Справа 556/1975/23
Номер провадження 2/556/420/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

31.10.2023 року. Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді - Котик Л.О.

при секретарі - Соловей Г.С.

за участю представників Володимирецької селищної ради Рівненської області як Органу опіки та піклування- Мечкало Т.С., Блищика Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Володимирець цивільну справу за позовом Володимирецької селищної ради як Органу опіки та піклування в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и в :

Володимирецька селищна рада як Орган опіки та піклування звернулася до суду з позовом в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, мотивуючи слідуючим:

ОСОБА_3 є матір`ю малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка не цікавиться їх життям та здоров`ям, не приймає участі у їх вихованні, належному спілкуванні з ними та матеріальному забезпеченні. Не переймається їх розвитком, не піклується про фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу.

Так, дана сім`я з липня 2015 року перебуває на обліку сімей, що опинилися в складних життєвих обставинах по причині складних стосунків в сім`ї, неналежного догляду за дітьми та порушення санітарно-гігієнічних умов проживання в будинку. З кінця 2019 року ОСОБА_3 покинула малолітніх дітей напризволяще, не займалась їхнім вихованням, доглядом, лікуванням, не піклувалася про них, не надавала будь-якого виду допомоги.

З 23 січня 2020 року сім`я ОСОБА_1 перебувала під соціальним супроводом Володимирецького РЦ ССДМ по причині невиконання матір`ю своїх обов`язків.

ІНФОРМАЦІЯ_6, після смерті матері відповідачки, ОСОБА_4 , бабусі дітей - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ситуація вкрай погіршилася. Батько зловживав алкогольними напоями, виявляв агресію, в будинку брудно, постіль відсутня, діти напівголі, голодні, залишені без догляду.

03.06.2021, в терміновому порядку, з метою попередження загрози життю і

здоров`ю малолітніх, прийнято рішення про вилучення дітей з біологічної сім`ї. 04.06.2021 неповнолініх дітей: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 а було доставлено та влаштовано до КЗ «Рівненський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Рівненської обласної ради. Про зазначені події мати малолітніх дітей, ОСОБА_3 знала, на прохання приїхати та забрати дітей, відмовилась. Фактично мати самоусунулась від виконання батьківських обов`язків.

Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 14.09.2021, ОСОБА_5 позбавлений батьківських прав відносно його малолітніх дітей: сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

21 грудня 2021 року неповнолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знято з обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку із припиненням підстав взяття дитини на облік, оскільки батько був позбавлений батьківських прав, мати виявила бажання опікуватися за дітьми.

За результатами тимчасового перебування дітей у КЗ «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Рівненської обласної ради адміністрація закладу надає рекомендації, зокрема, для матері, щодо виховання та навчання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та відповідального ставлення до своїх батьківських обов`язків. 06.12.2021, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зараховано до спеціальної школи в смт Мізоч Рівненської обласної ради. Спеціальна школа є закладом загальної середньої освіти для осіб з особливими освітніми потребами, зокрема, зумовленими складними порушеннями розвитку.

За інформацією спеціальної школи в смт Мізоч від 27.04.2023 № 01-23/147 та даними психологічного обстеження у ОСОБА_1 , учня 2 класу, діагностується недорозвиток пізнавальної сфери та навчально-значимих психофізіологічних функцій.

Мати формально цікавиться розвитком сина, зрідка провідувала сина з власної ініціативи та на вимогу адміністрації.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зарахований до спеціальної школи смт Мізоч 05.09.2022 року, як дитина, що має мовленнєві порушення. За даними психологічного обстеження розвиток пізнавальної сфери та навчально-значимих психофізіологічних функцій дитини відбувається із вираженою затримкою.

Мати неналежно ставиться до лікування дитини. Вона формально цікавиться розвитком сина. На вимогу адміністрації провідувала його з метою візиту до лікаря.

Відповідно до довідки-характеристики від 03.04.2023 № 39, виданої Володимирецькою селищною радою, за час проживання на території села Воронки ОСОБА_3 зарекомендувала себе з негативної сторони, не виконувала батьківські обов`язки щодо виховання своїх дітей. На даний час характеризується з кращої сторони, але зі слів жителів села знову надходять скарги щодо невиконання батьківських обов`язків громадянкою ОСОБА_3 через періодичне зловживання спиртними напоями, залишення дітей без нагляду.

Відповідно до актів обстежень умов проживання від 03.04.2023 та 14.04.2023, які було здійснено на підставі повідомлення від сестри відповідачки - ОСОБА_9 та поліції, умови проживання малолітніх дітей ОСОБА_1 незадовільні. В будинку брудно, не прибрано, підлога та стіни обдерті, речі розкидані. Присутній сторонній неприємний запах. Продукти харчування наявні але сумнівної якості та знаходяться в брудному холодильнику. Місця для сну наявні, там же діти і відпочивають та проводять дозвілля, іграшок недостатньо. На час обстеження діти перебувають на весняних канікулах. Діти неохайні, некеровані, на зауваження не реагують. Мати перебуває у нетверезому стані. 14.04.2023 року, батько дітей, ОСОБА_5 , військовослужбовець ЗСУ, перебуваючи у відпустці, забрав дітей до себе та зобов`язався доглянути їх та відвезти 17.04.2023 року до спецшколи на навчання після закінчення канікул.

3 17.04.2023 діти перебувають на навчанні в спеціальній школі смт Мізоч.

Батько дітей, ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

3 03.04.2023 по 17.04.2023 діти перебували не в школі, а під наглядом матері.

У цей період, відносно громадянки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки с. Воронки, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 складено протоколи про адміністративні правопорушення, а саме: 03.04.2023 року - за ч.1 ст. 178 КУпАП (перебування в громадському місці в п`яному вигляді); 03.04.2023 року - за ч.1 ст. 184 КУпАП (невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей); 14.04.2023 року за ч.2 ст. 178 КУпАП (перебування в громадському місці Також, 28.09.2022 року за ст. 183 КУпАП (завідомо неправдивий виклик в п`яному вигляді).

ОСОБА_3 не працює, не забезпечує дітям належного утримання та догляду, не займається їх вихованням, не турбується про їхній розвиток, зловживає спиртними напоями. У помешканні разом з ОСОБА_3 проживає її рідна сестра, ОСОБА_11 , 2004 р. н., яка, попри те, що має інвалідність, як уміє, доглядає за малолітніми племінниками. (Сестра-блюзнюк ОСОБА_11, ОСОБА_9 , 2004 р.н., яка фактично доглядала за дітьми, на даний час проживає окремо в с. Степангород Вараського району).

Вище наведені обставини і стали підставою для звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно її малолітніх дітей: сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказаний позов надійшов до суду 10 липня 2023 року.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 01 серпня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляд та відкрито провадження в справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 25 квітня 2023 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. Відзив на позовну заяву не подано. Клопотань не заявлено.

Належним чином повідомлена відповідачка, повторно в судове засідання не з"явилася без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подала, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. А тому судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України.

В судовому засіданні представники Володимирецької селищної ради як Органу опіки та піклування - Блищик Ю.М. та Мечкало Т.С. позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Надали пояснення в межах пред`явленого позову.

Суд, вислухавши пояснення представників позивача, дослідивши письмові докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 , серії НОМЕР_1 , в графі батько записаний - ОСОБА_5 , в графі мати записана - ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_2 , серії НОМЕР_2 , в графі батько записаний - ОСОБА_5 , в графі мати записана - ОСОБА_14 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер батько малолітніх дітей - ОСОБА_5 , .

Як зазначено у Висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до малолітніх дітей: сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 №83 від 28 червня 2023 року, дана сім`я з липня 2015 року перебувала на обліку сімей, що опинилися в складних життєвих обставинах по причині складних стосунків в сім`ї, неналежного догляду за дітьми та порушення санітарно-гігієнічних умов проживання в будинку. З кінця 2019 року ОСОБА_3 покинула малолітніх дітей напризволяще, не займалась їхнім вихованням, доглядом, лікуванням, не піклувалася про них, не надавала будь-якого виду допомоги. З 23 січня 2020 року сім`я ОСОБА_1 перебувала під соціальним супроводом Володимирецького РЦ ССДМ по причині невиконання матір`ю своїх обов`язків (проживала в Миколаївській області зі співмешканцем), а батько не піклувався про дітей (дітьми фактично опікувалась тітка ОСОБА_9 , 2004 року народження, рідна сестра матері).

13.11.2020 шлюб між подружжям було розірвано та стягнуто аліменти з ОСОБА_3 на утримання малолітніх дітей. ІНФОРМАЦІЯ_6 року, після смерті матері відповідачки, ОСОБА_4 , бабусі дітей - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ситуація вкрай погіршилася. Батько зловживав алкогольними напоями, виявляв агресію, в будинку брудно, постіль відсутня, діти напівголі, голодні, залишені без догляду.

03.06.2021, в терміновому порядку, з метою попередження загрози життю і здоров`ю малолітніх, було прийнято рішення № 90 виконавчого комітету Володимирецької селищної ради, як органу опіки та піклування, про вилучення дітей з біологічної сім`ї.

04.06.2021 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було доставлено та влаштовано до КЗ «Рівненський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Рівненської обласної ради.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав громадян ОСОБА_5 , 1981 р.н., та ОСОБА_3 , 2000 р.н., відносно їх малолітніх дітей, затвердженого рішенням виконавчого комітету Володимирецької селищної ради від 24 червня 2021 № 113 позбавлення батьківських прав було визнано доцільним та таким, що відповідає інтересам дітей. В серпні 2021 року матір виявляє бажання повернути дітей та не забезпечує для цього відповідних умов для проживання та утримання хоча зобов`язується виправити ситуацію аби діти перебували в сімейному оточенні.

Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 14.09.2021, ОСОБА_5 позбавлений батьківських прав, відносно його малолітніх дітей: сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до наказу служби у справах дітей Володимирецької селищної ради № 0/20 від 21 грудня 2021 року неповнолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знято з обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку із припиненням підстав взяття дитини на облік (батько позбавлений батьківських прав, матір виявила бажання опікуватися дітьми).

За результатами тимчасового перебування дітей у КЗ «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Рівненської обласної ради адміністрація закладу надає рекомендації, зокрема, для матері, щодо виховання та навчання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та відповідального ставлення до своїх батьківських обов`язків. 06.12.2021 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зараховано до спеціальної школи в смт Мізоч Рівненської обласної ради. Спеціальна школа є закладом загальної середньої освіти для осіб з особливими освітніми потребами, зокрема, зумовленими складними порушеннями розвитку.

За інформацією спеціальної школи в смт Мізоч від 27.04.2023 № 01-23/147 та даними психологічного обстеження у Івана, учня 2 класу, діагностується недорозвиток пізнавальної сфери та навчально-значимих психофізіологічних функцій. Хлопчик при спілкуванні нетерплячий, емоційно незрілий, збуджений, словник бідний, світогляд обмежений побутом, сприйняття порушене, рахує в межах 5-ти, графічно літери не відображає. Потребує постійного контролю та допомоги. Мати формально цікавиться розвитком сина, зрідка провідувала сина з власної ініціативи та на вимогу адміністрації.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зарахований до спеціальної школи смт Мізоч 05.09.2022 року, як дитина, що має мовленнєві порушення. За даними психологічного обстеження розвиток пізнавальної сфери та навчально-значимих психофізіологічних функцій дитини відбувається із вираженою затримкою. Мотивація ігрова та навчальна не сформовані, звуковимова та сприйняття грубо порушені, словник бідний, світогляд обмежений побутом, дрібна моторика недорозвинута. Переважають процеси збудження, часто конфліктує з ровесниками. Самообслуговування сформоване частково, соціально-побутові навички не відповідають віку. Соматичне здоров`я порушене. Часто хворіє на ГРЗ, має розлади сну, діагностовано порушення водно-сольового обміну, нецукровий діабет. Мати неналежно ставиться до лікування дитини. Вона формально цікавиться розвитком сина. На вимогу адміністрації провідувала його з метою візиту до лікаря.

Відповідно до довідки-характеристики № 39 від 03.04.2023, виданої Володимирецькою селищною радою, за час проживання на території села Воронки ОСОБА_3 зарекомендувала себе з негативної сторони, не виконувала батьківські обов`язки щодо виховання своїх дітей. На даний час характеризується з кращої сторони, але зі слів жителів села знову надходять скарги щодо невиконання батьківських обов`язків громадянкою ОСОБА_3 через періодичне зловживання спиртними напоями, залишення дітей без нагляду.

14.04.2023, батько дітей, ОСОБА_5 , військовослужбовець ЗСУ, перебуваючи у відпустці, забрав дітей до себе та зобов`язався доглянути їх та відвезти 17.04.2023 року до спецшколи на навчання після закінчення канікул.

3 17.04.2023 діти перебувають на навчанні в спеціальній школі смт Мізоч. Батько дітей, ОСОБА_5 , на момент складання висновку помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_3 , актовий запис № 121 від 12.05.2023)

3 03.04.2023 по 17.04.2023 діти перебували не в школі, а під наглядом матері. У цей період, відносно громадянки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_1 , складено протоколи про адміністративні правопорушення, а саме: 03.04.2023 - за ч.1 ст. 178 КУпАП (перебування в громадському місці в п`яному вигляді); 03.04.2023 - за ч.1 ст. 184 КУпАП (невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей); 14.04.2023 за ч.2 ст. 178 КУпАП (перебування в громадському місці в п`яному вигляді);

Відповідно до листа спеціальної школи в смт Мізоч Рівненської обласної ради від 09.06.2023 № 01-23/190, дирекція закладу просить Службу у справах дітей взяти на контроль перебування дітей вдома під час канікул з 10.06.2023 по 31.08.2023, та залучити до навчання по закінченню канікул, оскільки мати часто ігнорує визначені терміни.

ОСОБА_3 ніде не працює, не забезпечує дітям належного утримання та догляду, не займається їх вихованням, не турбується про їхній розвиток, зловживає спиртними напоями. У помешканні разом з ОСОБА_3 проживає її рідна сестра, ОСОБА_11 , 2004 р. н., яка, попри те, що має інвалідність, як уміє, доглядає за малолітніми племінниками. (Сестра-блюзнюк ОСОБА_11, ОСОБА_9 , 2004 року народження, яка фактично доглядала за дітьми, на даний час проживає окремо в с. Степангород Вараського району Рівненської області).

А тому орган опіки та піклування Володимирецької селищної ради, враховуючи рішення комісії з питань захисту дітей №20 від 11.05.2023, вважає за доцільне та таким, що відповідає інтересам дітей, позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав по відношенню до малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до актів обстежень умов проживання від 03.04.2023 та 14.04.2023, які було здійснено на підставі повідомлення від сестри ОСОБА_9 та поліції, умови проживання малолітніх дітей ОСОБА_1 незадовільні. В будинку брудно, не прибрано, підлога та стіни обдерті, речі розкидані. Присутній сторонній неприємний запах. Продукти харчування наявні але сумнівної якості та знаходяться в брудному холодильнику. Місця для сну наявні, там же діти і відпочивають та проводять дозвілля, іграшок недостатньо. На час обстеження діти перебувають на весняних канікулах. Діти неохайні, некеровані, на зауваження не реагують. Мати перебуває у нетверезому стані.

Згідно листа спеціальної школи в смт Мізоч Рівненської обласної ради №01-23/321 від 06.10.2023, епікризу №3515, КНП «Міська дитяча лікарня» Рівненської міської ради, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 госпіталізовано на станціонарне лікування у КНП «Міська дитяча лікарня» Рівненської міської ради. 05.10.2023 лікарі повідомили про виписку дитини, учень повернувся у спеціальну школу в смт Мізоч. Матір ОСОБА_2 було повідомлено про госпіталізацію дитини до лікарні, однак вона повідомила, що не має наміру забирати його додому. 06.10.2023 у ОСОБА_2 знову піднялася висока температура, швидкою допомогою учня госпіталізовано на повторне станціонарне лікування у КНП «Міська дитяча лікарня» Рівненської міської ради.

Також до листа спеціальної школи в смт Мізоч Рівненської обласної ради №01-23/321 від 06.10.2023 були долучені скарги пацієнтів ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 від 09.10.2023 про незадовільну поведінку ОСОБА_2 , під час перебування на лікуванні в КНП «Міська дитяча лікарня» Рівненської міської ради.

Вище наведене свідчить, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, навчання.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, наданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Частинами 8, 9 статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Нормами Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150, 155 СК України).

Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року та ратифікованої постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року, в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Згідно ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.

У частинах п`ятій, шостій статті 19 СК України встановлено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

При вирішенні такої категорії спорів судам необхідно мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.

Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків.

Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах: від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18 (провадження № 61-4014св20), від 13 квітня 2020 року у справі № 760/468/18 (провадження № 61-8883св19), від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17 (провадження № 61-13752св19), від 23 грудня 2020 року у справі № 522/21914/14 (провадження № 61-8179св19), від 17 червня 2021 року у справі № 466/9380/17 (провадження № 61-2175св20), від 29 липня 2021 року у справі № 686/16892/20, від 03 серпня 2022 року у справі № 306/7/20, від 07 грудня 2022 року у справі № 562/2695/20, від 11 січня 2023 року у справі № 461/7447/17.

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У рішенні від 16 липня 2015 року справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09), Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України»).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача.

Суд має встановити усі фактичних обставини для правильного вирішення справи і визначити, у чому саме полягає свідоме та умисне ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, чи є рішення суду таким, що ухвалене в інтересах дитини. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 465/3694/14-ц (провадження № 61-36265св18) Аналогічна позиція сформульована у постановах Верховного Суду від 07.02.2019 року у справі № 713/63/17 (провадження № 61-27680св18).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 протягом тривалого часу життям дітей не цікавилася, участі у вихованні не бере, не піклується про фізичний і духовний розвиток останніх, їх навчанням, підготовкою до самостійного життя, з дітьми не спілкується.

Таким чином, суд належним чином дослідивши та давши оцінку наданим сторонами доказам, встановивши усі фактичні обставини для правильного вирішення справи, дійшов до висновку про те, що органом опіки та піклування наведені підстави, передбачені частиною першою статті 164 СК України для позбавлення матері батьківських прав. ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, не надала суду доказів щодо заперечення позову, відзив на позовну заяву не подала, не вказала, що має намір на відновлення відносин з малолітніми дітьми, не надано суду доказів, що здійснює дії, спрямовані на налагодження спілкування зі своми малолітніми синами. Відповідачка не скористалася своїми правами, свідомо та умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому суд вважає, що слід позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як крайній захід, і таке рішення, на думку суду, ухвалене в інтересах дітей.

В той же час, позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 серпня 2021 року у справі № 331/8310/15, провадження № 61-4879св20.

На підставі наведеного, суд вважає, що позов Органу опіки та піклування Володимирецької селищної ради Рівненської області в інтересах малолітніх дітей - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , слід задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись Конвенцією про права дитини, Законом України "Про охорону дитинства",ст. ст. 150, 155, 164 СК України, ст.ст. 4,6,8,10-13, 17-18, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд ,-

У х в а л и в:

Позов Володимирецької селищної ради як Органу опіки та піклування в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно її малолітніх дітей: сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Ріваненської області.

Згідно п.15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуюча: Котик Л.О.

Сторони:

Позивач: Володимирецька селищна рада Рівненської області як Органу опіки та піклування, місцезнаходження: смт Володимирець, вул. Повстанців,21, Вараський район, Рівненська область, ;

Відповідачка: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ;