Справа № 161/5592/15-ц
Провадження № 4-с/161/63/23
У Х В А Л А

30 жовтня 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

при секретарі судових засідань Гичці М.В.,

за участю представника скаржника Романюка Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за скаргою адвоката Романюка Леоніда Сергійовича подану в інтересах ОСОБА_1 на дії державного виконавця, суб`єкт оскарження - старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Новосад О.Ю., заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Укрфінстандарт", Приватне підприємство «Оціночна компанія «Апекс», -

В С Т А Н О В И В:

29.08.2023 року представник скаржника адвокат Романюк Л.С. в інтересах скаржника ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною скаргою в обґрунтування якої зазначив, що у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться на виконанні виконавчий лист №161/5592/15ц від 12.10.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором від 30 листопада 2007 року №0 в сумі 50356 доларів 49 центів США та пені за порушення термінів сплати процентів 11068,28грн.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень

Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Новосад О.Ю. від 26.06.2023 року призначено Приватне підприємство «Оціночна компанія «Апекс» оцінювачем у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 161/5592/15 від 12.10.2015 року.

22.08.2023 року ОСОБА_1 підписавшись безпосередньо в звіті від 09.08.2023 року ознайомилась із звітом Приватного підприємства «Оціночна компанія «Апекс» про оцінку майна, за висновками якого - вартість будівлі магазину та продовольчих товарів, загальною площею 407,0 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , становить 1 833 400,00грн.

Вказує, що при визначенні ринкової вартості об?єкта оцінки Приватне підприємство «Оціночна компанія «Апекс» використало порівняльний методичний підхід на підставі наданих замовником документів без здійснення повного огляду нерухомого майна, зокрема його внутрішнього огляду, що підтверджується відсутністю опису та фотографій внутрішнього стану нерухомого майна та даних про особистий огляд об?єктів дослідження. При цьому, у висновках про вартість майна відсутні відомості про неможливість особистого огляду відповідних об?єктів дослідження, не зазначені обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки, здійсненої без особистого огляду, що є порушенням пункту 56 Національного стандарту №1 та пунктів 1, 6 статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Просить суд визнати протиправною оцінку майна відповідно до висновків про вартість майна від 09.08.2023 року, зроблених Приватним підприємством «Оціночна компанія «Апекс» щодо вартості будівлі магазину та продовольчих товарів, загальною площею 407,0 кв.м. та земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні представник скаржника адвокат Романюк Л.С. заявлені вимоги підтримав з підстав, які викладені у вищевказаній скарзі, просив скаргу задовольнити.

Інші сторони у справі, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, причини своєї неявки суду не повідомили, будь-яких заяв, клопотань чи письмових заперечень на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За наведених обставин, суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі сторони стягувача.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали, суд вважає за можливе скаргу задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ст. 5 ЦПК України застосовуваний судом спосіб захисту цивільного права має відповідати критерію ефективності, тобто цей спосіб має бути дієвим, а його реалізація повинна мати наслідком відновлення порушених майнових або немайнових прав та інтересів особи.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження під час проведення виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень.

З огляду на необхідність оцінки вартості нерухомого майна, то в цій ситуації державний виконавець має залучити суб`єкта оціночної діяльності, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". Після проведеної оцінки державний виконавець зобов`язаний повідомити про результати визначення вартості майна.

Частиною п`ятою статті 57 Закону № 1404-VIII визначено право сторін у виконавчому провадженні на оскарження оцінки майна до суду в 10-ти денний строк з дня отримання повідомлення державного виконавця про таку оцінку. Відповідно, приписи вищенаведеної норми надають учаснику виконавчого провадження право на оскарження оцінки майна, як процесуальної дії державного виконавця.

Законом передбачено, що однією із форм оцінки майна є рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає у їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, у порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Отже, рецензування звіту з оцінки є єдиним законодавчо встановленим способом спростування результатів оцінки.

В свою чергу, Закон № 1404-VIII не містить обов`язку державного виконавця, або відповідного відділу Державної виконавчої служби здійснювати рецензування звіту про оцінку майна, здійснену суб`єктом оціночної діяльності.

Слід зазначити, що в статті 13 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні"передбачені вимоги щодо рецензування звіту про оцінку майна. Зокрема, рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 20 березня 2019 року у справі № 821/197/18та від 12 червня 2019 року у справі № 308/12150/16-цдійшла висновку, що визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

Згідно з частиною шостою статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Національний стандарт № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою Кабінету міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440 (далі Національний стандарт № 1) є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у цьому стандарті, використовуються в інших національних стандартах.

Національний стандарт № 2 «Оцінка нерухомого майна», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року № 1442 (далі Національний стандарт № 2), також є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна (нерухомості) суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна та проводять державну експертизу звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу.

Отже оцінка нерухомого майна має здійснюватися відповідно до Національного стандарту № 2 з урахуванням вимог Національного стандарту № 1, яким визначено загальні засади процедури оцінювання.

Згідно з положеннями пункту 50 Національного стандарту № 1 проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об`єктом оцінки.

Відповідно до пункту 51 Національного стандарту № 1 незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки, ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Виходячи з наведених вище норм, підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього.

Так, згідно пункту 56 Національного стандарту № 1 звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити: опис об`єкта оцінки, який дає змогу його ідентифікувати; дату оцінки та дату завершення складення звіту, а у разі потреби - строк дії звіту та висновку про вартість майна відповідно до вимог законодавства; мету проведення оцінки та обґрунтування вибору відповідної бази оцінки; перелік нормативно-правових актів, відповідно до яких проводиться оцінка; перелік обмежень щодо застосування результатів оцінки; виклад усіх припущень, у межах яких проводилася оцінка; опис та аналіз зібраних і використаних вихідних даних та іншої інформації під час проведення оцінки; висновки щодо аналізу існуючого використання та найбільш ефективного використання об`єкта оцінки; виклад змісту застосованих методичних підходів, методів та оціночних процедур, а також відповідних розрахунків, за допомогою яких підготовлено висновок про вартість майна; письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість; висновок про вартість майна; додатки з копіями всіх вихідних даних, а також у разі потреби - інші інформаційні джерела, які роз`яснюють і підтверджують припущення та розрахунки.

Крім того, статтею 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб?єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.

Експертна оцінка нерухомого майна буде проведена з порушенням норм чинного законодавства, якщо суб?єкт оціночної діяльності не здійснював повного огляду нерухомого майна, зокрема його внутрішнього огляду, що могло вплинути на визначення вартості оцінюваного майна та, відповідно, призвести до реалізації описаного та арештованого нерухомого майна за заниженою ціною, що в свою чергу, є підставою для визнання такої оцінки майна недійсною.

Отже, виходячи з наведених норм, незважаючи на вибір експертом методичного підходу оцінки майна (дохідний, порівняльний), підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує, в будь-якому випадку, ознайомлення з об?єктом оцінки шляхом доступу до нього.

До схожих за змістом висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 19 грудня 2019 року у справі № 211/2171/15, від 01 жовтня 2020 року у справі № 2-2394/10, від 15 жовтня 2020 року у справі №917/628/17, від 11 серпня 2021 року у справі № 619/4981/13-4.

Дослідивши оскаржуваний звіт від 09.08.2023 р. про оцінку майна будівлі магазину промислових та продовольчих товарів, загальною площе 407, кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , судом встановлено, що при визначені вартості нерухомого майна експертом не було повідомлено ОСОБА_1 про огляд приміщення.

Оскільки вартість майна визначено без огляду нерухомого майна в цілому, що може вплинути на вартість майна боржника, тому суд вважає, що звіт про незалежну оцінку є передчасним та оцінку майна відповідно до висновку оцінювача слід визнати протиправною.

Із наявної у матеріалах справи копії звіту від 09.08.2023 р. вбачається, що використаними методичними підходами є порівняльний. У розділі 6 вказано, що оцінювачем попередньо зібрано та проведено аналіз інформації про пропонування подібного нерухомого майна на вторинному ринку та визначено об`єкти порівняння.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про неправомірність дій державного виконавця та вчинення ним порушення процедури оцінки нерухомості.

Керуючись ст.ст.450-451 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу адвоката Романюка Леоніда Сергійовича подану в інтересах ОСОБА_1 на дії державного виконавця, суб`єкт оскарження - старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Новосад О.Ю., заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Укрфінстандарт", Приватне підприємство «Оціночна компанія «Апекс» - задовольнити частково.

Визнати дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Новосад Олега Юрійовича щодо визначення вартості майна згідно висновку про вартість майна від 09 серпня 2023 року, зробленого Приватним підприємством «Оціночна компанія «Апекс», щодо вартості будівлі магазину та продовольчих товарів, загальною площею 407 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , - неправомірними.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення ухвали відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали виготовлено 03.11.2023.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк