Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8020/23
Провадження № 2/711/2516/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2023 року суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгакова Г.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, визнання майна об`єктом спільної сумісної власності та визнання права власності,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Мельник О.Ф., звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом, в якому просив:

-встановити факт його спільного проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 з січня 2006 року до 08.09.2009;

-визнати квартиру АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності;

-визнати за ним, ОСОБА_1 , право власності на частку майна, яке придбане у період його проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 , як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, а саме на частку квартири АДРЕСА_1 ;

-стягнути з відповідачки на його користь судові витрати.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановлено наступне.

За приписами частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений ЦПК України.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Так, частиною 3 статті 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У відповідності до вимог частини 4 статті 177 ЦПК України до позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі, або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України«Про судовий збір».

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України«Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України «Про Державний бюджет на 2023 рік» визначено, що з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2 684,00 грн.

Згідно частини 2 статті 4 Закону України«Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (частина 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

Позивачем при зверненні до суду заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру: провстановлення факту спільного проживання жінки та чоловіка без реєстрації та визнання квартири АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю майна, а також одну позовну вимогу майнового характеру: визнання права власності на частку квартири АДРЕСА_1 , за яку сплачено судовий збір у розмірі 2 525,00 грн., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № від 24.08.2023.

Таким чином, позивачу необхідно доплатити судовий збір за дві вимоги позовні вимоги немайнового характеру у розмірі 2 147,20 грн. та надати суду документи, що підтверджують сплату судового збору, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє заявника та надає йому строк на усунення недоліків.

Оскільки, позовна заява не відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України, то її необхідно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

В разі невиконання вимог ухвали суду, позовна заява, відповідно до частини 3 статті 185 ЦПК України буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України «Про судовий збір», ст.ст. 4, 133, 174-177, 185, 259-261 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, визнання майна об`єктом спільної сумісної власності та визнання права власності - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали.

У разі не усунення зазначених недоліків у встановлений строк позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Г. В. Булгакова