Справа № 336/4137/20
Провадження № 8/336/1/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 р. м. Запоріжжя

Шевченківській районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участю секретаря Нєдєльчевої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (представник заявників адвокат Мироненко Олександр Павлович) про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у справі № 336/4137/20 за позовом ОСОБА_1 до Першої Запорізької державної нотаріальної контори (третя особа ОСОБА_2 ) про звільнення майна з під арешту та зняття заборони на його відчуження, -

ВСТАНОВИВ:

14.11.2022 р. до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла вищевказана заява.

В заяві зазначено, що 01.12.2020 р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя розглянув та задовольнив позов ОСОБА_1 до Першої Запорізької державної нотаріальної контори про звільнення майна з-під арешту та зняття заборони на його відчуження.

Повний текст рішення ані позивач ані третя особа не отримували. Підпис ОСОБА_2 на повідомленні про вручення поштового відправлення йому не належить, а відправлення адресоване позивачу ОСОБА_1 останньому не доставлено.

Заявники вважають, що вищевказане рішення ухвалено передчасно та потребує перегляду за нововиявленими обставинами з огляду на таке.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд у резолютивній частині рішення, яке потребує перегляду, зазначив: скасувати арешт житлового будинку АДРЕСА_1 , тип обтяження: заборона (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: 2090315; зареєстровано: 15.06.2005 р., реєстратор: Запорізький обласний державний нотаріальний архів; підстава обтяження: договір застави, б/н, 19.05.1961, П/Я № 18 м. Запоріжжя; об`єкт обтяження: будинок; власник: ОСОБА_3 ; додаткові дані: архівний номер: 500604ZАР1, архівна дата: 24.07.1997, дата виникнення: 19.05.1961, № реєстратора: 15588-101.

Згідно позовної заяви та рішення позивач просив зняти арешт з житлового будинку АДРЕСА_1 , який накладено у Запорізькому обласному державному нотаріальному архіві (надалі ЗОДНА) на підставі договору застави б/н від 19.05.1961 р. П/Я № 18 м. Запоріжжя. Разом з тим, докази надані позивачем, не підтверджують факт накладення ЗОНДА арешту на вищевказане нерухоме майно. Натомість вказують, що на підставі зазначеного договору застави з організацією поштова скринька (П/Я 18) було зареєстровано заборону.

Відповідно до інформації стосовно додаткових даних по забороні за вих. № 1917/01-16 від 06.11.2020 Першої Запорізької державної нотаріальної контори (далі ПЗДНК), наданої на запит суду, за письмовим реєстром для реєстрації заборони (арештів) на будинки за 1961 рік є запис № 277 про накладення заборони, який було зроблено 19.05.1961 р. на підставі повідомлення від 10.05.1961 р. П/Я № 57 на ім`я ОСОБА_4 на житловий будинок АДРЕСА_1 . Як вбачається з листа, відповідач не посилається на заборону накладену ЗОДНА на підставі вищевказаного договору застави б/н від 19.05.1961 р. П/Я № 18 м. Запоріжжя, а стверджує, що є запис № 277 про накладення заборони, який було зроблено 19.05.1961 р. на підставі повідомлення від 10.05.1961 р. П/Я № 57 на ім`я ОСОБА_4 .

Повідомлення П/Я 57 від 10.05.1961 р. до відповідача надійшло на тиждень раніше, ніж було укладено договір застави б/н від 19.05.1961 р. П/Я № 18 м. Запоріжжя.

З наведеного слідує висновок, що в один і той же час за даними різних державних нотаріальних контор та за різних підстав, було накладено заборону за місцем знаходження майна, яке було предметом спору, різними юридичними особами організаціями: поштова скринька (п/с) 18 Шевченківського району м. Запоріжжя Моторобудівний завод виробничого об`єднання «Моторобудівник» м. Запоріжжя Запорізької області (АТ «Мотор Січ») та поштова скринька (п/с) 57 Шевченківського району м. Запоріжжя Запорізьке машинобудівне конструкторське бюро «Прогрес» м. Запоріжжя (ДП «Івченко-Прогрес»), про що не могло бути відомо ані позивачу, ані суду під час розгляду даної справи. Дана інформація підтверджується архівною довідкою № 06-07/М-1394 від 08.11.2022 р..

Крім того, рішення не обґрунтовано наявністю доказів, наданими позивачем на підтвердження права власності на 1/3 частину будинку АДРЕСА_1 (у позові 148/28) за ОСОБА_2 , оскільки у справі вони відсутні.

Як вбачається з відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 20.09.2020 р. № 181810908 власником будинку АДРЕСА_1 в 1961 році був ОСОБА_4 , на даний час це будинок АДРЕСА_2 .

Також, з витягу з Єдиного реєстру вбачається, що підставою формування витягу є заява позивача щодо об`єкту за адресою: АДРЕСА_2 .

З даних технічного паспорту ОП ЗМБТІ слідує, що зазначений документ виготовлено на житловий будинок АДРЕСА_2 .

До позовної заяви позивач долучив докази, зміст яких містить суттєві суперечності щодо часу (14:35:01) і номерів (2090315) реєстратора обтяження, підстав останнього (договір застави б/н, 19.05.1961, П/Я № 18 м. Запоріжжя), власника ОСОБА_5 ( ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ), а також в усіх додаткових даних.

В позові позивач зазначив, що будинок АДРЕСА_2 належить йому на праві спільної часткової власності в розмірі 2/3 часток, а ОСОБА_2 1/3 частки будинку. При цьому докази про право власності 1/3 частки будинку за ОСОБА_2 позивач не надав.

Також, з наведеного вище вбачається, що Перша державна нотаріальна контора м. Запоріжжя не могла бути належним відповідачем по справі, тому у суду не було правових підстав для задоволення позову до неналежного відповідача, а також за відсутності належних, допустимих і достовірних доказів виконання ОСОБА_4 або його правонаступниками, зобов`язань перед державним підприємством П/Я № 57 м. Запоріжжя та П/Я 18 м. Запоріжжя чи перед його правонаступниками, а в цілому перед державою Україна.

Посилаючись на те, що вказані вище обставини існували в об`єктивній дійсності на момент ухвалення рішення, проте не були відомі ані заявнику, ані суду на час розгляду справи, заявники просять переглянути судове рішення від 01.12.2020 р. по справі № 336/4137/20 та ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою від 19.12.2022 р. відкрито провадження за заявою і призначено судове засідання на 17.01.2023 р.

17.01.2023 р. розгляд заяви відкладено на 18.01.2023 р. у зв`язку із зайнятістю судді в кримінальному провадженні.

У судовому засіданні представник заявників ОСОБА_1 і ОСОБА_2 адвокат Мироненко О.П. підтримав заяву, просив її задовольнити на підставі викладених в ній обставин та наданих доказів.

ОСОБА_2 в суді підтримав позицію представника.

Представник Першої Запорізької державної нотаріальної контори до суду не з`явився, подав клопотання про розгляд заяви без участі їх представника.

Вивчивши заяву, додатки, що до неї додані, заслухавши пояснення представника заявників, приймаючи до уваги позицію відповідача, дослідивши матеріали заяви та цивільної справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного:

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно до ч. 5 ст. 423 ЦПК України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.п. 3-5, 7 своєї Постанови «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» № 4 від 30 березня 2012 року, суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається; вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини; обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги; процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку; обставини, які відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Як вказує Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25.05.2021 року при розгляді справи №752/4995/17, що нововиявленою обставиною є не факт ухвалення судового рішення, не самe це рішення як юридичний факт, а обставина, яку у ньому встановив суд.

Обставина, на яку посилаються заявники, а саме - неповне встановлення фактичних обставин справи, що потягло за собою не вірне встановлення кола учасників судового розгляду, не є нововиявленими обставини у розумінні положень, що наведені вище, а тому рішення суду не підлягає перегляду за нововиявленими обставинами.

Згідно з п.1 ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 423, 429, 258-261, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами по справі № 2-4137/20 від 01 грудня 2020 року - відмовити.

Залишити в силі рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 01.12.2020 року по справі № 2-4137/20 за позовом ОСОБА_1 до Першої Запорізької державної нотаріальної контори (третя особа ОСОБА_2 ) про звільнення майна з під арешту та зняття заборони на його відчудження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття ухвали суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складений 23 січня 2023 року.

Суддя О.В.Дмитрюк