Номер провадження: 22-ц/813/3175/23
Справа № 363/3813/21
Головуючий у першій інстанції Мазун І.А.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2023 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, на рішення Малиновського районного суду м. Одеси, постановлене під головуванням судді Мазун І.А. 28 квітня 2022 року у м. Одеса, -

встановила:

У вересні 2021 року до суду першої інстанції звернулося ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № С17.184.73935 від 21.07.2017 року в розмірі 6488,98 грн. та за кредитним договором № Р25.00302.004000120 від 06.06.2018 року в розмірі 165 067,66 грн., а також стягнути понесені судові витрати.

В обґрунтування своїх позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» посилалось на те, що 21.07.2017 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Ідея Банк» було укладено Кредитний договір № С17.184.73935, а також 06.06.2018 року було укладено Кредитний договір № Р25.00302.004000120. 02.12.2020 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір Факторингу №12/89, у відповідності до умов якого, ПАТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги за плату та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу №12/89 від 02.12.2020р. Реєстру Боржників №1 від 02.12.2020 року, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача за Кредитними договорами в загальному розмірі 171556,64 грн. На адресу відповідача, зазначену в Кредитному договорі, ТОВ «ФК «ЄАПБ» було направлено повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості по Кредитному договору та включення персональних даних до бази персональних даних. Згідно з умовами Кредитного договору позичальник зобов`язався повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. В зв`язку з несвоєчасним поверненням кредитних коштів та несплатою відсотків за користування кредитними коштами, ТОВ «ФК «ЄАПБ» вимушене звернутися до суду з даним позовом.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2022 року позов ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № С17.184.73935 від 21.07.2017року в розмірі 6488 грн. 98 коп., з яких:- 3080 (три тисячі вісімдесят) грн. 92 коп. - заборгованість за основним боргом; - 3408 грн. 06 коп. - заборгованість за відсотками; за кредитним договором № Р25.00302.004000120 від 06.06.2018 року в розмірі 165067 грн. 66 коп., з яких:- 95745 грн. 49 коп. - заборгованість за основним боргом; - 22907 грн. 37 коп. - заборгованість за відсотками; - 46414 грн. 80 коп. заборгованість за комісіями.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суд першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на необґрунтованість рішення суду, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували наявність у ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до ОСОБА_1 , відповідно, і право на позов взагалі відсутнє. Крім того, на думку апелянта, позивачем не надано доказів підтвердження факту видачі кредитних коштів та наявності заборгованості у заявленому розмірі.

Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч.1, 2 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно п.п. 1-3 ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.07.2017 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Ідея Банк» було укладено угоду № С17.184.73935 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки.

Згідно вищезазначеної угоди, відповідач отримала кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку НОМЕР_1 , у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу в межах встановленого кредитним договором ліміту кредитної лінії, доступного відповідачу. Банк надав клієнту максимальний ліміт кредитної лінії в розмірі 200000 грн., ліміт кредитної лінії доступних відповідачу на момент укладення угоди становить 3000 грн. зі сплатою 48 % річних. Відповідач, в свою чергу, зобов`язався сплатити проценти за користування кредитом та погасити кредит відповідно до графіку щомісячних платежів.

Таким чином, встановленим є факт, що ОСОБА_1 отримала від банку кредитні кошти, але свої зобов`язання за договором виконала не у повному обсязі. Відповідно до розрахунку суми боргу угодою № С17.184.73935, наданим позивачем, станом на 02.12.2020 року заборгованість становила 6488,98 грн., з яких: 3080,92 грн. заборгованість за основним боргом; 3408, 06 грн. заборгованість за нарахованими та невиплаченими відсотками. (а.с. 12)

Позивачем, в підтвердження своєї позиції, суду була надана угода № С17.184.73935 від 21.07.2017 року про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, яка підтверджує факт укладення договору та надання банком позичальнику кредитних коштів шляхом відкриття кредитної лінії.

Також позивачем додано виписку по рахунку НОМЕР_1 ОСОБА_1 № НОМЕР_2 за розрахунковий період з 24.07.2017 року по 29.03.2019 року, та довідку-розрахунок заборгованості за кредитним договором відповідача, що є первинним бухгалтерським документом та відображає рух коштів по рахунку, та детальний розрахунок заборгованості за угодою № С17.184.73935, яка складена начальником відділу АТ «Ідея Банк» Дропко О.М. та яка скріплена печаткою Банку. (а.с. 13-16, 12)

У матеріалах справи міститься паспорт споживчого кредиту, заява до угоди № С17.184.73935, з якої вбачається, що відповідач підписанням цієї заяви приєднується до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб ПАТ «Ідея Банк», розміщеного на сайті банку за електронною адресою www.ideabank.ua, на умовах запропонованих банком. (а.с. 6,7,8)

Колегія суддів погоджується із висновком суду про те, що відповідач була ознайомлена й з тарифами на видачу та обслуговування кредитних карток для фізичних осіб-нових клієнтів банку, про що свідчить її підпис.

Крім того, наявні в матеріалах справи: згода фізичної особи-суб`єкта кредитної історії від 21.07.2017 року, заява № С17.184.73935 про акцепт публічної оферти ПАТ «Ідея Банк», на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку ПАТ «Ідея Банк» від 21.07.2017 року, заява ОСОБА_1 про те що вона усвідомлює та згодна з тим, що в разі несвоєчасного погашення кредиту, інформація може бути доведена банком до відома третіх осіб, що підписані ОСОБА_1 документи - є підтвердженням факту приєднання відповідача, як клієнта, до акціонерного товариства «Ідея Банк» та отримання ним кредитних коштів.

Позивачем було надано і тарифи на видачу та обслуговування кредитних карток, для фізичних осіб-існуючих клієнтів банку, з якими була ознайомлена відповідач, оскільки власноручно їх підписала.

Згідноч.1 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», у договорі про споживчий кредит зазначаються: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту; 5) строк, на який надається кредит; 6) необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); 7) види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; 9) реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. Усі припущення, використані для обчислення такої ставки, повинні бути зазначені; 10) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 11) інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 12) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 13) порядок дострокового повернення кредиту; 14) відповідальність сторін за порушення умов договору.

Статтями 2,47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», передбачена така форма витрат, як плата за обслуговування кредиту, яка визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.

Постановою Національного банку України від 08 червня 2017 року №49 затверджені Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила), які розроблено відповідно до Законів України «Про банки і банківську діяльність», «Про національний банк України», «Про споживче кредитування», встановлюють порядок та методику розрахунку загальної вартості кредиту для споживача.

Згідно з пунктом 8 Правил, банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки. Банк зазначає реальну річну процентну ставку та загальну вартість кредиту за рядком «Усього» у колонках 9 і 10 (відповідно) форми, наведеної в додатку 2 до цих Правил.

Враховуючи, що між сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що кредитний договір № С17.184.73935, згідно положень ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Крім того, 06.06.2018 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Ідея Банк» було укладено Кредитний договір № Р25.00302.004000120 (а.с. 18).

За умовами п.п.1.1. відповідного договору банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 98 385 грн., включаючи витрати на страховий платіж, а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умов цього договору.

Згідно з пунктом 1.2. кредитного договору, банк надає кредит у день його підписання строком на 24 місяців. Датою видачі кредиту є списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточних рахунок Позичальника вказаний в п. 1.1.7 Договору.

Згідно пунктів 1.3 кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 10% річних від залишкової суми кредиту.

Пунктом 2.1 кредитного договору передбачено, що позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 24 щомісячних внесках включно до 6 дня/числа кожного місяця, згідно графіку щомісячних платежів. Платежі здійснюються на транзитний рахунок № НОМЕР_3 в банку, МФО 336310 з якого проводиться погашення заборгованості за договором у такій черговості: 1) для оплати простроченої заборгованості кредиту за договором; 2) для погашення нарахованої заборгованості за договором, строк сплати якої не минув; 3) для сплати штрафних санкцій (пені) згідно з пунктом 3.3.1 цього договору; 4) для погашення іншої заборгованості (в тому числі дострокове погашення заборгованості за кредитом).

Згідно з пунктом 5.1. кредитного договору позичальник заявляє та гарантує, що уся інформація, відомості та документи (у тому числі ті, що містяться в даній угоді та кредитній справі клієнта у банку), які повідомлені та надані ним банку з метою одержання кредиту, є достовірними і відповідають дійсності; кредит одержується ним на поточні потреби та не пов`язаний із підприємницькою діяльністю; банк перед укладенням угоди повідомив йому в належній формі в повному обсязі інформацію, передбачену законодавством України, зазначена інформація йому відома та зрозуміла, він ознайомився з тарифами банку і згоден з ними; належний йому примірник оригіналу даної угоди вручено йому банком при підписанні даної угоди; умови даної угоди та договору він вважає справедливими і такими, що відповідають його інтересам, а також надає свою згоду на збір, зберігання, використання та поширення через бюро кредитних історій інформації про нього, а також третім особам, у випадку невиконання позичальником взятих на себе зобов`язань.

Пунктом 5.2 кредитного договору передбачено, що цей договір є укладеним з дня його підписання сторонами та діє протягом строку кредитування, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

У пункті 5.7 кредитного договору зазначено, що згідно з Законом України «Про споживче кредитування» реальна річна ставка складає 90,50331116 %. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у тому числі тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) на момент укладення договору складає 149342,43 грн. Вказані показники діють за умови своєчасного погашення позичальником грошових зобов`язань, відповідно до пункту 2.1 цього договору та за дії процентної ставки, вказаної в пункті 1.4 договору.

Згідно ордеру-розпорядження №1 «Про видачу кредиту» від 06.06.2018 року, суму у розмірі 81647,30 грн. було перераховано на поточний рахунок № НОМЕР_3 ОСОБА_1 (а.с. 22).

Згідно ордеру-розпорядження №2 «Про сплату страхового платежу» від 06.06.2018 року, суму у розмірі 16737,70 грн. було перераховано на рахунок № НОМЕР_4 (а.с. 22).

Також позивачем надано виписку по рахунку НОМЕР_5 ОСОБА_1 № НОМЕР_6 за розрахунковий період з 06.06.2018 року по 16.04.2020 року, та довідку-розрахунок заборгованості за кредитним договором відповідача, що є первинним бухгалтерським документом та відображає рух коштів по рахунку, та детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором № Р25.00302.004000120, яка складена начальником відділу АТ «Ідея Банк» Мушка Т.М. та яка скріплена печаткою Банку. (а.с. 25,26)

Крім того, в матеріалах справи наявний паспорт споживчого кредиту, додаток до паспорта споживчого кредиту, згода фізичної особи-суб`єкта кредитної історії від 06.06.2019 року, заява № Р25.00302.004000120 про акцепт публічної оферти ПАТ «Ідея Банк», на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку ПАТ «Ідея Банк» від 06.06.2018 року, заява ОСОБА_1 про те, що вона усвідомлює та згодна з тим, що в разі несвоєчасного погашення кредиту, інформація може бути доведена банком до відома третіх осіб, в свою чергу відповідач була ознайомлена з відповідними документами, про що свідчить її підпис.

Згідно розрахунку суми боргу за кредитом наданим позивачем, станом на 02.12.2020 року, заборгованість за вищевказаний кредитним договором становить 165067,66 грн., з яких: 95745,49 грн. заборгованість за основним боргом; 22907,37 грн. заборгованість за нарахованими та невиплаченими відсотками; 46414,80 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями, які позивач просив стягнути з відповідачки (а.с. 25).

Однак, колегія суддів зазначає, що банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.

Так, банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (ч. 3 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність»).

З урахуванням принципів справедливості та добросовісності, на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства.

Відповідна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати ВС від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21).

Таким чином, з урахуванням викладеного, колегія суддів доходить до висновку, що за Кредитним договором № Р25.00302.004000120 від 06.06.2018 року, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню заборгованість в загальній сумі 118652,83 грн., з яких: 95745,49 грн. заборгованість за основним боргом; 22907,37 грн. заборгованість за нарахованими та невиплаченими відсотками.

Крім того, 02.12.2020 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір Факторингу №12/89, у відповідності до умов якого, ПАТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає права вимоги за плату та на умовах, визначених цим Договором. Вказаний договір відповідачем не оскаржувався.

Згідно п.2.2. Договору факторингу права вимоги, які ПАТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед ПАТ «Ідея Банк», та визначені в Реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладання цього Договору. Реєстр боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього Договору.

Згідно Додатку № 1 до Договору факторингу №12/89 від 02.12.2020 року Реєстру боржників №1 від 02.12.2020 року, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набув права грошової вимоги до відповідачки за Кредитним договором в сумі 117494 (сто сімнадцять тисяч чотириста дев`яносто чотири) грн. 60 копійок.

Згідно п.5.2. Договору факторингу, в день підписання Реєстру боржників, за умови виконання ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язань, передбачених п.4.1 цього Договору, ПАТ «Ідея Банк» втрачає права на будь-які платежі боржників в оплату їх заборгованостей за первинними Договорами. В разі звернення боржників до ПАТ «Ідея Банк» з приводу виконання зобов`язань за відступленими ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» правами вимог, ПАТ «Ідея Банк» повідомляє про необхідність виконання зобов`язань на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Вказані докази у повному обсязі спростовують доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували наявність у ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до ОСОБА_1 , відповідно, і право на позов взагалі відсутнє.

Колегія суддів зазначає, що предметом розгляду у даній справі є виключно питання щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами. Таким чином, питання щодо дійсності або недійсності Договору Факторингу №12/89 від 02.12.2020 року не відноситься до предмета доказування у справі, та не має правового значення для її вирішення. Колегія суддів також враховує, що Договір Факторингу №12/89 від 02.12.2020 року не був у встановленому законом порядку визнаний недійсним, а тому, в силу положень ст. 204 ЦК України, є чинним.

Згідно із ч. 2. ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів.

На виконання умов договору та у зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов Кредитного договору, позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача було направлено повідомлення про порядок погашення заборгованості по Кредитному договору та включення персональних даних відповідача до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу (копія повідомлення додається).

Згідно ст. 1082 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15, -боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України.

Як вірно зазначено судом, всупереч умовам Кредитних договорів, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, ОСОБА_1 не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості.

Згідно ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за Кредитним договором № Р25.00302.004000120 від 06.06.2018 року підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості в загальній сумі 118652,83 грн., з яких: 95745,49 грн. заборгованість за основним боргом; 22907,37 грн. заборгованість за нарахованими та невиплаченими відсотками. Позовні вимоги за Кредитним договором № С17.184.73935 є обґрунтованими та законними.

При вищевказаних обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не у повному обсязі визначився із юридичною природою спірних правовідносин і законом, що їх регулює, що призвело до частково неправильного вирішення справи, у зв`язку із чим рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2022 року підлягає скасуванню в частині задоволення вимог про стягнення заборгованості за комісіями за Кредитним договором № Р25.00302.004000120 від 06.06.2018 року, із ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 367, 368,п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 376, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2022 року - скасувати в частині задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комісіями за Кредитним договором № Р25.00302.004000120 від 06 червня 2018 року.

Постановити в цій частині нове судове рішення.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями в розмірі 46414,80 гривень за Кредитним договором № Р25.00302.004000120 від 06 червня 2018 року відмовити.

В решті судове рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п.2«а» - 2 «г» ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 23 січня 2023 року.

Судді Одеського апеляційного суду С.О. Погорєлова

А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе