи на послуги з централізоване водопостачання та водовідведення.

З розрахунку заборгованості за надані позивачем послуги з водопостачання та водовідведення відповідачу за період з 01.07.2019 по 01.06.2022, борг становить 8 007, 62 гривень. В рахунок погашення заборгованості в цей період споживачем жодних оплат не здійснювалось. (а.с. 6)

Судом встановлено нарахування плати відповідачу за водопостачання та водовідведення за затвердженими в установленому порядку тарифами.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, відповідно до ст. 611 ЦК України.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно ч. 1 ч. 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву.

Сторонами по справі у відповідності до ч. 4 ст. 83 ЦПК України не було повідомлено про неможливість подання доказів у встановлений законом строк. Крім того, будь-які інші докази, ніж ті, що були надані позивачем разом із позовною заявою та на виконання вимог судового рішення, подані не були. Заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, до суду не надходили.

Будь-які клопотання про витребування доказів по справі в зв`язку з неможливістю їх самостійного надання та заяви про забезпечення доказів до суду сторонами по справі не подавалися.

Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи.

Також, судом в ухвалі суду від 07.11.2022 було роз`яснено сторонам по справі наслідки ненадання суду доказів по справі, дії в разі неможливості надання доказів, а також право і порядок звернення до суду із заявами та клопотаннями.

Отже, кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд.

Згідно із ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В даному випадку, суд позбавлений права на збирання доказів по справі з власної ініціативи, що було б порушенням рівності прав учасників судового процесу.

Відповідно до ч. 2 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 2, п. 4, п. 6 і п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та положення ч. 8 ст. 279 ЦПК України, судом досліджуються докази і письмові пояснення, викладені в заявах по суті, в даному випадку пояснення, викладені в позовній заяві, і докази, надані разом із нею.

Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачем у позові, оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача, шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01.07.2019 по 01.06.2022в сумі 8 007, 62 гривень.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в сумі 2 481, 00 гривень, що підтверджується платіжними дорученнями № 16091 від 22.07.2022. (а.с. 1)

Враховуючи положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 481, 00 гривень.

Доказів понесення сторонами по справі інших судових витрат суду не надано.

Враховуючи наведене, керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 за № 690, в редакції чинній до 04.02.2022, Правилами надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 за № 690, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02.02.2022 № 85, чинній з 04.02.2022, ст.ст. 11, 15, 16, 525, 526, ч. 1 ст. 530, ст.ст. 610, 611, ч. 1 ст. 612 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 10-13, 76-83, 89, 133, 141, 229, 258, 259, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» заборгованість за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01.07.2019 по 01.06.2022 в сумі 8 007 (вісім тисяч сім) гривень 62 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» судовий збір в сумі 2 481, 00 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; місце проживання зареєстроване у встановленому законом порядку: АДРЕСА_2 .

Акціонерне товариство «Українська залізниця: 5; місцезнаходження: м. Київ, вул. Єжи Гедройца, буд. 5.

Рішення суду складено 31.01.2023.

Суддя: