ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року

м. Черкаси

Справа № 705/3990/23
Провадження № 22-ц/821/1663/23
категорія: на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Василенко Л. І.,

суддів: Бородійчука В. Г., Карпенко О. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа ОСОБА_3 ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про неможливість виконання договору дарування, у складі: головуючого судді Єщенко О. І.,

в с т а н о в и в :

02.08.2023 ОСОБА_1 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про неможливість виконання договору дарування.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25 серпня 2023 року позовну заяву було залишено без руху.

Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю п`ять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснено позивачу, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала мотивована тим, що позивачем подано до суду позовну заяву без дотримання вимог ст. 177 ЦПК України, а саме: позивач не додав до копії позовної заяви копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб.

Так, до позовної заяви додані: копії позовної заяви - 2 прим., 3 копії витягу з експертного висновку від 23.06.2004, а також «Ксерокопія Договора дарування від 27.05.1994 - 1 арк. в перш. адрес». Тобто, до примірників позовної заяви для відповідача та третьої особи не долучена копія договору дарування від 27.05.1994.

Вказану ухвалу суду вручено ОСОБА_1 29 серпня 2023 року.

01 вересня 2023 року ОСОБА_1 подав відгук на ухвалу суду без руху від 25.08.2023, де зазначив : «Докази згадані у позовній заяві надсилалися учасникам неодноразово, починаючи з їх афери 2017 і тому не передбачено позовом в паперовому форматі відповідно порядку встановленого законом ст. 83 ЦПК. Звертаю увагу, що ухвала без руху і повернення заяви веде до закритого розгляду, коли інші учасники в апеляційній інстанції не будуть розуміти предмет позову і рух справи, що обмежує їх доступ до інформації ст. 8 ЦПК. Заявляю відмову ухвалі без руху від 25.08.2023».

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 вересня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу.

Ухвала суду мотивована тим, що саме ненадання для відповідача та третьої особи копій документів, що додаються до позовної заяви, зумовило залишення позовної заяви без руху, суддя, враховуючи позицію позивача, дійшов висновку, що недоліки, визначені ухвалою суду від 25.08.2023, не усунуті.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив суд визнати ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 вересня 2023 року непродуктивною, скасувати її та продовжити розгляд в іншому складі суду.

Судовий збір стягнути з відповідача в дохід держави незалежно від прийнятого рішення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 мотивує тим, що визначені судом недоліки не мають суттєвого значення і не відповідають обставинам справи, але категоричність дій судді привела до невизначеності та гальмування справи, а по факту, ні до чого не привели крім замовчування політичного втручання хасидської общини Умані і Міжнародного благодійного фонду ім. Рабі Нахмана для прискорення передачі міських земель колоністам-хасидам.

Вважає, що судовий процес відбувся із порушенням процесуального законодавства.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо, зокрема, повернення заяви позивачеві (заявникові).

Згідно приписів ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія проходить до наступних висновків.

Згідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду, яка у відповідності до ст. 258 ЦПК України є видом судових рішень, відповідає приведеним вимогам закону.

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви визначені ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

За змістом п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Частиною 4 ст. 95 ЦПК України встановлено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно з ч. 5 ст. 95 ЦПК України учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

З поданої ОСОБА_1 позовної заяви вбачається, що до примірників позовної заяви для відповідача та третьої особи не долучена копія договору дарування від 27.05.1994, що вірно зазначено судом першої інстанції.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України встановлено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не було усунуто недоліки, зазначені в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху від 25.08.2023, а саме не надано суду копії додатків до позову у кількості учасників справи.

ОСОБА_1 ні в поданому позові, ні у його відгуці на ухвалу суду не було надано підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав (п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України).

Доводи апеляційної скарги, колегією суддів апеляційного суду оцінюються критично, оскільки є безпідставними та необґрунтованими, і не містять жодних доказів та посилань щодо порушення норм процесуального права судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали суду першої, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування законної ухвали суду першої інстанції, якою позовна заява ОСОБА_1 визнана неподаною та повернута позивачу.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення («Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Колегія суддів апеляційного суду враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (п. 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Отже, висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви з підстав не усунення позивачем вищевказаних недоліків відповідає процесуальним норам закону.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення, тобто після усунення вищевказаних недоліків ОСОБА_1 має право, повторно звернутися до суду із заявленими вимогами, у зв`язку із чим право позивача на доступ до правосуддя не порушено.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, відповідає вимогам процесуального права, внаслідок чого підстав для її скасування з мотивів викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Щодо вимог апеляційної скарги про стягнення судового збору, то колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом І групи загального захворювання по зору.

Статтею 141 ЦПК України регламентовано порядок розподілу між сторонами судових витрат за результатами розгляду справи по суті.

Враховуючи, що позовну заяву ОСОБА_1 повернуто, справа по суті не розглядалась, тому підстави для розподілу судових витрат, зокрема і за наслідками апеляційного перегляду, відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Текст постанови складено 18 жовтня 2023 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: В. Г. Бородійчук

О. В. Карпенко