ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/9840/23

Провадження № 22-ц/4820/1910/23

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 вересня 2023 року (суддя Козак О. В., повне судове рішення складено 25.09.2023) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У квітні 2023 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначав, що він звернувся до відповідача із запитом про надання публічної інформації про наявність на території району вільних земельних ділянок для садівництва і городництва. Відповіді на запит не отримав. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.04.2022 у справі № 560/20075/21 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області щодо недотримання встановленого Законом України «Про доступ до публічної інформації» п`ятиденного строку надання інформації на запит. Внаслідок протиправних дій відповідача йому заподіяна моральна шкода, яка полягає у стражданнях, приниженні, негативних емоціях, наслідком яких є погане самопочуття, пригнічений настрій. Приділив багато часу, енергії та сил для захисту порушеного права. Моральні страждання підсилюються тим, що він є учасником бойових дій, для яких передбачено першочергове відведення земельних ділянок.

Тому позивач просив стягнути на відшкодування моральної шкоди 50000 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 вересня 2023 року в позові відмовлено.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Посилається на порушення судом норм матеріального права. Суд не взяв до уваги те, що внаслідок протиправних дій відповідача йому завдана моральна шкода, яка полягає у стражданнях, приниженні, що викликало негативні емоції, погане самопочуття, пригнічений настрій. Негативні переживання і стан постійної психоемоційної напруги спричинили важкість виконання повсякденних обов`язків, тимчасову відірваність від активного суспільно-політичного життя громади міста, порушення сну, гіпертонічні кризи, побоювання за майбутній стан здоров`я. Він змушений був відстоювати своє порушене право на доступ до публічної інформації. Вказує, що суд не врахував практику ЄСПЛ, Верховного Суду в аналогічній категорії справ.

У відзиві Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області просить залишити апеляційну скаргу без задоволення з огляду на безпідставність її доводів. За результатами розгляду звернення позивача Головне управління надало відповідь 22.10.2021. Лист був надісланий ОСОБА_1 простою кореспонденцією. Позивач не надав доказів заподіяння йому моральної шкоди.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно установив, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.04.2022 у справі № 560/20075/21 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області щодо недотримання встановленого Законом України «Про доступ до публічної інформації» п`ятиденного строку надання інформації на запит позивача.

Судовим рішенням установлено, що 13.10.2021 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із запитом на отримання публічної інформації та просив надати інформацію про наявність на території Хмельницького району вільних земельних ділянок для садівництва і городництва, місце їх розташування. Цей запит відповідач отримав 18.10.2021.

Позивач пред`явив вимоги про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок протиправних дій відповідача.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмовляючи в позові, суд виходив із недоведеності позовних вимог.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно з положеннями частин 1, 3, 5 та пункту 2 частини 2 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до частини 1 статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

За змістом частини 1, 5 і 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою завдавача шкоди, вина останнього.

Саме на позивача у деліктних правовідносинах покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач має довести відсутність своєї вини у спричиненні шкоди потерпілому (позивачу).

Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

У випадку завдання громадянинові шкоди внаслідок незаконних рішень, дій або бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб шкода відшкодовується у повному обсязі незалежно від вини цих органів та осіб.

При вирішенні спору розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала позивачка, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються моральні втрати особи, що призвели до порушення її нормальних життєвих зв`язків і вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Також враховуються обставини, що призвели до погіршення або позбавлення можливості реалізації особою своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд першої інстанції правильно установив, що позивач не надав доказів на підтвердження обставин заподіяння йому моральної шкоди.

Судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, встановлено протиправність бездіяльності відповідача у зв`язку з ненаданням публічної інформації на запит позивача.

Однак таке рішення не вказує на те, що ОСОБА_1 заподіяна моральна шкода.

Сам лише факт протиправної бездіяльності відповідача не може слугувати підставою для стягнення моральної шкоди.

З огляду на викладене апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про наявність правових підстав для задоволення позову.

Апеляційна скарга не містить обґрунтування неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які б були підставою для скасування судового рішення у справі.

Безпідставним є посилання в апеляційній скарзі на неврахування судом судової практики ЄСПЛ, Верховного Суду в аналогічній категорії справ, оскільки для доведення позову про відшкодування шкоди позивач має довести наявність складових цивільно-правової відповідальності. У конкретній справі процес доказування, а відповідно й правозастосування, може бути різним.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010).

Рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права, з додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 09 листопада 2023 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта