Провадження № 2-др/522/126/23
01 листопада 2023 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Федчишеної Т. Ю.,
за участі секретаря судового засідання Глущенко Т. О.,
розглянувши у відкритому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни, приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Серебрійської Юлії Олександрівни, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни, приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Серебрійської Юлії Олександрівни, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 31 травня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено, виконавчий напис, вчинений 20 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за № 28679 про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» невиплачених в строк грошових коштів на підставі кредитного договору № 26.05.2020-100003384 від 26.05.2020, укладеного між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 , за період з 07.07.2020 по 01.12.2021 включно, у загальному розмірі 10 690,00 грн визнано таким, що не підлягає виконанню.

Адвокат Шестаков В. Ю., який діє від імені ОСОБА_1 , подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій, посилаючись на те, що судом під час ухвалення рішення у справі не вирішено питання про судові витрати, просить стягнути з ТОВ «Споживчий Центр» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 8 488,60 грн, які складаються із судового збору у розмірі 1 488,60 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, повідомлялися судом належним чином про дату, час та місце його проведення.

Адвокат Шестаков В. Ю., який діє від імені ОСОБА_1 , подав до суду клопотання про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення за відсутності позивача та її представника.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з цим, датою ухвалення цього судового рішення є 01.11.2023.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 2 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Так, згідно ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи слідує, що позивачем за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову сплачено судовий збір у загальному розмірі 1 488,60 грн (992,40 грн + 496,20 грн), а тому з відповідача ТОВ «Споживчий Центр» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 488,60 грн.

Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьоїстатті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

Суд звертає увагу, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині другій статті 141 ЦПК України: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 48 постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, викладеної в постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу адвоката до матеріалів справи додано копії: договору № 16/08-22 про надання правничої (правової) допомоги від 16 серпня 2022 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , відповідно до якого вартість послуг становить 5 000,00 грн; акта до договору № 16/08-22 про надання правничої (правової) допомоги від 16 серпня 2022 року від 29.08.2022, відповідно до якого адвокат Шестаков В. Ю. надав ОСОБА_1 правничу (правову) допомогу: юридичний аналіз справи, збір доказів, підготовка документів для подачі в суд (1,5 год., 1500 грн), складання, оформлення та подачу заяви від імені та в інтересах клієнта позовної заяви з додатками до Приморського районного суду м. Одеси про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (2 години, 2 000,00 грн), складання, оформлення та подачу від імені та в інтересах клієнта заяви до Приморського районного суду м. Одеси про забезпечення позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (1,5 години, 1 500,00 грн); судовий супровід справи і супровід справи у виконавчому провадженні; додаткової угоди до договору № 16/08-22 про надання правничої (правової) допомоги від 16 серпня 2022 року від 21.08.2023, відповідно до якого адвокат Шестаков В. Ю. надав ОСОБА_1 правничу (правову) допомогу: складання, підписання та подачу від імені та в інтересах клієнта заяви з додатками до Приморського районного суду м. Одеси про ухвалення додаткового рішення стосовно розподілу судових витрат по справі № 522/11050/22 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, вартість послуг становить 2 000,00 грн; акта до договору № 16/08-22 про надання правничої (правової) допомоги від 16 серпня 2022 року від 25.08.2023, відповідно до якого загальна сума сплачена клієнтом за надання правничої допомоги (правової) допомоги згідно договору про надання правничої (правової) допомоги № 16/08-22 від 16 серпня 2022 року становить 7 000 грн; дублікату квитанції № Р24АD78262 від 17.08.2022 на суму 4 221,11 грн, в якій призначення платежу зазначено; переказ власних коштів за надання правничої допомоги ОСОБА_1 по договору № 16; платіжного доручення № Р24А24А192718397D40464 від 25.08.2022 на суму 2 512,56 грн, в якому призначення платежу зазначено: переказ власних коштів для поповнення карти НОМЕР_1 ; платіжної інструкції № Р24АD4301 від 25.08.2023 на суму 2010,05 грн, в якій призначення платежу зазначено; переказ власних коштів за надання правничої допомоги ОСОБА_1 по договору № 16.

За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Враховуючи особливості предмета спору, а також характер виконаної адвокатом роботи з урахуванням складності справи, а саме, що справа про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, є незначної складності, суд вважає, що зазначені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 гривень є завищеними, а тому суд дійшов висновку про зменшення розміру зазначених витрат та стягнення у відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 3 000 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» користь ОСОБА_1 1 488 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) грн 60 коп. судового збору та 3 000 (три тисячі) грн судових витрат на професійну правничу допомогу.

У решті заяви - відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр», , м. Київ. Вул. Саксаганського, 133-А;

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, АДРЕСА_2 ;

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Серебрійська Юлія Олександрівна, м. Одеса, вул. Львівська, 48-Ж.

Повне судове рішення складено 01.11.2023.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА