єдиний унікальний номер справи 531/189/23
номер провадження 2/531/134/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2023 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Попова М.С.,

за участю секретаря Клименко Т.М.,

розглянувши в порядку досудової підготовки справу за позовом ОСОБА_1 , за участі представника позивача, адвоката Приліпко Ірини Леонідівни до ОСОБА_2 про визнання договору недійсним, визнання права власності на житловий будинок, стягнення штрафу за відмову від укладання договору купівлі-продажу,

В С Т А Н О В И В:

До Карлівського районного суду надійшла вищевказана позовна заява.

У позові позивач просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку в АДРЕСА_1 , що укладений 19.05.2021 між сторонами по справі; визнати за позивачем право власності на вказаний будинок; стягнути з відповідача на користь позивача штраф у розмірі 3185 доларів США та судові витрати.

До позову, додано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_2 : житловий будинок в АДРЕСА_1 , та накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться у будь-яких банківських та фінансових установах і належать ОСОБА_2 в межах суми позову.

Згідно положень ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно положень ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, уразі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з роз`ясненнями п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Тобто, забезпечення позову по суті - це обмеження прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Щодо викладеного у заяві про забезпечення позову відносно накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться у будь-яких банківських та фінансових установах і належать ОСОБА_2 в межах суми позову, суд вважає, що позивачем не доведено, що невжиття такого заходу може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, отже у задоволенні заяви в цій частині слід відмовити.

Разом з тим, суд приходить до висновку, про доцільність часткового задоволення заяви про забезпечення позову, лише в частині накладення арешту на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_2 : житловий будинок в АДРЕСА_1 , оскільки відчуження даного будинку може унеможливити виконання рішення суду .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 247, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Приліпко Ірини Леонідівни про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на житловий будинок літ «А-1» за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:216, загальною площею 63.5 кв.м, житловою площею 40.1 кв.м, матеріали стін: саманні, обкладені в цегли, з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що складаються з: сараю літ.»Б», погребу літ. «б», гаражу літ. «б1», вбиральні літ. «В», огорожі «№1», воріт огорожі «№2», огорожі «№3», колодязя питного «№4», що належить на праві власності ОСОБА_2 .

У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Копії ухвали направити учасникам справи для відома.

Ухвала суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Карлівський районний суд Полтавської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття ухвали суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя