Справа № 591/5718/23
Провадження № 2/591/911/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2023 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді - Северинової А.С.,

з участю секретаря судового засідання - Рудь В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Суми в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 591/5718/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Зарічний відділ державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати аліментів та заборгованості по аліментам та стягнення безпідставно набутих аліментів, -

в с т а н о в и в :

13 липня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 12 серпня 2006 року між ним та ОСОБА_2 було укладено шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідачка народила дитину ОСОБА_3 . Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 18 лютого 2021 року шлюб між сторонами було розірвано. Згідно з рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 01 липня 2021 року з нього стягнуто аліменти на утримання синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі по 2000 грн на кожного, щомісячно, починаючи стягнення з 07 травня 2021 року до досягнення старшою дитиною повноліття на користь матері ОСОБА_2 . Однак, рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 20 березня 2023 року виключено відомості про нього, як батька, з актового запису № 709 про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Суми, виданого 05 червня 2013 року Зарічним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції. Відтак, оскільки аліментний обов`язок був заснований на факті батьківства, проте виключення з актового запису про народження відомостей про нього, як батька дитини, свідчить про відсутність у нього від самого початку існування спірних правовідносин обов`язку утримувати дитини, що є підставою для звільнення від сплати аліментів та заборгованості за аліментами, яка утворилась за період, коли він був записаний батьком дитини. Крім того, позивач вважає, що стягнення з нього на користь відповідачки аліментів проводилось не добровільно, а на підставі рішення Зарічного районного суду м. Суми від 01 липня 2021 року, тобто в примусовому порядку, тому він має право на повернення безпідставно сплачених аліментів.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить:

1) припинити стягнення з нього на користь відповідачки аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно рішення Зарічного районного суду м. Суми від 01 липня 2021 року № 591/3068/21 в розмірі 2000 грн щомісячно;

2) звільнити від сплати аліментів та заборгованості по аліментам (пені) на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно рішення Зарічного районного суду м. Суми від 01 липня 2021 року № 591/3068/21;

3) стягнути з відповідачки безпідставно набуті аліменти в сумі 40462 грн 76 коп.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 20 липня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

У відзиві на позовну заяву відповідачка ОСОБА_2 позов визнала частково, а саме в частині припинення стягнення аліментів з позивача та звільнення його від сплати заборгованості по аліментам. Щодо позовної вимоги про стягнення раніше сплачених аліментів, то вважає, що вона задоволенню не підлягає, так як в даному спорі позивач обрав невірний спосіб захисту свого права, оскільки аліменти були набуті нею на підставі судового рішення, тому виключним способом повернення набутих коштів є поворот виконання рішення суду в порядку ст. 444 та 445 ЦПК України. В свою чергу, відсутність добровільності у виконанні судового рішення про стягнення аліментів (на чому наголошує позивач), не є правовою підставою повороту виконання судового рішення. В той же час, як зазначено у даному судовому рішенні, ОСОБА_1 був незгодний лише із розміром аліментів, однак не заперечував проти свого обов`язку їх сплачувати на утримання синів. Рішення суду про стягнення з відповідача аліментів у справі № 591/3068/21 не ґрунтується на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача, оскільки на момент народження сина вона дійсно вважала, що ОСОБА_1 є біологічним батьком дитини. З огляду на цих переконаннях, саме він був записаний батьком в актовому записі про народження дитини. До моменту отримання позовної заяви позивача про оспорювання батьківства вона не мала жодних даних щодо спростування його біологічного батьківства. Про відсутність кровного споріднення між сином та позивачем вона дізналась лише з поданого позивачем звіту тесту ДНК на батьківство та на підставі цього визнала поданий до неї позов. При цьому, твердження позивача про те, що вона в категоричній формі повідомляла йому що він не є біологічним батьком сина є неправдивими і не підтверджуються жодними доказами у справі.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 22 вересня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином. Від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ейсмонта Є.А. надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка ОСОБА_2 у відзиві на позовну заяву просила розглянути справу без її участі.

За положеннями пункту 1 частини 2 статті 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 серпня 2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 1440 (а.с. 7-9).

Від шлюбу мають спільну дитину - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно актового запису про народження № 709, складеного 05 червня 2013 року Зарічним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записані: батько - ОСОБА_1 , громадянин України, мати - ОСОБА_2 , громадянка України (а.с. 7-9).

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 01 липня 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі по 2000 грн на кожного щомісячно, починаючи стягнення з 07 травня 2021 року до досягнення старшою дитиною повноліття на користь матері - ОСОБА_2 (а.с. 10-11).

На підставі вказаного рішення видано виконавчий лист (а.с. 13-14).

Постановою старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 10 серпня 2021 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 591/3068/21, виданого 03 серпня 2021 року Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі по 2000 грн на кожного щомісячно, починаючи стягнення з 07 травня 2021 року до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с. 15).

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 20 березня 2023 року виключено відомості про батька ОСОБА_1 з актового запису № 709 про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Суми, виданого 05 червня 2013 року Зарічним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції (а.с. 7-9).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 11 липня 2023 року № 59986 заборгованість ОСОБА_1 за виконавчим листом № 591/3068/21 від 03 серпня 2021 року про стягнення аліментів на утримання синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі по 2000 грн на кожного щомісячно, починаючи стягнення з 07 травня 2021 року до досягнення старшою дитиною повноліття на користь матері - ОСОБА_2 за період з 07 травня 2021 року по 10 липня 2023 року становить 23 590 грн 62 коп. (а.с. 12).

Засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначає Сімейний кодекс України (далі - СК України).

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України).

Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до змісту статті 180 СК України зобов`язання утримувати дитину до досягнення нею повноліття мають саме батьки.

Стаття 121 СК України містить загальні підстави виникнення прав та обов`язків матері, батька і дитини, за якими: права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

У відповідності до норм статті 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Згідно зі статтею 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини.

Отже, за змістом зазначених норм права, походження дитини від певної особи визначається за фактом народження дитини від цієї особи в шлюбі або поза ним, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, документом закладу охорони здоров`я про народження дитини дружиною та свідоцтвом про народження дитини, виданим органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі актового запису про народження.

Факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо виховання та утримання дитини, визначених розділом ІІІ Сімейного кодексу України у тому числі обов`язків щодо утримання дитини.

За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком.

Такого обов`язку у особи, яка не визнана батьком дитини не виникає.

Відповідно до частини 2 статті 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що ця особа не є біологічним батьком дитини, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку особи, яка була зазначена у свідоцтві про народження, як батько.

Норми цивільного права поділяються на норми матеріального та норми процесуального права.

За загальним поняттям нормами матеріального права є правові норми, які визначають права та обов`язки учасників суспільних правовідносин, правила їх суспільної поведінки та санкції за порушення цих приписів, а нормами процесуального права є правила про порядок реалізації норм матеріального права та вирішення судової справи (порядок розгляду справи в суді тощо).

При цьому норми матеріального права можуть міститься у законодавчому акті, який за загальним своїм змістом є процесуальним законом і навпаки, норми процесуального права можуть міститься у законодавчому акті, який за своєю суттю є матеріальним законодавчим актом.

Так, за правилами частини 4 статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

За своєю суттю зазначена норма права є нормою матеріального права, оскільки містить право особи на зміну правовідносин, визначених рішенням суду та умови і підстави такої зміни. Той факт, що вона міститься у процесуальному Законі суті цієї норми не змінює.

Отже, за змістом цієї норми права, особа з якої за рішенням суду стягнуто періодичні платежі у випадку зміни будь-яких обставин, що впливають на її обов`язок щодо сплати таких платежів, у тому числі щодо припинення такого обов`язку. При цьому, зазначена норма не надає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому не можуть бути будь-які обставини, що з урахуванням інтересів першочергово дитини, змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів, зокрема й виключення з акту про народження дитини відомостей про походження дитини від певної особи.

Вказаних висновків дійшов також Верховний Суд у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 511/219/18.

Оскільки рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 20 березня 2023 року у справі № 591/7034/22, яке набрало законної сили, виключено відомості про позивача як батька дитини з актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд дійшов висновку, що у позивача відсутній обов`язок зі сплати аліментів на малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому позовні вимоги в частині припинення стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягають задоволенню.

Також з огляду на зазначені норми чинного законодавства та встановлені судом фактичні обставини справи, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнутих рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 01 липня 2021 року у справі № 591/3068/21, ураховуючи, що відповідачкою визнано позовні вимоги в цій частині.

Щодо позовної вимоги про стягнення безпідставно набутих аліментів, суд дійшов наступних висновків.

Частиною першою статті 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Правовий аналіз статті 1212 ЦК України і цього інституту цивільного законодавства вказує на те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судом встановлено, що аліментні виплати у розмірі 40462 грн 76 коп. позивач здійснив не добровільно, а в примусовому порядку в межах відкритого виконавчого провадження № НОМЕР_3 з примусового виконання судового рішення Зарічного районного суду м. Суми від 01 липня 2021 року (справа № 591/3068/21), що набрало законної сили, а, отже, відсутні правові підстави для можливості повернення цих коштів платнику аліментів в порядку, визначеному статтею 1215 ЦК України.

Водночас, у випадку, якщо з підстав відсутності кровного спорідненості з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач у порядку, передбаченому чинним цивільно-процесуальним законодавством, порушить питання про скасування судового рішення про стягнення з нього аліментів за нововиявленими обставинами, законом передбачені особливості повороту виконанням судового рішення у справах про стягнення аліментів (стаття 445 ЦПК України).

Отже, в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141, 142 ЦПК України.

Позивачем було пред`явлено 3 майнові вимоги, ціна позову за які розраховується наступним чином:

1) за позовною вимогою про припинення стягнення аліментів на підставі п. 7 ч. 1 ст. 176 ЦПК України: 2000 грн * 12 місяців = 24000 грн;

2) за позовною вимогою про звільнення від сплати заборгованості по аліментам: 23590,62 грн / 2 = 11795,31 грн;

3) ціна позову за трьома майновими вимогами: 24000 грн + 11795,31 грн + 40462,76 грн = 76258,08 грн.

Оскільки позов задоволено на 46,94 % (35795,31 грн * 100 % / 76258,07 грн) і відповідачкою в цій частині позовні вимоги визнано, тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 251 грн 98 коп. (2684 грн * 0,4 * 46,94 % / 50%), тобто 50 % від частини задоволених позовних вимог, які відповідачка визнала.

Також на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків судового збору від задоволеної частини позовних вимог, які визнано відповідачкою, що становить 251 грн 98 коп. (2684 грн * 0,4 * 46,94 % / 50%).

В частині відмови у задоволенні позовних вимог судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 141, 142, 206, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів та заборгованості по аліментам на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнутих рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 01 липня 2021 року у справі № 591/3068/21.

Відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 251 грн 98 коп.

Повернути на користь ОСОБА_1 з державного бюджету судовий збір у сумі 251 грн 98 коп., сплачений 13 липня 2023 року на підставі квитанції № 7213-4H2E-AAM0-KK26 на суму 1073 грн 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа: Зарічний відділ державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, адреса: 40020, м. Суми, просп. Перемоги, 6, .

Повне судове рішення складено 27 жовтня 2023 року.

Суддя А.С. Северинова