Справа №701/1036/23
Номер провадження2/701/391/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2023 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого судді - Костенка А. І.

за участю секретаря - Брітан О. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 до Маньківської селищної ради смт. Маньківка Уманського району Черкаської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом.

На підставу своїх вимог спирається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане Мокрокалигорівською сільською радою Катеринопільського району Черкаської області, актовий запис № 41. Після її смерті відкрилась спадщина, у яку входять земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,84 умовних кадастрових гектарів розташована в адмінмежах с. Дзензелівка (за межами населеного пункту) Маньківської селищної ради, Уманського району, Черкаської області. За життя ОСОБА_2 зробила таке заповітне розпорядження: «все моє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що мені буде належати на день смерті та на що я за законом матиму право заповідаю: племінниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .» Заповіт посвідчений Мокрокалигорівською сільською радою Катеринопільського району Черкаської області 21.08.2019 року, зареєстрований в реєстрі № 49. Позивач є спадкоємцем після ОСОБА_2 , що підтверджується заповітом та постановою нотаріуса. Позивач звернулася до приватного нотаріуса Звенигородського нотаріального округу із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай), що належить ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі сертифікату серії РН № 939458, виданого Дзензелівською сільською радою Маньківського району Черкаської області 16.11.2002 року. Нотаріусу в якості підтверджуючих документів позивач надала свідоцтво про смерть спадкодавця, заповіт, копію сертифіката на земельну частку (пай) та рішення Маньківського районного суду № 2-492/2005 р., яким встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 це одна і та ж особа. Позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Приватним нотаріусом 09.12.2021 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа та зазначено, що особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду.

Позивач в судове засідання не з`явилася, але згідно позовної заяви, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розгляд справи проводити у її відсутності.

Представник відповідача Маньківської селищної ради в судове засідання не з`явився, але надав суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги позивача визнає та просить розгляд справи проводити у його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини:

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане Мокрокалигорівською сільською радою Катеринопільського району Черкаської області, актовий запис № 41 (а.с. 7). Після її смерті відкрилась спадщина, у яку входять земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,84 умовних кадастрових гектарів розташована в адмінмежах с. Дзензелівка (за межами населеного пункту) Маньківської селищної ради, Уманського району, Черкаської області. За життя ОСОБА_2 зробила таке заповітне розпорядження: «все моє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що мені буде належати на день смерті та на що я за законом матиму право заповідаю: племінниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .» Заповіт посвідчений Мокрокалигорівською сільською радою Катеринопільського району Черкаської області 21.08.2019 року, зареєстрований в реєстрі № 49 (а.с. 8). Позивач є спадкоємцями після ОСОБА_2 , що підтверджується заповітом та постановою нотаріуса. Позивач звернулася до приватного нотаріуса Звенигородського нотаріального округу із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай), що належить ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі сертифікату серії РН № 939458, виданого Дзензелівською сільською радою Маньківського району Черкаської області 16.11.2002 року (а.с. 9-11). Нотаріусу в якості підтверджуючих документів позивач надала свідоцтво про смерть спадкодавця, заповіт, копію сертифіката на земельну частку (пай) та рішення Маньківського районного суду № 2-492/2005 року (а.с. 12) яким встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 це одна і та ж особа. Приватним нотаріусом 09.12.2021 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа та зазначено, що особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів (а.с. 13).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а) ч. 3 ст. 152 ЗК України. Частиною 2 ст. 373 ЦК України передбачено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. За ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 16 Цивільного Кодексу України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав може бути визнання права. Частина 4 ст. 319 Цивільного кодексу України визначає, що власність зобов`язує. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. За ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У даному випадку, як спадкоємець позивач є власником майна (спадкових майнових прав), має місце відсутність правовстановлюючого документа та оспорювання (невизнання) права власності, що підтверджено постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність в матеріалах справи поданих позивачем достовірних доказів, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи та достатність доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування, що дає суду змогу дати відповідну належну оцінку доказам та ухвалити законне, обгрунтоване рішення по суті спору, тому заявлені вимоги підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 16, 319, 322, 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1261-1265, 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованою та жителькою АДРЕСА_1 ) право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 на земельну частку (пай) площею 1,84 в умовних кадастрових гектарах розташованої в адмінмежах Маньківської селищної ради (за межами населеного пункту) Уманського району Черкаської області належної спадкодавцю на підставі сертифіката серії РН № 939458.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя А. І. Костенко