Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/1245/23
Провадження № 2-о/494/62/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2022 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

судді - Римаря І.А.,

за участю: секретаря судового засідання - Козубенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області в порядку окремого провадження цивільну справу №494/1245/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Березівська міська рада Одеської області про встановлення факту належності правовстановюючого документа. ,-

В С Т А Н О В И В:

10.07.2023 року до Березівського районного суду Одеської області звернулася ОСОБА_1 з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 10.07.2023 року визначено суддю Березівського районного суду Одеської області Лебединського С.Й.

12.07.2023 року ухвалою суду відкрито провадження по справі та призначено до розгляду.

Відповідно до розпорядження №133 від 12.09.2023 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ вбачається, що вказана справа підлягає повторному розподілу між суддями у зв`язку з відставкою судді ОСОБА_2 .

На підставі викладеного 12.09.2023 року канцелярією суду проведено повторний автоматизований розподіл даної судової справи та визначено суддю Березівського районного суду Одеської області Римар І.А.

Ухвалою суду від 14.09.2023 року справу прийнято до свого провадження та призначено справу до судового розгляду.

На обґрунтування своїх вимог заявник вказала що, вона є власницею житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 . Так як правовстановлюючі документи на вказаний будинок було втрачено, 20.06.2023 року ОСОБА_1 звернулась до Одеського державного нотаріального архіву з заявою про видачу дублікату договору купівлі-продажу від 02.06.1978 року, їй видано дублікат вищевказаного договору, з якого вбачається, що 02.06.1978 року ОСОБА_1 купила у ОСОБА_3 частини житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 . Однак, відмовлено у видачі дублікату договору купівлі-продажу від 17.09.1981 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , згідно якого остання купила частину вищевказаного будинку, так як мають місце розбіжності у документах, а саме в договорі зазначено прізвище покупця Бісерова- ОСОБА_6 , а відповідно до паспорту її прізвище ОСОБА_1 . Заявнику рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту правовстановлюючого документу.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан , який продовжено до 18.11.2023 року.

У судове засідання 24.10.2023 року заявник не з`явилася. Одночасно від неї надійшла заява про слухання справи у її відсутності, на задоволенні заяви наполягає (а.с.40).

Представник заінтересованої особи Березівської міської ради Одеської області у судове засідання 24.10.2023 року також не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, зазначив, що не заперечує проти задоволення заявлених вимог (а.с.39).

Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

За таких обставин, у зв`язку з оголошенням воєнного стану на території України, з урахуванням заяв сторін по справі, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 293 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, «суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

Згідно пункту шостого частини першої статті 315 ЦПК України, «Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті».

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 02.06.1978 року (а.с.9).

Згідно договору купівлі-продажу укладеного 17.09.1981 року, ОСОБА_5 купила у ОСОБА_4 житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 (а.с.10-11). Проте на даний час не може повноцінно розпорядитися належним їй житловим будинком, тому що у вказаному договорі купівлі-продажу її прізвище вказано « ОСОБА_7 ».

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 29.01.1952 року народилася ОСОБА_1 (а.с.5).

Між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 укладено шлюб, після чого прізвище заявника змінилось на « ОСОБА_9 », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо дошлюбного прізвища (а.с.6).

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 змінила прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 », згідно свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.7).

ОСОБА_1 зверталась до Одеського державного нотаріального архіву щодо видачі дублікату договору купівлі-продажу, однак у зв`язку з розбіжностями в документах, а саме в договорі купівлі-продажу вказано прізвище « ОСОБА_11 », видати дублікат договору, посвідченого Березівською державною нотаріальною конторою Одеської області від 17.09.1981 року не виявляється можливим, та рекомендовано звернутися до суду щодо встановлення факту правовстановлюючого документу (а.с.12).

Копією витягу з домової книги підтверджується, що ОСОБА_1 прописана за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.18-22).

Таким чином вказана інформація підтверджує той факт, що дійсно правовстановлюючий документ на житловий будинок належить Заявниці.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 1 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

При цьому, до вказаного висновку суд дійшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)».

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає задовольнити заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Рішення повинно відповідати вимогам Цивільно-процесуального кодексу України бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись статтями 12, 13, 293, 315,318 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Березівська міська рада Одеської області про встановлення факту належності правовстановюючого документа - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 договору купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , який посвідчено 17 вересня 1981 року державним нотаріусом Березівської державної нотаріальної контори Панчишиним Й.М, зареєстрованого в реєстрі за №1172.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Заінтересована особа: - Березівська міська рада Одеської області (пл. Ген Плієва 9, м. Березівка Одеської області, ).

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 26.10.2023 року.

Суддя І.А. Римар