ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5527/23 Справа № 932/306/21 Суддя у 1-й інстанції - Куцевол В. В. Суддя у 2-й інстанції - Канурна О. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Канурної О.Д.,

суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Паромової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційну скаргу позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дарчук Дмитро Вікторович, на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , третя особи - державний нотаріус Сьомої Дніпровської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Черновська Л.Г. про визнання права власності на квартиру у порядку спадкування за законом, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , третя особа Сьома Дніпровська державна нотаріальна контора Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом, визнання права власності на спадкування, усунення від права на спадкування та визнання права власності в порядку спадкування за законом, (суддя першої інстанції Куцевол В.В.), -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року позивачі за первісним позовом звернулися через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська з позовною заявою, яку в подальшому уточнили, пред`явленою до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , де третьою особою визначили державного нотаріуса Сьомої Дніпровської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Черновську Л.Г., на предмет визнання за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за правом представлення після смерті ОСОБА_7 ; визнання за ОСОБА_4 право власності на 1/4 частину тієї ж квартири в порядку спадкування за правом представлення після смерті ОСОБА_7 ; визнання за ОСОБА_5 право власності на 1/4 частину тієї ж квартири в порядку спадкування за правом представлення після смерті ОСОБА_8 ; визнання за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частину тієї ж квартири в порядку спадкування за правом представлення після смерті ОСОБА_8 , обґрунтовуючи вимоги тим, що вони є онуками ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та за життя мала у власності квартиру АДРЕСА_1 .

При зверненні до нотаріальної контори за заявами позивачів про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 , нотаріусом було фактично відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, з посиланням на наявність в провадженні суду заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю з померлою, що і стало підставою для звернення їх до суду з даним позовом.

У жовтні 2021 року відповідач ОСОБА_1 подав зустрічний позов, пред`явлений до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , де третьою особою визначив Сьому Дніпровську державну нотаріальну контору Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), на предмет визнання його спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_7 ; визнання за ним права на спадкування майна ОСОБА_7 разом зі спадкоємцями за законом першої черги; усунення від права на спадкування за законом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_7 ; визнання за ним право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 , обґрунтовуючи вимоги тим, що він з 18 березня 2013 року і по сьогодні проживає в квартирі АДРЕСА_1 та проживав однією сім`єю з ОСОБА_7 по день її смерті, яка за життя 18 лютого 2018 року залишила заповіт у простій письмовій формі на його ім`я, висловивши свою волю у присутності свідків, який не було зареєстровано нотаріусом. Про існування будь-кого з близьких, тим більше про онуків йому не було відомо, оскільки жодного разу, за період 2013-2018 р., до ОСОБА_7 ніхто не навідувався, враховуючи ще і те, що ОСОБА_1 у період з березня 2013 року по серпень 2018 року сам піклувався про ОСОБА_7 , матеріально її утримував, здійснював поховання.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2023 року позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , треті особи державний нотаріус Сьомої Дніпровської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Черновська Л.Г. про визнання права власності на квартиру у порядку спадкування за законом та зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , третя особа Сьома Дніпровська державна нотаріальна контора Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом, визнання права власності на спадкування, усунення від права на спадкування та визнання права власності в порядку спадкування за законом, залишено без задоволення.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 через свого представника адвоката Дарчука Д.В. звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що судом першої інстанції не з`ясовано об`єктивно та всебічно фактичні обставини справи, з чого дійшов помилкового висновку, порушивши норми як процесуального, так і матеріального права, та відмовивши у задоволенні клопотання про допит ряду свідків, заявлених апелянтом, які б підтвердили факт постійного проживання апелянта разом із померлою ОСОБА_7 . Також суд першої інстанції не витребував докази, що містяться у справі про розгляд його заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_7 та надав перевагу свідченням свідків, які мають зв`язок із ОСОБА_6 , яка намагалась оформити документи на спірну квартиру після смерті ОСОБА_7 ще до того, як з`явились онуки померлої.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04 травня 2023 року витребовано цивільну справу № 932/306/21 із Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

11травня 2023 року цивільна справа надійшла до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16 травня 2023 року справу повернуто до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська для вирішення питання про виправлення описки.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2023 року виправлено описку у прізвищі позивача за зустрічним позовом з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 ».

19 липня 2023 року цивільна справа надійшла до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10 серпня 2023 року апеляційна скарга ОСОБА_1 залишалась без руху.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24 серпня 2023 року, після усунення недоліків, визначених ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10 серпня 2023 року, відкрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дарчук Д.В.

Копію ухвали та апеляційної скарги сторонам та їх представникам судом надсилалось поштою 25 серпня 2023 року та на електронні адреси сторін.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 07 вересня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дарчук Д.В., на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30березня 2023 року призначено до розгляду.

Копію ухвали направлено сторонам поштою 07 вересня 2023 року та на електронні адреси сторін.

11 вересня 2023 року, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , скориставшись правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, подали засобами поштового зв`язку спільний відзив на апеляційну скаргу, в якому, заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , зазначили про недостовірність тверджень апелянта щодо спільного проживання разом із ОСОБА_7 по день її смерті, а заповіт, на який посилається апелянт, як на підставу права на спадщину, не має юридичної сили, оскільки не посвідчений нотаріально, як це вимагає ч. 3 ст.1247 ЦК України, тоді як позивачі за первісним позовом є прямими спадкоємцями ОСОБА_7 , і підстав для усунення їх від права на спадкування ОСОБА_1 не надав.

Судові повістки сторони отримали 07 вересня 2023 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

В судове засідання Дніпровського апеляційного суду 15 листопада 2023 року у позивач за первісним позовом ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою (том № 2, а.с. 131).

В судове засідання Дніпровського апеляційного суду 15 листопада 2023 року у позивач за первісним позовом ОСОБА_3 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою (том № 2, а.с. 131).

В судове засідання Дніпровського апеляційного суду 15 листопада 2023 року у позивач за первісним позовом ОСОБА_4 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою (том № 2, а.с. 131).

В судове засідання Дніпровського апеляційного суду 15 листопада 2023 року у відповідач за первісним позовом ОСОБА_6 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

В судове засідання Дніпровського апеляційного суду 15 листопада 2023 року представник третьої особи - Сьомої Дніпровської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою (том № 2, а.с. 131).

Заслухавши головуючого суддю, вислухавши пояснення позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 , представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвоката Дарчук Д.В., позивача за первісним позовом ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дарчук Дмитро Вікторович, задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається із частини 1 статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7 .

Згідно з копією листа провідного спеціаліста КП «ДМБТІ» ДМР ОСОБА_11 від 15 липня 2020 року за вих.№ 7418, ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності від 06 квітня 1993 року виданого виконкомом міської Ради народних депутатів, згідно з розпорядженням № Б-226, належить квартира АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії спадкової справи відкритої після смерті ОСОБА_7 , з заявами про прийняття спадщини звернулися: ОСОБА_3 - 20.08.2020, ОСОБА_4 - 20.08.2020, ОСОБА_5 - 20.08.2020, ОСОБА_2 - 27.08.2020, ОСОБА_6 - 05.12.2018, ОСОБА_1 - 20.12.2018.

Як вбачається із копій свідоцтв про народження ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 є дітьми ОСОБА_12 .

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану, матір`ю ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_7 .

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до копії листів завідуючої Сьомою ДДНК Черновської Л.Г. від 05 липня 2020 року, адресованих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , на листи останніх щодо процедури продовження строку прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 , повідомляє, що після отримання рішення суду щодо вирішення спору ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту проживання однією родиною з ОСОБА_7 , буде визначено процедуру оформлення спадкових прав.

Згідно з копією ухвали Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 30.09.2021 (справа № 932/3219/19) заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_7 , залишено без розгляду.

Також судом першої інстанції встановлено, що матеріали справи не містять постанови нотаріуса щодо відмови у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_7 та враховуючи, що зі змісту наявних в матеріалах справи листів нотаріуса вбачається, що наразі не вирішено питання щодо продовження строку прийняття спадщини ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 ..

Із заявами про прийняття спадщини ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 звернулись майже через два роки після смерті ОСОБА_7 , однак вимог щодо поновлення строку на прийняття спадщини не заявляли.

Позивачем за зустрічним позовом не надано належних доказів на підтвердження факту спільного проживання з ОСОБА_7 однією сім`єю (наявності спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги).

Крім того, позивачем на підтвердження своїх доводів не надано жодного документу, який би свідчив про надання ОСОБА_7 за життя матеріальної допомоги, а також щодо організації поховання і понесення матеріальних затрат.

До того, ж суд звернув увагу, що сам факт надання допомоги іншій особі, яка є одинокою особою похилого віку, не є безумовним підтвердженням наявності факту проживання однією сім`єю та не свідчить про наявність підстав для застосування статті 1264 ЦК України, а посилання ОСОБА_1 на заповіт складений у письмовій формі у присутності свідків, не свідчить про наявність підстав які б наділяли останнього спадковими правами після смерті ОСОБА_7 .

Доводи апеляційної скарги позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дарчук Дмитро Вікторович, про те, що в порушення вимог статті 263 ЦПК України, судом першої інстанції не надано правовий висновок всім доказам, наданих апелянтом, є безпідставними, виходячи з наступного.

Як вбачається із частини 1 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з частиною 3 вказаної вище статті, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається із частини 2 вказаної вище статті, ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини 2 вказаної вище статті, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 3 вказаної вище статті передбачено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Як вбачається із частини 1 статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з частиною 2 вказаної вище статті, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини 1 ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ч.2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка(чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Тлумачення вказаних норм права дає підстави для висновку, що для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів, а саме: 1) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; 2) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковими умовами для визнання осіб членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Вказане вище співпадає з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18).

Доводи апеляційної скарги позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дарчук Дмитро Вікторович, про те, що факт спільного харчування, спільного бюджету, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних домовленостей про порядок користування житловим приміщенням та інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини підтверджуються матеріалами справи, в тому числі і показаннями свідків, є безпідставними, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Як вбачається із частини 1 статті 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Згідно з частиною 2 вказаної вище статті, суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Сам факт надання допомоги іншій особі, яка є одинокою особою похилого віку, не є безумовним підтвердженням факту проживання однією сім`єю та не свідчить про наявність підстав для застосування статті 1264 ЦК України.

Вказане вище співпадає з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 07.04.2020 у справі № 369/9334/16-ц, (провадження № 61 20367св19).

Дніпровський апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем за зустрічним позовом не надано належних доказів на підтвердження факту спільного проживання з ОСОБА_7 однією сім`єю (наявності спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги).

Доводи апеляційної скарги позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дарчук Дмитро Вікторович, про те, що згідно позиції суду, заповіт складений у простій письмовій формі у присутності свідків на користь ОСОБА_1 не свідчить про наявність підстав, які б наділяли останнього спадковими правами після смерті ОСОБА_7 , проте судом першої інстанції не враховано, що дійсність підписів на цьому документі ніким не оскаржувалась та є одним із додаткових доказів щодо обставин справи, зазначених у зустрічній позовній заяві апелянта, є безпідставними, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до частини 1 статті 1247 ЦК України, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення.

Згідно з частиною 2 вказаної вище статті, заповіт має бути особисто підписаний заповідачем.

Як вбачається із частини 3 вказаної вище статті, заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Частиною 4 вказаної вище статті передбачено, що заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається із частини 1 статті 1253 ЦК України, на бажання заповідача його заповіт може бути посвідчений при свідках.

Відповідно до частини 1 статті 1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Дніпровський апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заповіт, складений у письмовій формі у присутності свідків, не свідчить про наявність підстав, які б наділяли останнього спадковими правами після смерті ОСОБА_7 .

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, правильно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і обгрунтовано у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права дійшов до висновку про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог позивача.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2023 року і задоволення апеляційної скарги позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дарчук Дмитро Вікторович, немає.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дарчук Дмитро Вікторович, залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська

О.В.Халаджи

Повний текст судового рішення складений 16 листопада 2023 року

Суддя: О.Д.Канурна