Дата документу 17.01.2023 Справа № 335/5868/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/302/23 Головуючий у 1-й інстанції: Шалагінова А.В.
Є.У.№ 335/5868/21 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Дашковської А.В.,

секретар: Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК», третя особа ОСОБА_2 , про визнання іпотеки припиненою,

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 вересня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до АТ «Альфа-Банк», третя особа: ОСОБА_2 , про визнання іпотеки припиненою

В обґрунтування позову зазначила, що 09.10.2006 між АКБСР «УКРСОЦБАНК» і ОСОБА_2 укладено договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 189М/06, за умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 730 320,00 грн. з кінцевим терміном повернення до 07.10.2011. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ОСОБА_1 та АКБСР «УКРСОЦБАНК» укладено іпотечний договір № 189М/06/11 від 09.10.2006, за яким в іпотеку було передано належне позивачеві нежитлове приміщення № 27, площею 37,3 м2 , за адресою АДРЕСА_1 .

03.12.2019 АТ «УКРСОЦБАНК», яке було правонаступником АКБСР «УКРСОЦБАНК», припинено, про що в ЄДРПОУ внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи. Правонаступником АКБСР «УКРСОЦБАНК» є АТ «АЛЬФА-БАНК».

Згідно з п. 6.3 іпотечного договору дія договору припиняється з інших підстав, передбачених чинним законодавством України, зокрема, ч.1 ст.17 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека припиняється у разі набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки.

28.11.2018 іпотекодержатель АТ «УКРСОЦБАНК» зареєстрував за собою в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на предмет іпотеки, тобто набув право власності на нього у позасудовому порядку. Проте, після набуття права власності на предмет іпотеки до Державного реєстру іпотек не було внесено запису про припинення іпотеки.

З наведених підстав ОСОБА_1 просила визнати припиненою з 28.11.2018 іпотеку, встановлену іпотечним договором № 189М/06/1п від 09.10.2006, укладеним між ОСОБА_2 та АКБСР «УКРСОЦБАНК», та визнати припиненим з 28.11.2018 вказаний іпотечний договір, стягнути з відповідача судові витрати (а.с. 25).

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 вересня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково.

Визнано припиненою з 28 листопада 2018 року іпотеку за іпотечним договором №189М/06/1п від 09 жовтня 2006 року, укладеним між ОСОБА_1 та АКБСР «УКРСОЦБАНК».

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з АТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору розміром 454,00 гривень.

Судове рішення мотивовано тим, що Банк у листопаді 2018 набув право власності на предмет іпотеки у позасудовому порядку, а тому іпотека на підставі ч.1 ст.17 Закону України «Про іпотеку» припинилася.

В апеляційній скарзі про скасування судового рішення і ухвалення нового про відмову у задоволенні позову АТ «Альфа-Банк» зазначає про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Зазначає, що судовим рішенням від 24.11.2020 вчинений державним реєстратором запис про право власності Банку на предмет іпотеки визнано незаконним та скасовано. Іншим судовим рішенням від 01.06.2021 ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні позову про визнання іпотечного договору припиненим. Вказаними судовими рішеннями встановлено, що заборгованість позичальника за кредитним договором не погашена. Проте, оскільки Банк з порушенням законодавства набув право власності на предмет іпотеки у позасудовому порядку, відповідне рішення державного реєстратора про реєстрацію за Банком права власності на предмет іпотеки визнано незаконним і скасовано, право власності Банку на предмет іпотеки припинено, право власності ОСОБА_1 відновлено. Вказані судові рішення, які набрали законної сили, суд першої інстанції залишив без уваги, належної оцінки їм не надав. Сам по собі факт відсутності перереєстрації на предмет іпотеки в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не спростовує фактичних обставин скасування державної реєстрації та не може бути підставою для визнання іпотеки припиненою.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що апеляційна скарга є не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки її доводи не спростовують правильних висновків суду, просила залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. Чинним законодавством не передбачено відновлення іпотеки після її припинення. У справі відсутні докази набуття АТ «АЛЬФА-БАНК» права вимоги за кредитним і іпотечним договорами, із припинення кредитора АТ «УКРСОЦБАНК» відповідно до ст.609 ЦК України припинені всі зобов`язання за кредитним і іпотечним договорами. Судові рішення про визнання незаконним і скасування запису про реєстрацію права власності на предмет іпотеки не відновили іпотеку. Фактичні обставини свідчать про відсутність заборгованості третьої особи за кредитним договором як перед кредитодавцем, так і перед його правонаступником.

В засідання апеляційного суду представник Банку не з`явився, направив заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, доводи позивачки ОСОБА_1 та її представника адвоката Железняка В.К., пояснення третьої особи ОСОБА_2 , який заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частні або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам не відповідає.

Встановлено, що 09.10.2006 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» (правонаступником якого є АТ «УКРСОЦБАНК») та ОСОБА_2 укладений договір про надання невідновлюваної кредитної лінії № 189М/06 (а.с. 69).

За умовами договору банк надав ОСОБА_2 , як позичальнику, у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у межах максимального ліміту заборгованості у розмірі до 730320грн. зі сплатою 18% річних та кінцевим терміном погашення заборгованості за всіма траншами кредиту не пізніше 07.10.2011.

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 09.10.2006 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір № 189М/06/11, відповідно до умов якого ОСОБА_1 як власник та як іпотекодавець передала в іпотеку банку нерухоме майно нежитлове приміщення № 27 площею 36,3 м2 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 1012).

Пунктом 4.6 іпотечного договору передбачено, що іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із наступних способів: на підставі рішення суду; або на підставі виконавчого напису нотаріуса; або шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; або шляхом продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку»; або шляхом організації іпотекодержателем продажу предмета іпотеки через укладення договору купівлі-продажу між Іпотекодавцем та відповідним Покупцем в порядку, встановленому статтею 6 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати».

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших Реєстрів 28.11.2018 державним реєстратором виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенковим С.О. внесено запис про державну реєстрацію права власності № 29191601 на вищезазначений предмет іпотеки за Акціонерним товариством «УКРСОЦБАНК» (а.с. 1314).

Підставами виникнення права власності зазначені: рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу б/н від 15.05.2018 ПАТ «Укрпошта»; повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки вих. № 1363/18 від 12.05.2018 ПАТ «УКРСОЦБАНК»; іпотечний договір № 189М/06/1і від 09.10.2006, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Капшуровою Ю.В.

28.11.2018 АТ «УКРСОЦБАНК» здійснило звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку», що також передбачено п. 4.6 іпотечного договору № 189М/06/1і від 09.10.2006.

15.10.2019 за передавальним актом АТ «АЛЬФА-БАНК» передані майно, права та обов`язки АТ «УКРСОЦБАНК» (а.с. 104111).

03.12.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення юридичної особи АТ «УКРСОЦБАНК» (а.с. 102103).

Вважаючи, що іпотекодержатель неправомірно звернув стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку, у травні 2019 ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до АТ «УКРСОЦБАНК»,правонаступником якого є АТ «АЛЬФА-БАНК», Державного реєстратора виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання незаконним і скасування рішення державного реєстратора, скасування запису про реєстрацію права власності на нерухомемайно . Постановою Запорізького апеляційного суду від 24.11.2020, хваленою за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду від 07.09.2020 (провадження «22-ц 807/3284/20), скасовано вчинений державним реєстратором виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенковим С.О. 28 листопада 2018 року запис під номером 29191601 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності АТ «УКРСОЦБАНК» на нежитлове приміщення № 27 площею 36,3 м2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Іншим судовим рішенням апеляційного суду від 01.06.2021 ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні позову до Банку про визнання припиненим договору іпотеки припиненим з 09.05.2011 у зв`язку із закінченням строку дії іпотечного договору і спливом строку позовної давності.

Крім того, рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.11.2021 у справі № 335/9830/20 скасовано державну реєстрацію права власності АТ «УКРСОЦБАНК», на нерухоме майно нежитлове приміщення № 27 площею 36,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, здійснену 30.11.2018 державним реєстратором виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенковим Сергієм Олександровичем.

Припинено право власності АТ «УКРСОЦБАНК» на нерухоме майно нежитлове приміщення № 27 площею 36,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, здійснену 30.11.2018 державним реєстратором виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенковим Сергієм Олександровичем.

Поновлено право власності ОСОБА_1 , на нежитлове приміщення № 27 площею 36,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Вказаним рішеннями суду було відновлено становище, яке існувало до моменту задоволення вимог кредитора шляхом позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому відсутні підстави вважати, що обов`язок боржника відсутній повністю.

Як встановлено судовими рішеннями, кредитні зобов`язання ОСОБА_2 перед Банком не виконані, кредит з відсотками не повернутий, розмір заборгованості становив 994 988, 62 грн.

Суди дійшли висновку, що Банк набув право власності на предмет іпотеки в позасудовому порядку із порушенням вимог чинного законодавства, через що відповідне рішення державного реєстратора про реєстрацію за Банком права власності на предмет іпотеки визнано незаконним і скасовано, право власності Банку на предмет іпотеки припинено, право власності ОСОБА_1 відновлено.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання іпотеки припиненою, суд першої інстанції виходив із того, що Банк набув право власності на предмет іпотеки у позасудовому порядку, а отже в силу вимог ч.1 ст.17 Закону України «Про іпотеку» іпотека є припиненою.

Проте такі висновки суду не відповідають вимогам закону і суперечать фактичним обставинам справи, а тому з ними не можна погодитися.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст.ст. 526,527, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Правила припинення зобов`язання сформульовані в главі 50 «Припинення зобов`язання» розділу І книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України. Норми цієї глави передбачають, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, переданням відступного (стаття 600 ЦК України), зарахуванням (стаття 601 ЦК України), за домовленістю сторін (стаття 604 ЦК України), прощенням боргу (стаття 605 ЦК України), поєднанням боржника і кредитора в одній особі (стаття 606 ЦК України), неможливістю виконання (стаття 607 ЦК України), смертю фізичної особи чи ліквідацією юридичної особи (статті 608 та 609 ЦК України).

Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно зі частинами 1, 5 статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Зважаючи на те, що судовими рішеннями скасовановчинений державним реєстратором запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності АТ «УКРСОЦБАНК» на предмет іпотеки, припинено право власності Банку на іпотечне майно та поновлено право власності іпотекодавця ОСОБА_1 на нього, висновки суду першої інстанції про те, що іпотека припинилася з підстав набуття Банком права власності на предмет іпотеки, є такими, що не відповідають фактичним обстави нам справи і вимогам закону.

Відсутність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про відновлення права власності ОСОБА_1 на нерухомість не є підставою для задоволення позову.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Зважаючи на те, що судовими рішеннями, які набрали законної сили і є обов`язковими до виконання, скасовано право власності Банку на предмет іпотеки і відновлено відповідне право іпотекодавця, кредитні зобов`язання боржником не виконані, підстав для визнання іпотеки припиненою за ч.1 ст.17 Закону України «Про іпотеку» суд першої інстанції не мав.

Не внесення в Єдиний державний реєстр актуальних даних про речові права на предмет іпотеки не скасовує чинність судових рішень і не припиняє іпотеку.

Доводи позивача про те, що АТ «АЛЬФА-БАНК» не набув права вимоги за кредитним і іпотечним договорами є неспроможними, оскільки суперечать фактичним обставинам справи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що сам по собі факт відсутності перереєстрації на предмет іпотеки в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не спростовує фактичних обставин скасування державної реєстрації та не може бути підставою для визнання договору іпотеки припиненим при фактичній відсутності права власності на предмет іпотеки за Іпотекодавцем.

У зв`язку з тим, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, то у відповідності до норм частини 13 статті 141 ЦПК України, судові витрати, які були понесені АТ «Альфа-Банк» в сумі 1362,00 грн. мають бути відшкодовані за рахунок ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст.374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 вересня 2022 року у цій справі скасувати та ухвалити нове про відмов у задоволені позову.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Альфа-Банк» судові витрати в сумі 1362,00 гривень (одна тисяча триста шістдесят дві гривні 00 копійок).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено 24 січня 2023 року.

Головуючий І.В. Кочеткова

Судді: А.В. Дашковська

О.М. Кримська