Ухвала

04 січня 2023 року

м. Київ

справа № 199/5213/22

провадження № 61-12157ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 листопада 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на період навчання, просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на час її навчання в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 30 червня 2022 року до закінчення навчання в університеті, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2022 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 10 листопада 2022 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 відмовлено.

У грудні 2022 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 05 жовтня 2022 рокута постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 листопада 2022 року і ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Ухвалою Верховного Суду від 08 грудня 2022 року касаційну скаргу

представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги: уточнення дати ухвалення судового рішення, яке оскаржується, та підстав касаційного оскарження.

На виконання вимог вищевказаної ухвали Верховного Суду заявницею подано уточнену касаційну скаргу. Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявниця зазначила неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказавши, що суди застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду України від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18, від 04 серпня 2020 року у справі № 489/100/18 (пункт 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України), необґрунтовано відхилили клопотання про витребування, дослідження доказів, а також не дослідили належним чином зібрані у справі докази, (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.

Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи та переоцінки доказів.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах

та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же статті ЦПК України.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти дотриманню розумного строку розгляду справи, а також визначеності й стабільності у цивільних правовідносинах.

Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Ця справа про стягнення аліментів, на судові рішення у якій подана касаційна скарга, відноситься до категорії малозначних в силу вимог процесуального закону, які відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.

У касаційній скарзі заявниця зазначає, що справа має для позивачки виняткове значення, оскільки родина перебуває у скрутному матеріальному стані, а відмова у позові призводить до звуження майнових прав та порушення законних інтересів. При цьому представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не надала доказів на підтвердження обставин, на які вона посилається.

Доводи касаційної скарги значною мірою зводяться до необхідності встановлення обставин у справі, зокрема того, чи перебуває ОСОБА_3 у трудових відносинах з ТОВ «Альфа-Груп». Суди встановили, що відповідач 10 листопада 2021 року звільнений з роботи у ТОВ «Альфа-Груп», про що, зокрема, свідчить наказ і запис в трудовій книжці. Стороною позивача ці обставини не спростовані. Також суди встановили, що відповідач є інвалідом, хворіє на важкі захворювання, перебуває на диспансерному обліку та приймає препарати за відповідною схемою, отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1 013,50 грн, що більше, ніж вдвічі менше прожиткового мінімуму на одну особу, з якої сплачує заборгованість по аліментах.

Встановлення фактичних обставин у справі до компетенції суду касаційної інстанції не відноситься (стаття 400 ЦПК України).

Незгода заявниці зі встановленими оскаржуваними судовими рішеннями обставинами не свідчить про наявність підстав для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.

Позивачка не позбавлена можливості при зміні вказаних вище обставин ініціювати питання про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання.

Отже, випадків, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, у цій справі Верховним Судом не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала касаційну скаргу на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частинами шостою, дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2022 рокута постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович