Справа № 368/462/23
Провадження № 2/368/330/23
Рішення

Іменем України

(Заочне)

"09" жовтня 2023 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючий - суддя Закаблук О.В.

При секретарі судового засідання - Балацька В.В.

За участі сторін:

Представник позивача - адвокат Матюшенков Д.В.

- розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд, -

В С Т А Н О В И В :

26.04.2023 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій позивач просить суд винести рішення, на підставі якого:

1. Розірвати шлюб між нею, - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (рнокпп: НОМЕР_1 ), та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який було зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції у Київської області, про що 09.06.2014 року зроблено відповідний актовий запис № 35.

Свої позовні вимоги позивачка ОСОБА_1 в мотивувальній частині позовної заяви обгрунтовує наступними обставинами справи та нормами права:

- 09 червня 2012 року, вона, - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уклала шлюб з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - Відповідач), який вони зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції у Київської області, про що 09.06.2012 року зроблено відповідний актовий запис № 35.

Від шлюбу із Відповідачем вони мають доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Проте, не зважаючи на народження у них доньки, протягом декількох років, стосунки з чоловіком розладились, у Відповідача зникло розуміння і повага до нього, стали частими сварки.

Наразі вона з донькою вимушена проживати окремо від Відповідача своїм життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування.

Відповідно до ст. 51 СК України, дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

Однак, нехтуючи законним вимогам, Відповідач на її думку не дотримується визначених в ст. 51 СК України положень.

Подальше спільне життя мене і Відповідача як подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, так як їхнє спільне життя не склалося, між ними наразі відсутнє почуття та кохання один до одного.

Після розірвання шлюбу, діти залишиться проживати з нею.

Шлюб вони розривають вперше.

Після розірванню шлюбу бажає залишити прізвище '' ОСОБА_1 ".

Відповідно до п. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

На виконання вимог п. 6, 7, 8, д, 10 ч. з ст. 175 ЦПК України, повідомляє наступне:

- п.6. - Законом не визначений обов`язковий доеудовий порядок врегулювання спору у даній категорії справ;

- п.7 - заходи забезпечення доказів або позову до подання даної позовної заяви, нею не здійснювалися;

- п.8 - усі докази, що були наявні у неї, були додані до позовної заяви в розділі "Додатки";

- п. 9 - нею сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

- п. 10 - надає власне письмове підтвердження про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Тому на підставі вищевикладеного, керуючись ч. 2 ст. 104, ст. 105, ст. 112 СК України, ст. ст. 2, 4, 23, 27, 43, 58, 175, 184 ЦПК України, - позивачка просить суд задовольнити вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви.

26.04.2023 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних положень ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В., присвоєно справа № 368/462/23, провадження № 2/368/330/23.

09.06.2023 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 175, 177, 185, 187, 189, 197 - 200, 258, 260 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі, прийнято процесуальне рішення про слухання справи в порядку загального позовного провадження, призначено справу до підготовчого судового засідання на 16 год. 00 хв. 05.07.2023 року.

05.07.2023 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 12 год. 00 хв. 20.07.2023 року в зв`язку з неявкою відповідача ОСОБА_2

20.07.2023 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 10 год. 00 хв. 29.09.2023 року в зв`язку з неявкою сторін.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 29.09.2023 року, позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, хоча повідомлялася судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, - з`явився її представник, - адвокат Матюшенков Д.В.

В підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 29.09.2023 року, представник позивача ОСОБА_1 , - адвокат Матюшенков Д.В. позов підтримав, просив провести підготовче судове засідання у відсутності відповідача ОСОБА_2 , по результатах проведення підготовчого судового засідання закрити підготовче судове засідання, та призначити справу до слухання по суті.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 29.09.2023 року, відповідач по справі, - ОСОБА_2 , - не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи.

Відповідач ОСОБА_2 не надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву в строки, які вказані в резолютивній частині ухвали суду про відкриття провадження у справі, не надіслав на адресу суду письмових заяв про слухання справи у його відсутність, чи про відкладення слухання справи, відповідно, неявку відповідача ОСОБА_2 в підготовче судове засідання, яке відбулося 29.09.2023 року, суд визнав як неповажну, та, відповідно, - таку, яка не перешкоджала проведенню підготовчого судового засідання без участі відповідача.

29.09.2023 року Кагарлицьким районним судом Київської області проведено підготовче судове засідання без участі відповідача ОСОБА_2 , по результатах якого на підставі п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України винесено процесуальну (без видалення до нарадчої кімнати) ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09 год. 00 хв. 09.10.2023 року.

В судове засідання, яке відбулося 09.10.2023 року, позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, хоча повідомлялася судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, - з`явився її представник, - адвокат Матюшенков Д.В.

В основному судовому засіданні, яке відбулося 09.10.2023 року, представник позивача ОСОБА_1 , - адвокат Матюшенков Д.В. позов підтримав, не заперечував проти проведення заочного розгляду справи та винесення заочного рішення, - без участі відповідача ОСОБА_2 .

Позовні вимоги представник позивача - адвокат Матюшенков Д.В. обгрунтовував обставинами та нормами права, які викладені в мотивувальній частині позовної заяви, та які судом наведено вище в мотивувальній частині даного рішення.

В судове засідання, яке відбулося 09.10.2023 року, відповідач по справі, - ОСОБА_2 - не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, відповідач не надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву в строки, які вказані в резолютивній частиніухвали суду про відкриття провадження у справі, відповідач не надіслав на адресу суду письмових заяв про відкладення слухання справи, чи про слухання справи у його відсутність, відповідно, неявку відповідача ОСОБА_2 в судове засідання, яке відбулося 09.10.2023 року, - суд визнав неповажною, та такою, яка не перешкоджає слуханню справи по суті, та такою, яка дає суду підстави для винесення заочного рішення.

Суд, вислухавши представника позивача, який позов підтримав та просив його задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення по даній справі, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, - шляхом винесення заочного рішення, як окремого процесуального документу, з постановленням в нарадчій кімнаті, обгрунтовуючи своє рішення наступним.

Що стосується винесення заочного рішення, то, відповідно, враховуючи вищевикладені обставини судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі Глави 11 ЦПК - «Заочний розгляд справи».

Згідно ст. 280 ЦПК України, - умови заочного розгляду справи:

1 Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

- відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

- відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

- відповідач не подав відзив;

- позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

У разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позовних вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача.

Як вбачається з позиції представника позивачки ОСОБА_1 , - адвоката Матюшенкова Д.В., яку він висловив в судовому засіданні, - він не заперечує проти заочного розгляду справи, та, відповідно, винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, в судове засідання не з`явився 3 (тричі) поспіль.

Відповідач не надіслав на адресу суду письмову заяву про неможливість прибуття в судове засідання, не повідомив про причини своєї неявки, не надіслав заяву про відкладення слухання справи, не подав відзив на позовну заяву в строки, які вказані в резолютивній частині ухвали суду про відкриття провадження у справі, не надіслав заяви про слухання справи у його відсутності, відповідно, - його неявку в судове засідання суд визнає як таку, яка є неповажною, та такою, яка не перешкоджає розгляду справи по суті без участі відповідача, - з винесенням заочного рішення.

Згідно ст. 281 ЦПК України, - порядок заочного розгляду справи:

1. Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу.

2. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно ст. 282 ЦПК України, - форма і зміст заочного рішення:

1. За формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.

Згідно ст. 283 ЦПК України, - повідомлення про заочне рішення:

1. Відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 272 ЦПК України, вручення судового рішення:

- учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Підсудність.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров 'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, - позивачка по справі, - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , окрім того, - на утриманні позивачкизнаходиться малолітня дитина сторін, - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно, враховуючи місце проживання позивачки ОСОБА_1 , та ту обставину, що на її утриманні та вихованні знаходиться малолітня дитина, та враховуючи положення ч. 1 ст. 28 ЦПК України, дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області, - як суду першої інстанції загальної юрисдикції, так як в даному випадку має місце альтернативна підсудність, - підсудність за вибором позивача.

Фактичні обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні.

Позивачем по справі є фізична особа - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка село Слобода Кагарлицького району Київської області, Україна, громадянка України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_2 , виданий 17 серпня 2012 року Кагарлицьким РС Управління ДМС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач по даній справі є фізична особа - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець село Слобода Кагарлицького району Київської області, громадянин України, РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Спір між сторонами виник щодо шлюбу, зокрема, щодо його розірвання за наступних обставин.

09.06.2012 року позивачка ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 , - відповідачем по справі.

Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 , яке видане 09 червня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, в якому зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець село Слобода Кагарлицького району Київської області, громадянин України, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка село Слобода Кагарлицького району Київської області, Україна, громадянка України, - зареєстрували шлюб 09 червня 2012 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 09 червня 2012 року зроблено відповідний запис за № 35.

Прізвище після реєстрації шлюбу:

Чоловіка - ОСОБА_1 .

Дружини - ОСОБА_1 .

Від спільного шлюбу сторони мають одну малолітню дитину, - дочку, - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 ,, яке видане 25 липня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, в якому зазначено, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 в місті Кагарлик Київської області, Україна, про що 25 липня 2013 року складено відповідний актовий запис за № 100.

В графі «Батьки» зазначені:

- Батько - ОСОБА_2 , громадянин України, - відповідач по справі;

- Мати - ОСОБА_1 , громадянка України, - позивач по справі.

Обставини справи, що характеризують обставини сімейного життя сторін:

Як встановлено судом під час судового засідання з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 не проживають спільно, як одна сім`я, - близько 1 - го року, окрім того, ще на час спільного проживання між сторонами в них на протязі тривалого часу (більше 1 - го року) існували усталені неприязні відносини, що слугувало виникненню сварок між сторонами, що лише сприяло погіршенню відносин між подружжям.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 проживають на різних житлових площах, в різних населених пунктах, відповідно, - практично не спілкуються між собою, відповідно, спільного сімейного життя не мають, спільного бюджету не мають, більше того, - практично не спілкуються між собою, а їхнє епізодичне спілкуванням лиш обумовлено наявністю спільної дитини.

Відповідно, як вбачається з матеріалів справи, які встановлені судом в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 категорично наполягає на розірванні шлюбу, категорично не бажає продовжувати шлюбно - сімейні відносини з відповідачем ОСОБА_2 , категорично бажає не тільки фактичного припинення шлюбу ( що вже є здійсненим фактом на протязі більше 1 - го року), а й юридичного припинення шлюбу, так як продовження юридичного існування такого шлюбу суперечить її інтересам та інтересам малолітньої дитини.

Що стосується відповідача ОСОБА_2 , - він повністю проігнорував судові засідання в даній справі, що, на думку суду, - опосередковано свідчить на його байдуже відношення до існування даного шлюбу.

Враховуючи категоричну позицію як позивача, так і інертну позицію відповідача, які спрямовані на розірвання шлюбу, та враховуючи фактичні обставини справи, які судом викладено вище, суд вважає, що в даному випадку примирення між сторонами є неможливим, оскільки надання сторонам строку на примирення, на думку суду, - є безперспективним, та таким, який тільки посилить негативне відношення сторін один до одного, та надання такого терміну на примирення буде шкодити як інтересам позивачки, так і інтересам малолітньої дитини.

Що ж стосується застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даного спору, то суд при винесенні рішення керувався наступним.

Норми Конституції України.

Згідно ст. 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є не відчужуваними та непорушними.

Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Слід зазначити, що ч. 1 ст. 51 Конституції України закріплює принципове положення, за яким шлюб як сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану, набуває юридичної сили за умови, що він грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Це положення повністю відтворено в ч. 1 ст. 24 С К України.

Слід також зазначити, що згода не може вважатися вільною, коли вона дається під впливом фізичного чи психічного насильства з боку інших осіб.

Відповідно, як вбачається з обставин, встановлених судом в судовому засіданні, в даному випадку відсутня згода на продовження існування даного шлюбу як позивачки ОСОБА_1 , - в зв`язку з тим, що в сторін різне ставлення до подружніх обов`язків, різні характери та різні погляди на життя, так присутня і опосередкована згода відповідача ОСОБА_2 на розірвання шлюбу, що, на думку суду, - є достатніми підставами для розірвання такого шлюбу, так як, на думку суду, - продовження існування даного шлюбу суперечить як інтересам позивача, так і інтересам малолітньої дитини сторін.

Норми галузевого права, - норми СК України.

Згідно абз. 3 ч. 2 ст. 1 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється з метою побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки.

Як встановлено судом в даному випадку між сторонами тривалий час, - більше 1 - го року відсутні почуття взаємної поваги та любові, підтримки, даний шлюб існує лише формально на протязі вже більше 1 - го року, - завдяки його державній реєстрації, хоча фактичних - шлюбно - сімейних відносин немає понад розумні строки, (більше 1 - го року), відсутнє поняття сім`ї як в розумінні норм СК України, так і в розумінні норм звичаєвого права, яке, також, на думку суду повинно враховуватися в справах даної категорії, так як воно основане на загальнолюдських поняттях, що стосуються сім`ї, напроти, між сторонами існують відносини, які унеможливлюють існування сім`ї між сторонами, та дані негативні відносини з часом, зважаючи на окреме проживання сторін на різних житлових площах та в різних населених пунктах, - лише посилюються.

Згідно ч. 3 ст. 2 СК України Сімейний Кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між подружжям.

Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Як судом вказано вище, під час слухання справи встановлено, що, зглядаючись на обставини проживання сторін, їхнє спільне проживання не утворює поняття «сім`я» в розумінні положень СК України, так як судом вже зазначалося вище, сторони по справі поза розумним строком, - більше 1 - го року, - не проживають як чоловік та жінка, у позивача ОСОБА_1 відсутнє бажання підтримувати будь - які відносини з відповідачем ОСОБА_2 , що, на думку суду, - є обопільним, в сторін відсутній спільний побут, спільний бюджет, тощо, - що обумовлено тими обставинами, що сторони проживають на різних житлових площах та в різних населених пунктах, та не бажають більше проживати спільно з огляду на обставини, які судом зазначено вище.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 18 СК України суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способом захисту сімейних прав та інтересів є припинення правовідношення.

Отже, припинення правовідношення, - антипод встановлення правовідношення, який має випадки, коли інтересам особи, права якої порушені значною мірою, відповідає саме припинення існуючого сімейного правовідношення.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Щодо відсутності згоди сторін на продовження шлюбу судом вказано вище, при обгрунтуванні застосування положень ст. 51 Конституції України до даного спору.

Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає положенню ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Аасамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно якої чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь - яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та дружини та збереження шлюбу буде суперечити як інтересам чоловіка, так і інтересам дружини, так і інтересам малолітніх дітей.

Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, як це зазначено в абз. 3 ч. 2 ст. 1 СК України, чого в даному шлюбі, на думку суду, немає, причому, - з обох сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Отже, шлюб може бути припинено шляхом його розірвання за життя подружжя внаслідок волевиявлення обох або одного з них у суді або в органах РАЦСу. Відповідно, згідно з законом розірвання шлюбу має місце у випадках, коли подружжя або один із них вважають, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе і бажають його розірвати.

Можливість припинення шлюбу на підставі волевиявлення одного або обох подружжя є проявом принципу свободи шлюбу і рівності подружжя, відповідно, припинення шлюбу внаслідок його розірвання має суб`єктивну підставу, яку судом слід ретельно дослідити в судовому засіданні, з метою недопущення безпідставного розірвання шлюбу, застосування можливих засобів для збереження сім`ї, як основи суспільства.

Для розірвання шлюбу потрібна воля подружжя або одного із них, спрямована на юридичне закріплення відсутності шлюбу між сторонами.

Суд наголошує, що в даному випадку має місце як пряма, визначена воля позивача ОСОБА_1 на розірвання шлюбу, яка має вираз у позовній заяві та у письмовій заяві, яка надійшла до суду, та в опосередкованій позиції відповідача ОСОБА_2 , яка свідчить про інетрне відношення відповідача ОСОБА_2 до юридичного продовження існування даного шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Слід зазначити, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`ялений одним із подружжя у будь - який час, окрім того, одностороннє подання позовної заяви про розірвання шлюбу виникає у випадках, коли один із подружжя ініціює розірвання шлюбу, а другий вважає за можливе збереження сімейних стосунків або просто ухиляється від подачі спільної заяви до суду або від розірвання шлюбу в органах ДРАЦС.

Відповідно до ч. 1 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Як вказано судом вище, сторони фактично не підтримують шлюбно - сімейних відносин тривалий час, - більше 1 - го року, спору щодо проживання спільної малолітньої дитини у сторін немає, - вона залишається проживати з матір`ю, - позивачкою по справі, спорів майнового спору між сторонами немає.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При застосуванні положень ст. 112 СК України суд змушений надавати приорітет інтересам другого з подружжя, який наполягає на розірванні шлюбу на шкоду інтересам другого з подружжя.

Так, судом встановлено, що існування даного шлюбу суперечить як інтересам позивачки, так і інтересам малолітньої дитини.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при розгляді справ, які виникають у зв`язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 23 червня 2005 р. N 2709-ІУ «Про міжнародне приватне право» та інших нормативно-правових актів, що регулюють сімейні відносини.

Що стосується прізвища, яке буде мати позивач після розірвання шлюбу, то суд зазначає, що внаслідок реєстрації шлюбу, який розривається даним рішенням, позивач змінила своє прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_1 », та після розірвання шлюбу відповідачка бажає залишити собі прізвище, яке отримала внаслідок реєстрації шлюбу, що розривається в судовому порядку, а тому суд приходить до висновку щодо задоволення письмового клопотання позивача щодо залишення їй після розірвання шлюбу прізвища, яке вона отримала після реєстрації шлюбу, що розривається в судовому порядку, - з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Окрім того, суд зазначає, що вирішення даного питання цілком та повністю лежить на юридичній відповідальності позивача, - ОСОБА_1 , - з огляду на положення ч. 4 ст. 12 ЦПК України.

Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням процесуальних дій.

Так, дійсно, згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Суд приймає рішення про залишення позивачу прізвища, яке вона отримала внаслідок реєстрації шлюбу, що розривається судом, - « ОСОБА_1 », причому, суд зазначає, що в даному випадку вибір прізвища після розірвання шлюбу є виключним правом лише позивача, як це передбачено нормою сімейного права, зокрема, - положенням ст. 113 СК України, так як під час вирішення даного питання думка відповідача ОСОБА_2 , - судом не враховується.

Що стосується порядку та способу виконання даного рішення, то згідно ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовиму записі про шлюб.

Згідно ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову, - на відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому Законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

В матеріалах справи міститься:

- квитанція № від 26.04.2023 року, з якої вбачається, що позивачкою ОСОБА_1 при подачі позовної заяви були понесені судові витрати в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Відповідно, - враховуючи вищевказані норми процесуального права, які регулюють порядок розподілу судових витрат між сторонами, та матеріали справи, що стосуються судових витрат у даному цивільному провадженні, - суд приходить до висновку щодо стягнення понесених судових витрат позивачкою ОСОБА_1 у виді сплаченого нею судового збору з відповідача, - ОСОБА_2 .

Відповідно, суд з урахуванням вищевикладеного та вимог ст. 264 ЦПК України приходить до наступного висновку:

- обставини, якими обґрунтовувала позовну заяву позивач ОСОБА_1 , - мали місце;

- із встановлених обставин випливають сімейні правовідносини, - особисті немайнові відносини між подружжям, які регулюються нормами СК України, що закріплено, зокрема, в ч. 1 ст. 2 СК України;

- до встановлених правовідносин підлягають до застосування, зокрема, наступні норми права, - ст.ст. 21, 51 Конституції України, абз. 3 ч. 2 ст. 1, ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 3, п. 3 ч. 2 ст. 18, ч. 1 ст. 110, ст. 112, 113 Сімейного кодексу України, ч. 1 ст. 3, ст.. 4, 88, 107, 118, 119, 120, 215, 218, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»;

- зважаючи на встановлені фактичні обставини справи, позов підлягає до задоволення;

- понесені позивачкою судові витрати у виді сплаченого судового збору при подачі позовної заяви слід стягнути з відповідача на користь позивачки;

- підстав до допущення судового рішення до негайного виконання на підставі положень ст. 367 ЦПК України, - судом не вбачаються;

- заходи забезпечення позову в даному цивільному провадженні не застосовувалися.

Відповідно, даний шлюб на думку суду має лише формальний характер, при його фактичному розпаді протягом тривалого часу, зважаючи на обставини справи, примирення між стронами не можливе, продовження існування даного шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам малолітньої дитини, а тому має бути розірваний на підставі рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 21, 51 Конституції України, абз. 3 ч. 2 ст. 1, ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 3, п. 3 ч. 2 ст. 18, ч. 1 ст. 110, ст. 112, 113, ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 3, ч. 1 ст. 4, ст. 5, ч. 1 ст. 19, ч. 1 ст. 23, ст. 29, ч.ч. 1, 3 ст. 133, ч.ч. 1, 2 ст. 144, ст. 280 - 283, п. 2 ч. 1 ст. 258, 259, 263, 263, 265, 268, ЦПК України, п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 09 червня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженцем село Слобода Кагарлицького району Київської області, громадянином України, РНОКПП: НОМЕР_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженкою село Слобода Кагарлицького району Київської області, Україна, громадянкою України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_2 , виданий 17 серпня 2012 року Кагарлицьким РС Управління ДМС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_1 , свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_4 , яке видане 09 червня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, актовий запис за № 35 від 09 червня 2012 року, - розірвати.

Після вступу рішення в законну силу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженці село Слобода Кагарлицького району Київської області, Україна, громадянці України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_2 , виданий ? серпня 2012 року Кагарлицьким РС Управління ДМС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_1 , , - залишити прізвище, - « ОСОБА_1 ».

Встановити порядок виконання рішення, відповідно до якого воно після набрання законної сили є підставою для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб про його розірвання органом державної реєстрації актів цивільного стану (відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ч. 2 ст. 115 СК України).

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця село Слобода Кагарлицького району Київської області, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки село Слобода Кагарлицького району Київської області, Україна, громадянки України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_2 , виданий 17 серпня 2012 року Кагарлицьким РС Управління ДМС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , - кошти в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп., - понесених позивачкою судових витрат у виді сплати судового збору при подачі позовної заяви.

Рішення може бути оскаржене на умовах та в порядку, який передбачено ст. 284 ЦПК України.

Згідно ст. 284 ЦПК України:

- заочне рішення може буте переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

- заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

- строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

На підставі ч. 5 ст. 272 ЦПК України надіслати копію даного рішення сторонам по справі протягом двох днів з дня його складення.

Суддя: Закаблук О.В.