ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1725/23 Справа № 2-3089/2006
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

07 листопада 2023 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіСіренко Ю.В., Новіков О.М.
секретар Матюха В.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , як особи, яка не брала участі у розгляді справи, однак питання про права та обов`язки якої вирішено судом, на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13.12.2006 (повний текст складено 13.12.2006, суддя в суді першої інстанції Калашник В.П.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Ташлицької сільської ради Смілянського району про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

у грудні 2006 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, яким просила визнати за нею в порядку спадкування право власності на земельну ділянку розміром 2,05 га відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку ЯБ №163790 від 06.12.2004 на ім`я ОСОБА_3 та земельну ділянку розміром 2,09 га відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку ЯБ №164202 від 06.12.2004 на ім`я ОСОБА_4 , мотивуючи про те, що вона є спадкоємцем майна зазначених осіб, який прийняв спадщину.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13.12.2006 позовні вимоги у справі задоволено з посиланням на те, що право позивача на спадкове майно має бути захищено у судовому порядку.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , як особа, яка не брала участі у розгляді справи, однак вважає, що про її права та обов`язки судом було вирішено питання, подала 22.09.2023 через відділення поштового зв`язку апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на помилковість висновків суду, просить рішення суду першої інстанції скасувати та новим рішенням відмовити у задоволенні позову. Скаржник зазначає, що вона є спадкоємцем по заповіту після смерті батька ОСОБА_3 , однак не може оформити свої спадкові права у зв`язку з тим, що спадкове майно за рішенням суду у даній справі перейшло у власність позивача.

У відзиві на вказану скаргу позивачка ОСОБА_2 просила суд апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вирішуючи питання про можливість розгляду по суті зазначеної апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції в цій справі, апеляційний суд враховує таке.

У статті 129 Конституції України у числі основних засад судочинства зазначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Воно гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та всіх судових інстанцій, зокрема забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина. Отже, конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких установлена в належній судовій процедурі та формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі та забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

ЄСПЛ зазначав, що право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (§ 22, рішення ЄСПЛ у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03).

Реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення ставиться у залежність від положень процесуального закону.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

На відміну від оскарження судового рішення учасниками справи, особа, яка не брала участі у справі, має довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним. Разом із тим, судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та ухвалення рішення судом першої інстанції є заявник, або в рішенні міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах, або рішення впливає на права та обов`язки такої особи.

Пунктом 3 частини першої статті 362 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

У постановах ВС від 01.08.2019 в справі №412/1277/2012 та від 26.02.2020 у справі №619/134/17 зроблено висновок, що у разі подання апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі і апеляційним судом встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційне провадження підлягає закриттю, а рішення суду першої інстанції не має переглядатися по суті.

За обставин цієї справи скаржник вважає, що рішенням суду вирішено питання про її спадкові права стосовно спадщини, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті її батька ОСОБА_3 .

При цьому згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 1 статті 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини; ч.1 ст.1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; ч.ч.1, 3 ст.1272 ЦК України - якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Скаржник, як спадкоємець ОСОБА_3 , у порядку ч.3 ст.1268 ЦК України спадщини не приймала, адже на момент її відкриття не проживала разом зі спадкодавцем, висновки про що при розгляді даної справи під сумнів не ставляться.

Крім того, постановою Черкаського апеляційного суду від 05.04.2023 у справі №703/2767/21 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті їх батька, залишено в силі рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02.12.2022, яким позовні вимоги відхилено.

Зазначені судові рішення набрали законної сили.

Тобто строк на подання заяви про прийняття спадщини у порядку ст.1272 ЦК України скаржнику поновлено не було, відтак, вона є такою, що не приймала спадщину, в тому числі і в порядку ч.1 ст.1269ЦК України - шляхом подання відповідної заяви нотаріусу.

З урахуванням вищевикладеного правового регулювання та встановлених фактичних обставин справи, апеляційний суд констатує, що скаржник не довела існування у неї права щодо спадщини, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті її батька ОСОБА_3 , так як не довела доказами факту її прийняття у порядку, який передбачено ЦК України.

Згідно п.3 ч.1 ст.362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд констатує, що питання про права, свободи, інтереси та обов`язки скаржника судом першої інстанції у цій справі не розглядалося та не вирішувалось, що є підставою для закриття апеляційного провадження. Таким чином право на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції в цій справі у ОСОБА_1 відсутнє.

Інші апеляційні доводи скаржника правильності таких висновків апеляційного суду не спростовують, адже не підтверджують вирішення судом в оскаржуваному рішенні питання про свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 .

Керуючись п.3 ч.1 ст.362 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13.12.2006 у даній справі.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з дня постановлення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повний текст складено 07.11.2023.

Суддя-доповідач

Судді