ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/3698/21 Номер провадження 22-ц/814/4374/23Головуючий у 1-й інстанції Крючко Н.І. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

секрестаря: Ракович Д.Г.,

за участі: представника позивача адвоката Сидоренко І.О., відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Сидоренко Ірини Олександрівни в інтересах фізичної особи підприємця ОСОБА_2

на ухвалу Ленінського районного суду м.Полтави від 24 квітня 2023 року, прийнятої під головуванням судді Крючко Н.І. в м.Полтаві

у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

У липні 2021 року ФОП ОСОБА_2 звернулася до районного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу товару.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 24 квітня 2023 року провадження у справі за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закрито, в зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснено позивачу фізичний особі підприємцю ОСОБА_2 , що даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Ухвалу оскаржила адвокат Сидоренко І.О. в інтересах ФОП ОСОБА_2 , в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу Ленінського районного суду м.Полтави скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вважає, що правовідносини в межах договору публічної оферти, згідно якого відповідачем отримано та не оплачено товар є двосторонніми, тобто в них беруть участь ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 як фізична особа, а тому спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 09.07.2021 року до Київського районного суду м.Полтави надійшла позовна заява від ФОП ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 06 серпня 2021 року цивільну справу №552/3698/21 направлено за підсудністю до Ленінського районного суду м.Полтави.

03.09.2021 року ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Закриваючи провадження у справі, районний суд ухвалу мотивував тим, що аналіз змісту позовних вимог та суб`єктного складу сторін даного спору свідчить, що між сторонами виник спір, що підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Однак, колегія суддів не може погодитись з вказаним висновком.

Правила визначення юрисдикційності відповідної справи встановлені процесуальними законами, якими регламентована предметна та суб`єктна юрисдикція адміністративних, господарських та цивільних судів це ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України.

Так, у ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна, або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Звідси можна дійти висновку, що загальні (цивільні) суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції та розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин у всіх випадках, за винятком, якщо розгляд таких справ прямо визначений за правилами іншого судочинства.

Іншими словами, законодавець запровадив такі правила розмежування юрисдикції судів: загальна (цивільна) юрисдикція є всеохоплюючою; якщо справа не віднесена до юрисдикції інших (адміністративних чи господарських) судів, то вона підлягає розгляду загальним (цивільним) судом. Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово у своїх постановах вказувала критерії розмежування судової юрисдикції. Такими критеріями є передбачені законом умови, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, як-то: суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка у законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

Разом з тим, згідно зі ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями статті 20 цього Кодексу (як приклад, пункти 5, 10, 14 цієї статті).

Наведене свідчить про те, що з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» одним із критеріїв віднесення справ до господарської юрисдикції визначено наявність між сторонами саме господарських правовідносин, а також впроваджено підхід щодо розмежування юрисдикції залежно від предмета правовідносин, а не лише від суб`єктного складу сторін.

З огляду на положення ч. 1 ст. 20 ГПК України а також ст.ст. 4, 45 цього Кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ФОП ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_1 , саме як до фізичної особи, оскільки предметом даного спору є несплата коштів за придбання товару за публічним договором купівлі-продажу товару та згідно видаткових накладних визначено, постачальник ФОП ОСОБА_2 та покупець Синчило Інна м.Полтава (а.с.9-10).

Наданий відповідачем договір реалізації товару, укладений між ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_1 від 28 серпня 2019 року (а.с.111-114), не доводить того, що ОСОБА_1 при придбанні товару у ФОП ОСОБА_2 04-05 листопада 2019 року діяла як фізична особа-підприємець, оскільки вказані договори між собою не пов`язані та не впливають один на одного.

Таким чином, закриваючи провадження у справі, районний суд дійшов помилкового висновку про те, що даний спір виник між фізичними особами-підприємцями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Фізична особа, яка бажає реалізувати своє конституційне право на підприємницьку діяльність, після проходження відповідних реєстраційних та інших передбачених законодавством процедур не позбавляється статусу фізичної особи, а набуває до свого статусу фізичної особи нової ознаки суб`єкта господарювання.

Наявність статусу підприємця не свідчить про те, що з моменту державної реєстрації фізичної особи-підприємця така особа виступає як підприємець у всіх правовідносинах (постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.03.2018 року у справі №2-7615/10 від 05.06.2018 року у справі №552/7909/16-ц, постанови Верховного Суду 07.03.2023 року у справі №904/587/22).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.06.2018 року у справі №548/981/15-ц, Верховний Суд у постанові від 07.03.2023 року у справі №904/587/22 також звернули увагу, що наявність такого статусу (ФОП) в особи, яка є стороною у справі, не підтверджує те, що з моменту державної реєстрації фізичної особи підприємця вона виступає в такій якості в усіх правовідносинах.

Отже, за таких обставин, даний спір слід розглядати за правилами цивільного судочинства, як спір, що виник між фізичною особою підприємцем та фізичною особою.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Ленінського районного суду м.Полтави від 24 квітня 2023 року скасуванню з направленням справи до районного суду для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Сидоренко Ірини Олександрівни в інтересах фізичної особи підприємця ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м.Полтави від 24 квітня 2023 року скасувати, направивши справу до районного суду для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15.11.2023 року.

Головуюча суддя О.В. Прядкіна

Судді: С.Б. Бутенко

О.І. Обідіна