У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2023 року місто Київ

справа №761/8099/22

провадження№88-ц/824/46/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 9 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Київського апеляційного суду від 9 травня 2023 року частково задоволено апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 1 листопада 2022 року змінено, зменшено стягнутий з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду з 153026 грн.28 коп. до 96892,40 грн. Зменшено суму судового збору, що підлягає стягненню з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь держави з 1530,26 грн. до 968,92 грн. Компенсовано Фонду гарантування вкладів фізичних осіб суму судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 841, 94 грн. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У липня 2023 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб подав до Київського апеляційного суду заяву про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 9 травня 2023 року у справі №761/8099/22 за нововиявленими обставинами.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 8 вересня 2021 року частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 . Змінено дату звільнення ОСОБА_1 з посади провідного професіонала з питань ліквідації банків відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків на підставі п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, з 28 травня 2020 року на 6 червня 2020 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 23 лютого 2022 року частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 .. Рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 8 вересня 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Визнано незаконним та скасовано наказ ФГВФО № 279-к від 27 травня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на посаді провідного професіонала з питань ліквідації банків департаменту ліквідації банків ФГВФО з 28 травня 2020 року. Стягнуто з ФГВФО на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 1 458 181,47 грн. без врахування податків та інших обов`язкових платежів. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ФГВФО у дохід держави судовий збір у розмірі 30 478,60 грн.

Постановою Верховного суду від 14 червня 2023 року частково задоволено касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Постанову Київського апеляційного суду від 23 лютого 2022 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - скасовано. Справу № 761/23237/20 в зазначеній частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова Київського апеляційного суду від 23 лютого 2022 року в скасованій частині втрачає законну силу та подальшому виконанню не підлягає.

Таким чином, наразі відсутнє судове рішення, яким би було зобов`язано Фонд гарантування поновити на роботі ОСОБА_1 та стягнення з Фонду гарантування середнього заробітку за час вимушеного прогулу на користь ОСОБА_1 ..

Тобто на час розгляду апеляційної скарги та винесення постанови у цій справі №761/8099/22, постанова Київського апеляційного суду від 23 лютого 2022 року у справі №761/23237/20, яку ОСОБА_1 поклав в основу позовних вимог у справі №761/8099/22, переглядалася судом касаційної інстанції.

Законодавець в питанні перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами зауважив щодо необхідності розрізняти поняття нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Нововиявленою обставиною для перегляду постанови Київського апеляційного суду від 9 травня 2023 року у справі № 761/8099/22 є постанова Верховного Суду від 14 червня 2023 року у справі № 761/23237/20, якою скасовано постанову Київського апеляційного суду від 23 лютого 2022 року у справі №761/23237/20.

Скасовуючи постанову Київського апеляційного суду від 23 лютого 2022 року суд касаційної інстанції зауважив, зокрема, що апеляційний суд зробив передчасний висновок, що ОСОБА_1 мав переважне право залишення на роботі, а відповідач при його звільненні порушив частину першу статті 42 КЗпП України. Оскільки встановлено підстави для скасування постанови апеляційного суду в частині визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, та поновлення позивача на посаді, а вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідною, то суд касаційної інстанції направив справу в оскаржені частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

В судовому засідання представник ФГВФО - Шевченко Ю.А. заяву про перегляд за ново виявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 9 травня 2023 року підтрима, просив заяву задовольнити, постанову суду апеляційної інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ФГВФО про стягнення середнього заробітку за час виконання рішення суду.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення повідомлення на електронну пошту, інформація про яку міститься в матеріалах справи, причини своєї неявки суд не повідомив, у зв`язку з чим суд вважав за можливе розглянути справу у його відсутність відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Колегія суддів, розглянувши заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами та дослідивши матеріали справи дійшла висновку про відмову у задоволенні заяви з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, в тому числі істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

При цьому неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених у статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК України, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статях 424,426 ЦПК України.

Як убачається з матеріалів справи, у травні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 153026,28 грн. середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.

Позов обґрунтовано тим, що наказом директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 279-к від 27 травня 2020 року позивача звільнено 28 травня 2020 року з посади провідного професіонала з питань ліквідації банків відділу організації процедури ліквідації банків.

Постановою Київського апеляційного суду у цивільній справі № 761/23237/20 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 8 вересня 2021 року скасовано та прийнято нове судове рішення. Визнано незаконним та скасовано наказ Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про звільнення ОСОБА_1 № 279-к від 27 травня 2020 року. Поновлено ОСОБА_1 на посаді провідного професіонала з питань ліквідації банків департаменту ліквідації банків Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з 28 травня 2020 року. Стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 1458181,47 грн. без врахування податків та інших обов`язкових платежів.

Наказом директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 27 квітня 2022 року № 124-к ОСОБА_1 було поновлено на посаді провідного професіонала з питань ліквідації банків відділу організації процедури ліквідації банків департаменту ліквідації банків з 28 травня 2020 року.

Допущено до роботи з 28 квітня 2022 року.

Позивач зазначає, що на день звернення до суду з цим позовом, рішення суду апеляційної інстанції було виконано частково: середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня звільнення по день постановлення постанови не виплачено.

Невиконання відповідачем протягом тривалого часу судового рішення Київського апеляційного суду у справі № 761/23237/20 від 23 лютого 2022 року про поновлення ОСОБА_1 на роботі має наслідком застосування приписів ст.236 КЗпП України про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі. Період невиконання рішення суду про поновлення позивача на роботі становить 44 робочі дні.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 1 листопада 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду у розмірі 153026,28 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 9 травня 2023 року частково задоволено апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 1 листопада 2022 року змінено, зменшено стягнутий з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду з 153026 грн.28 коп. до 96892,40 грн. Зменшено суму судового збору, що підлягає стягненню з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь держави з 1530,26 грн. до 968,92 грн. Компенсовано Фонду гарантування вкладів фізичних осіб суму судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 841, 94 грн. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Верховного суду від 14 червня 2023 року частково задоволено касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Постанову Київського апеляційного суду від 23 лютого 2022 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - скасовано. Справу № 761/23237/20 в зазначеній частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова Київського апеляційного суду від 23 лютого 2022 року в скасованій частині втрачає законну силу та подальшому виконанню не підлягає.

Як на підставу для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, заявник посилається на те, що наразі відсутнє судове рішення, яким би було зобов`язано Фонд гарантування поновити на роботі ОСОБА_1 та стягнення з Фонду гарантування середнього заробітку за час вимушеного прогулу на користь ОСОБА_1 ..

Тобто на час розгляду апеляційної скарги та винесення постанови у цій справі №761/8099/22, постанова Київського апеляційного суду від 23 лютого 2022 року у справі №761/23237/20, яку ОСОБА_1 поклав в основу позовних вимог у справі №761/8099/22, переглянута судом касаційної інстанції.

Разом з тим, постановою Верховного суду від 14 червня 2023 року частково задоволено касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Постанову Київського апеляційного суду від 23 лютого 2022 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - скасовано, справу № 761/23237/20 в зазначеній частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Таким чином, розгляд справи по суті не закінчено, остаточне рішення судом не прийняте.

У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що наведені заявником обставини не є нововиявленими, у розумінні п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України, які б могли бути підставами для перегляду постанови Київського апеляційного суду від 9 травня 2023 року за нововиявленими обставинами, оскільки вони не спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Разом з тим, жодних інших істотних для справи обставин, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи, не наведено та не підтверджено жодними належними та допустимими доказами.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що у задоволенні заяви ФГВФО про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 9 травня 2023 року у зв`язку із нововиявленими обставинами слід відмовити, а постанову Київського апеляційного суду від 9 травня 2023 року залишити в силі.

Керуючись ст. 423, 429 ЦПК України,

суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити постанову Київського апеляційного суду від 9 травня 2023 року в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус