справа № 274/3001/22
провадження № 2/0274/263/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

23.01.2023 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: судді Вдовиченко Т.М., за участю секретаря судового засідання - Рудич М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

30.06.2022 позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, згідно якої просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що ОСОБА_2 не проживає за місцем реєстрації з 2004 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона являється власницею квартири АДРЕСА_2 . Відповідач ОСОБА_2 , її колишній чоловік, зареєстрований, однак у зазначеній квартирі не проживає. Факт реєстрації відповідача в належній їй квартирі заважає повноцінно нею користуватися та розпоряджатися, змушує нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16.08.2022 року призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін ( а.с. 35-36).

Позивачка звернулася до суду з письмовою заявою в якій вказала, що позов підтримує повністю, просить справу розглянути в її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи ( а.с. 40).

Відповідач, у встановлений судом строк, відзиву на позовну заяву не подав, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся за зареєстрованою адресою проживання, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомлено.

Суд, за письмовою згодою позивачки, ухвалює заочне рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить вимогам ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 являється власницею квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі Договору дарування від 14.08.2001 року р. №2-1064 та Договору дарування 1/2 частини квартири від 21.08.2003 року р. № 2202 (а.с. 7-9).

Згідно Витягу №2484 про зареєстрованих у житловому приміщення/будинку осіб, сформованого Відділом з питань державної реєстрації 15.02.2022, в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 11).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 21.12.2004, між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 розірвано шлюб 21.12.2004 року (а.с. 12).

Факт не проживання ОСОБА_6 в квартирі АДРЕСА_2 , підтверджується Актом обстеження житлових умов про фактичне проживання (або відсутність зареєстрованих осіб) від 11.05.2022 (а.с. 13).

Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_6 не являється власником квартири АДРЕСА_2 , не проживає в квартирі, витрати пов`язані з утриманням майна не несе.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Як передбачено ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

За правилами ст. 150 ЖК України, власник має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Наведене кореспондується із вимогами ст. 383 ЦК України.

За змістом ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлено щодо нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 406 ЦК України, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Судом встановлено, що відповідач приходиться позивачці колишнім чоловіком, та колишнім співвласником квартири, яка з 21.08.2003 року на праві власності повністю належить позивачці, у зв`язку із чим останній був приписаний до належної позивачці квартири, яка як власник цього майна надала право відповідачеві користуватись ним. Відповідач досить довгий час, а саме з 2004 року, тобто більше одного року за зазначеною адресою не проживає.

Встановлені судом обставини підтверджують відсутність відповідача понад один рік без поважних причин за місцем зареєстрованого місця проживання, що є юридичним фактом та підставою для втрати права користування житлом.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права особи на користування житловим приміщенням.

За таких обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що право відповідача на користування чужим майном (спірним житловим будинком) підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень ч. 2 ст. 406 ЦК України, у зв`язку з чим позов слід задовольнити.

Відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в розмірі 1073,60 грн., оскільки позивачку ухвалою судді Бердичівського міськрайонного суду при зверненні до суду із даним позовом було звільнено від сплати судового збору ( а.с. 31).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12-13,76-81,89, 211,247,258,263-265,280-282,354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1073,60 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.М.Вдовиченко