Справа № 462/2972/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2023 року Залізничний районний суд м. Львова

в складі: головуючої-судді - Гедз Б.М.

з участю секретаря - Ясниської В.Я.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визначення частки померлого у спільній сумісній власності, -

встановив:

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому просить визначити 1/7 частку у квартирі АДРЕСА_1 , яка належала померлому ОСОБА_5 на день його смерті. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вакзує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько, ОСОБА_5 , який був співвласником 1/7 частки у квартирі АДРЕСА_1 . Як дочка померлого, тобто спадкоємець першої черги за законом, у встановленому порядку звернулась до нотаріальної контори із заявю про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 , однак нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спірна квартира перебуває у статусі спільної сумісної власності та частка померлого на день його смерті не була визначена. Позивач покликається на те, що визначити частку її батька станом на даний час неможливо, оскільки інші співвласники квартири, а саме ОСОБА_6 , яка є матір`ю позивача померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , бабця позивача, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а місце перебування співласника ОСОБА_4 невідоме. Просить позов задоволити.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 28.06.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 16.09.2022 року витребувано із Львівського державного нотаріального архіву копію спадкової справи після смерті ОСОБА_5 та із Другої Львівської державної нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті ОСОБА_6 .

Ухвалою суду від 05.12.2022 року підготовче провадження у справі завершено та справу призначено до судового розгляду.

Позивач належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, разом з тим в матеріалах справи міститься письмова заява позивача, в якій остання просить розгляд справи проводити за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі, просила такий задоволити.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені судом про дату, час та місце судового розгляду справи, в тому числі і шляхом поміщення оголошення на офіційному веб порталі «Судова влада Україна».

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечила у повному обсязі, пояснила, що спірна квартира АДРЕСА_1 , перебуває у спільній сумісній власності, була отримана її батьком ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті батька право власності на квартиру успадкувала її мама, дружина померлого, ОСОБА_6 . Відповідач вказала, що самостійно доглядала та опікувалась матір`ю протягом всього часу аж до її смерті, тягар утримання квартири та сплати комунальних послуг також несла самостійно, натомість позивач діє недобросовісно, погрожує їй позбавити права власності на квартиру, безпідставно та неправомірно звернулась до суду із заявою про визнання її недієздатною, намагається набути одноосібного права власності на згадану квартиру. Просила у задоволенні позову відмовити, оскільки вважає, що частки у праві власності на спірну квартиру повинні бути визначені справедливо, у відповідності до закону, а не у такому порядку, як цього бажає позивач. Крім того, звернула увагу суду на те, що наявна у матеріалах справи, подана ніби то від її імені, письмова заява про визнання позову та проведення розгляду справи за її відсутності не відповідає дійсності, оскільки такої заяви вона ніколи не писала та ні підпис, ні почерк у вказаній заяві не відповідають її.

Заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_1 у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані до суду докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на картиру № НОМЕР_1 від 05.05.1996 року, виданого виконкомом Львівської міської Ради народних депутатів квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності гр. ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (до укладення шлюбу 16.09.1989 року - ОСОБА_11 , надалі згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 12.11.2019 року відбулась зміна прізвища на ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_12 .

Із наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 вид. 23.10.2001 року Довгомостиською сільською радою Мостиського району вбачається, що співвласник квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 померла.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 04.02.2002 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 18.11.2021 року Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

В матеріалах спадкової справи № 284/2021 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , міститься заповіт серія ААА № 389627 від 22.11.1986 року згідно якого ОСОБА_12 заповіла належну їй на праві власності частину квартири АДРЕСА_1 своїй доньці ОСОБА_6 .

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з 04.09.1958 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

Згідно свідоцтва про народження ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_2 (після укладення шлюбу прізвище змінено на ОСОБА_13 ), батьками якої вказано ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .

Згідно довідки № 38 від 04.02.2022 року з місця проживання про склад сім`ї та прописку у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано 2 осіб: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Як встановлено матеріалами спадкової справи № 284/2021 ОСОБА_2 21.12.2021 року звернулась у Другу Львівську державну нотаріальну контору із письмовою заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_6 . Вказує, що на момент її смерті залишилось спадкове майно: 1/7 квартири АДРЕСА_1 , крім неї спадкоємцем за законом є донька померлої ОСОБА_1 .

Також ОСОБА_2 звернулась із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_5 .

Другою Львівською державною конторою Львівської області надано ОСОБА_2 відповідь на заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом згідно змісту якої у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, оскільки частина квартири, на яку заявник просить видати свідоцтво про право на спадщину належала померлому на праві спільної сумісної власності без визначення частки, а інші співвласники згаданої квартири, які б мали своєю заявою підтвердити частку у спільній сумісній власності, а саме ОСОБА_12 , ОСОБА_6 померли, відомості щодо укладення Договору про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності відсутні.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Частинами 1, 2 ст. 372 ЦК України, передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Позивач, звертаючись до суду із позовом, просила суд визначити, що померлому ОСОБА_5 станом на день смерті належала 1/7 ідеальної частки квартири АДРЕСА_1 .

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Верховний Суд у своєму висновку, викладеному у постанові від 16 червня 2021 року у справі № 570/997/19, провадження № 61-16257св20, про те, що для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

Відповідно до частини першої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України).

Із врахуванням наведеного, Верховним Судом зроблено висновок, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується із вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України.

У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування.

Аналогічний правовий висновок неодноразово було викладено Верховним Судом у постановах від 20 червня 2018 року у справі № 640/13903/16-ц (провадження № 61-15147св18); від 20 червня 2018 року у справі № 266/5267/18 (провадження № 61-6647св19); від 20 березня 2019 року у справі № 550/1040/16-ц (провадження № 61-28423св18); від 22 квітня 2020 року у справі № 601/2592/18 (провадження № 61-17859св19); від 22 квітня 2020 року у справі № 127/23809/18 (провадження № 61-11210св19); від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц (провадження № 61-43734св18), від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18 (провадження № 61-9410св19), що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

Тобто, у даному випадку, оскільки співвласник квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_5 помер та відповідно до частини четвертої статті 25 ЦК України його цивільна правоздатність припинилася, наведене свідчить про неможливість визначення права власності на 1/7 частку спірної квартири за померлою особою, а обраний позивачем спосіб захисту своїх прав не є ефективним у розумінні положень статті 16 ЦК України та в результаті не призведе до відновлення порушених прав, за захистом яких вона звернулась до суду.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ст. 77 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищенаведене, оцінюючи зібрані та досліджені у справі докази у їх сукупності та встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявлених ОСОБА_2 позовних вимог щодо визначення належності 1/7 частки у квартирі АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 на день його смерті.

У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд не вирішує питання розподілу судових витрат, оскільки судом ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст. 3, 16, 316, 317, 319, 321, 357, 368, 369 ЦК України, керуючись ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визначення частки померлого у спільній сумісній власності відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_3 .

Відповідачі: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_7 , АДРЕСА_4 .

ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 .

ОСОБА_4 , АДРЕСА_3 .

Повне рішення суду складено 30.01.2023 року.

Суддя: (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно. Оригінал рішення у справі № 462/2972/22.

Суддя: Б.М.Гедз