Справа № 191/760/21
Провадження № 2/191/256/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
16 січня 2023 року м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Порошиної О.О.
за участю секретаря Лобової Ю.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,
Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення боргу кредитором спадкодавця, посилаючись на те, що до АТ КБ «ПриватБанк» звернувся ОСОБА_2 з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 02.11.2011 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк».
Позичальник ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті, www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.
Заявою ОСОБА_2 підтверджується факт, що він був повністю проінформованим про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», що діяли на момент підписання анкети-заяви, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.
Згідно ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.2.3, 2.1.2.4 договору, на підставі яких позичальник при укладенні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його розміру за рішенням та ініціативою банку.
Таким чином, банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав позичальнику ОСОБА_2 можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.
Позичальник зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором.
Але в процесі користування кредитним рахунком позичальник ОСОБА_2 не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку. Таким чином, позичальник зобов`язання за вказаним договором не виконав.
ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором №б/н від 02.11.2011 становить 6925 грн. 10 коп., яка складається із:
- 6925 грн. 10 коп. - заборгованості за тілом кредиту;
в тому числі 0 грн. 00 коп. заборгованість за поточним тілом кредиту;
- 6925 грн. 10 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту;
-0 грн. 00 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками;
-0 грн. 00 коп. заборгованість за простроченими відсотками;
-0 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України,
-0 грн. 00 коп. пеня,
-0 грн. 00 коп. - комісія.
Банк на виконання ч. 2 ст. 1281 ЦК України, 16.02.2020 року направив до Другої синельниківської державної нотаріальної контори претензію кредитора. 28.02.2020 року від нотконтори отримана відповідь, в якій зазначалося, що спадкоємцем померлого є ОСОБА_1 .
01.08.2020 до спадкоємця було направлено лист-претензію, але ніяких дій не було виконано. У зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду з даним позовом.
Позивач просить суд стягнути на свою користь з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором без номера від 02.11.2011 року у розмірі 6925 грн. 10 коп., а також судовий збір у сумі 2270 грн. 00 коп.
Представником позивача ОСОБА_3 , до початку судового засідання, надано суду заяву про підтримання позовних вимог, відсутність заперечень проти розгляду справи без її присутності. Не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи.
Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин та без подання відзиву.
Згідно умов та порядку, визначених ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення.
Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, встановив наступне.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
За змістом статей 525 та 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Частиною першою статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 , виданого 15 серпня 2019 року виконавчим комітетом Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області (а.с.55).
Згідно з розрахунком банку, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 становить 6925 грн. 10 коп., яка складається із: - 6925 грн. 10 коп. - заборгованості за тілом кредиту; в тому числі 0 грн. 00 коп. заборгованість за поточним тілом кредиту; - 6925 грн. 10 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0 грн. 00 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками; 0 грн. 00 коп. заборгованість за простроченими відсотками; 0 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 0 грн. 00 коп. пеня, 0 грн. 00 коп. - комісія.
19.02.2020 року до Другої синельниківської державної нотаріальної контори надійшла претензія кредитора від АТ КБ «ПриватБанк» відповідно до ч. 2 ст. 1281 Цивільного кодексу України, в якій просили включити кредиторські вимоги в спадкову масу, повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед Банком у розмірі 6925,10 грн., повідомити чи зверталися спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, а також щодо осіб, які вже прийняли спадщину або відмову від прийняття спадщини боржника, повідомити відомості про видані свідоцтва про право на спадщину та про осіб, які такі свідоцтва отримали.
У відповідь на претензію банку листом державного нотаріусу Другої синельниківської державної нотаріальної контори від 19.02.2020 було повідомлено, що після померлого ОСОБА_2 з заявою про прийняття спадщини звернулась дружина померлого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . На сьогоднішній день спадкоємиця не зверталась до нотаріальної контори з приводу оформлення спадкових прав. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось.
01.08.2020 р. з претензією кредитора Банк звернувся до відповідача, як спадкоємця померлого позичальника, про сплату заборгованості позичальника станом на дату його смерті у розмірі 6925 грн. 10 коп.
Згідно зі ст.608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.
За приписами ст. ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до п.5 ч.1 ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема права та обов`язки особи, як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.
Отже, за змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням.
Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).
Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України «Оформлення права на спадщину»).
Відповідно до ч. 1ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5ст. 1268 ЦК України).
Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3ст. 1296 ЦК України).
Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.
Оскільки зі смертю боржника зобов`язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст. 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми.
Відповідно до статті 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
На адресу спадкоємця (відповідача) 28.02.2020 року було направлено лист-претензію з вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором. Але така вимога спадкоємцем не виконана.
Згідно ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
Отже, спадкоємець померлого позичальника, який не виконав умови договору позики, прийнявши спадщину, в силу ст.1281,1282 ЦК України, зобов`язаний у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора.
Наведені норми законодавства свідчать, що спадкоємець відповідає перед кредитором тільки в межах своєї частки у спадщині, тобто у спадкоємця виникає зобов`язання задовольнити вимоги кредитора лише в межах майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Це правило визначає загальний характер відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, незалежно від виду спадкування та суб`єктів спадкового процесу й випливає із суті універсального характеру спадкового правонаступництва.
Борги спадкодавця - це майнові зобов`язання, які прийняв на себе спадкодавець перед фізичними або юридичними особами - кредиторами, але смерть позбавила його можливості виконати їх. Обов`язок доказувати борги померлого покладається на самого кредитора. Кредитор, який звернувся до спадкоємців, зобов`язаний надати документи, що підтверджують його вимоги.
При вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року (справа № 306/2000/16-ц).
Згідно постанови ВС у справі № №640/6274/16-ц від 18 вересня 2019 року при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені в ч.ч.2 та 3 ст.1282 ЦК, оскільки в разі пропуску таких строків на підставі ч.4ст.1281 ЦК кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених уст.1282 ЦК, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд установлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора суду належить установити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до ч.1ст.1282 ЦК.
Оскільки, боржник помер, відтак відповідати перед кредитором на підставі ст.1281,1282 ЦК України, за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Таким чином, АТ КБ «Приватбанк», як позивач, зобов`язаний довести, що саме відповідач є спадкоємцем померлого ОСОБА_2 , прийняла після його смерті спадщину, а також вартість майна, прийнятого спадкоємцем у спадщину.
На виконання ухвали суду від 28 грудня 2021 року про витребування доказів, Другою синельниківською державною нотаріальною конторою 25 січня 2022 року на адресу суду надіслано копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкрита 11.09.2019 за № 306/2019. З даної спадкової справи вбачається, що з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 до нотаріальної контори звернулася дружина померлого, ОСОБА_1 , а також зареєстрована претензія кредитора АТ КБ «ПриватБанк», 19.02.2020 року. Свідоцтво про право на спадщину нотаріусом спадкоємцю не видавалося.
Отже, з витребуваної судом копії спадкової справи не вбачається наявність будь-якого спадкового майна померлого ОСОБА_2 , відсутні жодні правовстановлюючі документи, підтверджуючі факт права власності спадкодавця на якесь майно.
Окрім того, у своїй постанові №587/381/15-ц від 04 лютого 2021 року, з урахуванням положень ст.1281, 1282 ЦК України, Верховний Суд зазначив, що задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.
Разом з тим, позивач АТ КБ «Приватбанк» не зазначив та не надав жодного доказу про наявність у спадкодавця на праві власності за життя будь-якого рухомого/нерухомого майна та його вартості.
Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи недоведеність позивачем обов`язкових обставин, які дають правові передумови для покладення на спадкоємця померлого обов`язку повернути борг кредитору спадкодавця, у тому числі щодо наявності, об`єму, вартості спадкового майна прийнятого у спадщину після смерті позичальника, у межах якого спадкоємець несе відповідальність перед кредитором, суд вважає, що заявлені АТ КБ «ПриватБанк» позовні вимоги є необґрунтованими, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають.
Судові витрати по сплаті судового збору, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст.12-13,259, 263-265, 268, 280-283 ЦПК України, ст.ст. 1268, 1281, 1282 ЦК України, суд, -
У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя О. О. Порошина