КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

суддя-доповідач Слюсар Т.А.

суддів: Білич І.М., Мостової Г.І.,

за участю секретаря судового засідання Шаламай Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами адвоката Дегтярьової Оксани Петрівни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 31 травня 2023 року та на додаткове рішення Оболонського районного суду міста Києва від 22 червня 2023 року у складі судді Диби О.В.,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «К5» про усунення перешкод у здійсненні права користування житловим поверхом та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2021 року позивач звернувся у суд із позовом у якому просив зобов`язати відповідача усунути перешкоди у здійсненні права користування позивача житловим поверхом, де розташоване належне йому нерухоме майно, шляхом відкриття дверей 26-го поверху з боку сходів та вмикання кнопки під номером НОМЕР_1 у четвертому вантажному ліфті у секції 5 будинку АДРЕСА_1 , стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 120 000 грн, судові витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 3 500 грн та судові витрати на оплату судового збору у розмірі 2 108 грн.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є власником дворівневої квартири, яка після перепланування була виокремлена у чотири окремі однокімнатні квартири: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , де створено ОСББ «К5».

Зазначено, що з боку голови правління ОСББ та інших його членів постійно відбуваються неправомірні дії у відношенні позивача та його нерухомого майна, внаслідок чого у позивача тривалий час відсутній вільний доступ до належного йому нерухомого майна на 26-му поверсі.

Вказує, що відповідач тримає вхід зі сходів на 26 поверх будинку по АДРЕСА_1 закритим на ключ, а також обмежено роботу четвертого вантажного ліфту шляхом вимикання кнопки під номером АДРЕСА_4 , чим обмежується доступ позивача до належних йому квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 .

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 31 травня 2023 рокупозовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Додатковим рішення Оболонського районного суду міста Києва від 22 червня 2023 рокузаяву адвоката Ільчука О.С. в інтересах ОСББ «К5» про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача витрат на правову (правничу) допомогу в розмірі 22 000 грн задоволено.

В апеляційній скарзі адвокат Дегтярьова О.П. в інтересах ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, незаконність та необґрунтованість рішення Оболонського районного суду міста Києва від 31 травня 2023 року просить скасувати його та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі; стягнути з ОСББ «К5» на користь ОСОБА_1 судові витрати на оплату правничої допомоги за складання апеляційної скарги у розмірі 5 500 грн, судові витрати на оплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3 162 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні не зазначив жодної інформації щодо неправомірних дій, які відбувалися з боку членів правління та голови правління ОСББ «К5». Суд взагалі не взяв до уваги того факту, що Голова Правління ОСББ «К5», а також члени правління даного ОСББ постійно чинять незаконні дії щодо входу зі сходів на 26 (двадцять шостий) житловий поверх, де розташовані 2 (дві) квартири апелянта: АДРЕСА_5 , без будь-якого усного та письмового попередження Голова правління, а також Члени Правління ОСББ «К5» замкнули вхід до житлового поверху, тим самим додатково порушуючи протипожежні норми.

Крім того, суд першої інстанції не взяв до уваги докази надані ОСОБА_1 про те, що 26 (двадцять шостий) поверх у будинку АДРЕСА_1 , на якому розташована квартира АДРЕСА_2 є житловим, а саме лист від 24 березня 2021 року №233 ПрАТ «Енергополь-Україна».

Вказує, що технічний паспорт, який вказує, що за стіною 693 квартири знаходиться 3 секція будинку, є неналежним доказом у справі.

В апеляційній скарзі на додаткове рішення адвокат Дегтярьова О.П. в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, незаконність та необґрунтованість додаткового рішення Оболонського районного суду міста Києва від 22 червня 2023 року просить скасувати його та постанови нове рішення у формі постанови відповідно до якої змінити додаткове рішення зменшивши розмір судових витрат на правничу допомогу до 1 000 грн.; стягнути з ОСББ «К5» на користь ОСОБА_1 судові витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 2 000 грн.

Вказує, що додаткове рішення суду першої інстанції є несправедливим у відношенні до позивача. Вартість сплачених послуг відповідачем за правничу (правову) допомогу є завищеною за той обсяг, який було надано АО «ОСА ЛЕКС».

Зазначено, що справа не є складною, а тому надані послуги правничої допомоги не підпадають під реальність їх необхідності та розумності.

Крім того, суд першої інстанції залишив без задоволення позовну вимогу щодо стягнення моральної шкоди. Апелянт не погоджується з даним висновком суду, тому що кожна поїздка до власного майна викликає у апелянта переживання та страх, погіршилося здоров'я та сну.

У відзиві на апеляційну скаргу на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 31 травня 2023 року адвокат Ільчук О.С. в інтересах ОСББ «К5» вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та необґрунтованими, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Оболонського районного суду міста Києва від 31 травня 2023 рокубез змін. Просить вирішити питання судових витрат на правову допомогу.

Зазначає, що немає жодного належного доказу, який би підтвердив наявність перешкод у користуванні нерухомим майном та причетність відповідача до них.

Вказує, що долучений позивачем висновок соціально-психологічного дослідження № 22-03-21 від 29 березня 2023 року щодо моральної шкоди, не є висновком експерта у розумінні ст.ст. 102, 106 ЦПК України, оскільки відсутні відомості про його складання особою, якій присвоєно кваліфікацію експерта, оскільки з його тексту вбачається, що дане дослідження проведено спеціалістом, а не атестованим судовим експертом в цій галузі.

Колегія суддів, заслухавши адвоката Дегтярьову О.П. в інтересах ОСОБА_1 , яка просила апеляційні скарги задовольнити, представників ОСББ «К5» - керівника Сорокіна А.В. та адвоката Клим`юк О.С., які просили апеляційні скарги залишити без задоволенню вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, вважає зазначити наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1-5 ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як убачається зі справи, на підставі укладеного 03.12.2020 договору купівлі-продажу між ПрАТ "Енергополь-Україна" та ТОВ "КУА "Імідж Фінанс", було відчужено квартиру АДРЕСА_3 (а.с. 242-244 т.2).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 235351525 від 03.12.2020, п`ятикімнатна квартира АДРЕСА_3 на праві приватної власності була зареєстрована за ТОВ "КУА "Імідж Фінанс" (а. с. 246 т.2).

29.12.2020 між ТОВ "КУА "Імідж Фінанс" та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу квартири, за умовами якого ТОВ "КУА "Імідж Фінанс" продало, а ОСОБА_1 купив квартиру АДРЕСА_3 вартістю 3 780 000 грн (а.с. 250-251, т.2).

Рішенням Господарського суду м. Києва від 11.02.2021 зобов`язано ПрАТ "Енергополь-Україна" відновити за власний рахунок та передати ОСББ "К5" технічний паспорт на будинок АДРЕСА_1 , паспорт об`єкта, складений за результатами обстеження прийнятих в експлуатацію об`єктів будівництва, план земельної ділянки, на якій розташований будинок (а.с. 184-193 т. 1).

При цьому з указаного рішення убачається, що співвласниками багатоквартирного будинку було прийнято рішення про створення ОСББ під назвою "К5", оформлене протоколом № 1 від 14.04.2019 установчих зборів ОСББ.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 239440729 від 30.12.2020, п`ятикімнатна квартира АДРЕСА_3 на праві приватної власності була зареєстрована за ОСОБА_1 (а.с. 4 т.3).

12.01.2021 позивач звернувся із заявами про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з приводу реєстрації новоутворених об`єктів - квартир АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 ,на підтвердження існування яких подавав відповідні технічні паспорти, на підставі чого Департаментом з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) були заведені реєстраційні справи № 000, № 000, № 000, № 000 (а. с. 6-84 т.3).

Згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 240591086 від 15.01.2021, № 240591379 від 15.01.2021, № 240591876 від 15.01.2021, № 240590570 від 15.01.2021, квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 на праві приватної власності зареєстровані за ОСОБА_1 (а.с. 29-36 т.1).

02.08.2021 відповідач звертався до Київської міської ради, Київської міської державної адміністрації, Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва, Державної архітектурно-будівельної інспекції України з заявою в якій повідомив, що позивачем здійснено пошкодження місць загального користування, а також інженерних мереж будинку, порушено герметичність системи опалення, запроектовану циркуляцію теплоносія, систему повітрявідводчиків 2 зони опалення, пробито отвори в коридорі для виводу та заведення труб, які підключені до загальної системи опалення будинку через незапроектоване з`єднання у теплоніші (а.с. 159-161 т.1).

З відповіді Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва від 13.08.2021 убачається, що подані замовником будівництва, фізичною особою, повідомлення про початок виконання будівельних робіт "Реконструкція квартири АДРЕСА_3 , дані яких були внесені до Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 23.04.2021 № КВ28, від 29.04.2021 № КВ10, від 18.05.2021 № КВ49 та від 28.05.2021 № КВ93, повернуті на доопрацювання замовникові будівництва та не перебувають у володінні Департаменту (а.с. 162-163 т.1).

Листом від 16.08.2021 Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва повідомив відповідача про обґрунтованість та необхідність проведення позапланової перевірки за зверненням ОСББ "К5" на такі дії позивача (а.с. 164-165 т.1).

Також, відповідач звертався до органів Національної поліції України із заявами/повідомленнями про вчинення кримінальних правопорушень.

Ухвалами Оболонського районного суду м. Києва від 19.04.2021, від 06.04.2021, від 14.04.2021 зобов`язано уповноважених/посадових осіб/слідчих Оболонського УП ГУНП у м. Києві внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за заявами/повідомленнями голови ОСББ "К5" Сорокіна А.В. № 155 від 19.03.2021, № 156 від 19.03.2021, № 158 від 19.03.2021 та від 20.03.2021 відповідно (а.с. 200-207 т.1).

13.04.2021 позивач звернувся із заявами про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з приводу реєстрації об`єднання об`єкта нерухомого майна, а саме квартир АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_5 , на підставі висновку щодо технічної можливості об`єднання об`єкта нерухомого майна та технічного паспорту, в результаті чого Департаментом з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) заведено реєстраційну справу № 00 (а.с. 85-109 т.3).

Як зазначено у вищевказаному висновку щодо технічної можливості об`єднання об`єкта нерухомого майна від 13.04.2021, фактичне користування здійснюється квартирою АДРЕСА_2 в цілому, загальною площею 201,4 кв. м, житловою площею 122,7 кв. м. (а.с. 87 т.3).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 252609497 від 14.04.2021, п`ятикімнатна квартира АДРЕСА_3 на праві приватної власності була зареєстрована за ОСОБА_1 (а.с. 109 т. 3).

Згідно плану будинку квартирного типу та експлікації приміщень будинку квартирного типу за адресою АДРЕСА_6 є дворівневою, розміщеною на 25 та 26 поверхах, зі зручностями на обох рівнях (а.с. 226-250 т. 3).

З технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_3 убачається, що вхід до квартири позивача один і він знаходиться на першому рівні квартири, тобто на 25 поверсі (а.с. 88 т.3).

Відмовляючи в задоволенні позову, районний суд виходив з підстав недоведеності чинення відповідачем перешкод у користуванні 26 поверхом, оскільки заявлені вимоги не підтверджені належними та допустимими доказами, як і наявність у позивача права використання поверху для здійснення реконструкції належного йому нерухомого майна.

З такими висновками колегія суддів погоджується в повній мірі, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Відповідно до абз. 2 п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно із висновками Великої Палати Верховного Суду, сформульованими у постанові Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 391 ЦК України).

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.

Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядженням своїм майном.

На підставі ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

У постанові Верховного Суду від 02 листопада 2022 року у справі № 452/2808/19 (провадження № 61-7110св22) зазначено, що: "щоб не порушувався принцип спільності здійснення права спільної сумісної власності, будь-яка дія стосовно спільного майна багатоквартирного будинку вимагає погодження всіх співвласників".

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України).

Власник, за правилами цієї статті, може вимагати усунення всяких порушень його права, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Таке право забезпечується йому за допомогою негаторного позову.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати усунення будь-яких порушень свого права від будь-яких осіб у спосіб, який власник вважає прийнятним та ефективним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

У пункті 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" судам роз`яснено, що, відповідно до положень ст. 391, 396 ЦК України, позов про усунення порушень прав, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у абз. 2 п. 11 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі", оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частина перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Матеріалами справи установлено, що позивач є власником кв. АДРЕСА_3 , розташованої на 25 та 26 поверхах будинку, загальною пл. 201,4 кв.м., що убачається зі змісту договору купівлі-продажу нерухомого майна від 26.12.2020 (а.с.249, 250 т.2).

Звертаючись у суд із позовом, ОСОБА_1 посилалася на порушення його права користування та розпорядження належними йому квартирами внаслідок неправомірних дій відповідача щодо обмеження доступу до вказаного нерухомого майна на 26 поверсі.

Убачається, що згідно з витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права від 21.01.2021 за ОСОБА_1 на праві приватної власності зареєстровані квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 (а.с. 149-151 т.1).

Отже, відповідно до справи, придбавши 2-рівневу (2- поверхову) квартиру загальною площею 201,4 кв.м. ОСОБА_1 виготовив документи на переобладнання вказаної квартири на чотири.

При цьому з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 02.08.2021 та 12.10.2021 квартира кв. АДРЕСА_3 стала такою як на момент первісного її придбання (а.с. 152-155 т.1).

Отже, звертаючись у суд із позовом у серпні 2021 року ОСОБА_1 зазначає, що у нього у власності перебуває 4 квартири, проте як убачається з первинної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, на праві приватної власності за позивачем зареєстрована одна п'ятикімнатна квартира.

А отже за відсутності на 26 поверсі квартир АДРЕСА_5 в відповідачем не могли здійснюватися будь - які перешкоди в їх користуванні.

Більше того, технічна документація також не містить будь-яких відомостей про існування вказаних квартир, документація на які не видавалася, що підтверджується листами Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва від 13.08.2021 та листом від 16.08.2021 Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва, з яких не убачається надання дозволу на будь-яке переобладнання квартири.

Не узгоджено проведення робіт позивачем й з ОСББ «К5», тобто без відповідно рішення загальних зборів та всупереч вимогам Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" ОСОБА_1 здійснив самовільне вирублення отвору в стіні в місці, яке належить всім співвласникам будинку.

Статтею 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" визначено: багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна.

Допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення).

Відповідно до вимог ст. 4, 5 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.

Спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.

Крім того з технічної документації багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 у вказаному будинку відсутні квартири АДРЕСА_2 на 25 поверсі та АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 в на 26 поверсі та відповідно до наявних у справі доказів наявна лише 1 двоярусна квартира АДРЕСА_2 , площею 201,4 кв.м.

Більше того, вхід до квартири позивача можливий лише з 25 поверху, що підтверджується даними долученого до технічного паспорту будинку плану 25 будинку та експлікації приміщень будинку (а.с. 88, 238 т.3).

Вказане не заперечувалося й в суді першої інстанції, що у наведених вище документах, які виготовлялися на його замовлення містяться відомості про відсутність окремого входу до належної йому квартири з 26 поверху, але вказував на те, що це лише помилка.

Колегія суддів з урахуванням з`ясованих обставин погоджується з висновком районного суду про те, що позивач на власний розсуд влаштував вхід до належного йому майна з 26 поверху будинку, що не було передбачено технічною документацією, при цьому маючи вільний доступ до квартири із 25 поверху будинку.

Окрім того, позовна вимога ОСОБА_1 про стягнення з відповідача моральної шкоди також не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Згідно з ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна тощо.

Тобто сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, зобов`язана їх довести, надавши суду докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про такі обставини. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Тобто, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Під час розгляду справи суд не встановив протиправності дій відповідача, його вини у заподіянні збитків позивачу та причинного зв`язку між шкодою та діями (бездіяльністю) відповідача. Жодних доказів з даного приводу позивачем не надано.

Приймаючи до уваги викладене вище, суд дійшов висновку про недоведеність пред`явлених позивачем до відповідача позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з чиненням відносно нього неправомірних дій.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував на тому, що найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету "в інтересах суспільства". Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним відносно переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено "справедливий баланс" між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права, не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до чинного законодавства, та не спростовують законність оскаржуваного судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції № 2) [ВП], § 41).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів, розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення судового рішення, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, тому підстави для скасування оскаржуваного судового рішення відсутні.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Щодо оскарження додаткового рішення Оболонського районного суду міста Києва від 22 червня 2023 року, яким заяву представника відповідача задоволено та стягнуто з позивача 22 000 грн витрат на правничу допомогу, колегія суддів вважає зазначити наступне.

Так, подаючи заяву про компенсацію витрат представник відповідача долучив наступні докази:

договір № 3А/2021 від 23.09.2021 укладений між ОСББ "К5" та АО "Оса Лекс" про надання правової (правничої) допомоги (а.с. 132-134 т.1).

додаткову угоду № 1 до договору про надання правової (правничої) допомоги № 3А/2021 від 23.09.2021,ОСББ "К5" доручило АО "Оса Лекс" здійснити комплекс послуг з надання правової (правничої) допомоги у цивільній справі № 756/12332/21 (а.с. 225 т.1).

акт № 1 від 18.11.2021 згідно якого АО "Оса Лекс" надано комплекс послуг з надання правової (правничої) допомоги, а саме:

- ознайомлення із справою, вивчення доказів та проведення їх юридичного аналізу, аналіз судової практики та норм чинного законодавства, формування правової позиції;

- складання адвокатського запиту від 27.09.2021 № 27/09/21 до Оболонського УП ГУ НП у м. Києві з метою збору додаткових доказів у справі № 756/12332/21;

- складання клопотання про ознайомлення у Оболонському районному суді м. Києва з матеріалами справи № 756/12332/21;

- складання клопотання про відкладення розгляду підготовчого засідання у справі № 756/12332/21 на іншу дату;

- складання відзиву на позовну заяву у справі № 756/12332/21;

- складання клопотання про визнання доказу неналежним, недостовірним та недопустимим у справі № 756/12332/21;

-складання заяви про стягнення витрат на правову (правничу) допомогу у справі № 756/12332/21;

-складання попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат, які відповідач поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи № 756/12332/21.

Загальна вартість наданих послуг складає 10 000 грн (а.с. 228 т.1), що підтверджується копією платіжного доручення № 1156 від 19.11.2021 про здійснення платежу у розмірі 10 000 грн (а.с. 230 т.1).

акт № 2 від 02.11.2021 до договору про надання правової (правничої) допомоги № 3А/2021 від 23.09.2021, згідно якого АО "Оса Лекс" надано комплекс послуг з надання правової (правничої) допомоги, а саме:

- участь у судовому засіданні адвоката Тягнирядно О.М. 29.11.2021 по справі №756/12332/21;

- складання клопотання про витребування доказів від 27.11.2021 № 27/11/2021 у справі № 756/1233221;

-складання клопотання про долучення доказів від 27.11.2021 № 27/11/2021/1 у справі № 756/12332/21;

-складання заяви про встановлення додаткового строку на подання доказів від 27.11.2021 № 27/11/2021/2 у справі № 756/12332/21;

-складання заяви про встановлення додаткового строку на подання доказів від 27.11.2021 № 27/11/2021/3 у справі № 756/12332/21;

Загальна вартість наданих послуг складає 3 500 грн (а.с. 105 т. 5), що підтверджується копією платіжного доручення № 1206 від 02.12.2021 про здійснення ОСББ "К5" платежу у розмірі 3 500 грн (а.с. 116 т.1).

Також 04.01.2022 ОСББ "К5" та АО "Оса Лекс" уклали договір про надання правової (правничої) допомоги № 1юр (а.с. 146 т.1).

З додаткової угоди № 2/1 до договору про надання правової (правничої) допомоги № 1юр від 04.01.2022, ОСББ "К5" доручило АО "Оса Лекс" здійснити комплекс послуг з надання правової (правничої) допомоги у цивільній справі № 756/12332/21 (а.с. 102 т.1).

Сторони погодили додатковою угодою № 16 до договору про надання правової (правничої) допомоги № 1юр від 04.01.2022 продовжити строк дії договору до 31.12.2023 (а.с. 103 т.1).

Відповідно до акту № 1 від 10.08.2022 до договору про надання правової (правничої) допомоги № 1юр від 04.01.2022, згідно якого АО "Оса Лекс" надано комплекс послуг з надання правової (правничої) допомоги, а саме:

- участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції адвоката Тягнирядно О.М. 09.08.2022 по справі № 756/12332/21;

- участь у судовому засіданні адвоката Ільчук О.С. 08.06.2022по справі № 756/12332/21;

-складання клопотання про долучення доказів від 03.08.2022 N 03/08/2022 у справі № 756/12332/21;

-складання заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду від 31.07.2022 № 21/07/2023 у справі № 756/12332/21.

Загальна вартість наданих послуг складає 4 000 грн (а.с. 106 т.5), що підтверджується копією платіжного доручення № 1666 від 15.08.2022 про здійснення ОСББ "К5" платежу у розмірі 4 000 грн (а.с. 117 т.5).

З акту № 2 від 20.10.2022 до договору про надання правової (правничої) допомоги № 1юр від 04.01.2022, згідно якого АО "Оса Лекс" надано комплекс послуг з надання правової (правничої) допомоги, а саме:

-складання клопотання про витребування доказів від 20.09.2022 № 20/09/2022/1 у справі № 756/12332/21;

-складання клопотання про долучення доказів від 15.09.2022 № 15/09/2022 у справі № 756/12332/21;

-складання клопотання щодо стягнення з позивача витрат пов`язаних з вчиненням процесуальних дій необхідних для розгляду справи від 15.09.2022 № 15/09/2022/1 у справі № 756/12332/21;

Загальна вартість наданих послуг складає 1 500 грн (а.с. 107 т.1), що підтверджується копією платіжної інструкції № 11815 від 26.10.2022 про здійснення ОСББ "К5" платежу у розмірі 1 500 грн (а.с. 118 т.1).

З акту № 3 від 31.05.2023 до договору про надання правової (правничої) допомоги № 1юр від 04.01.2022, згідно якого АО "Оса Лекс" надано комплекс послуг з надання правової (правничої) допомоги, а саме:

- участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції адвоката Тягнирядно О.М. 31.05.2023 у справі № 756/12332/21;

- складання додаткових письмових пояснень від 10.05.2023 № 10/05/2023 по справі № 756/12332/21.

Загальна вартість наданих послуг складає 3 000 грн (а.с. 108 т.5), що підтверджується копією платіжної інструкції № 01/06/2023 від 01.06.2023 про здійснення ОСББ "К5" платежу у розмірі 3 000 грн (а.с. 118 т.5).

Враховуючи зазначене, за період розгляду цивільної справи витрати ОСББ «К5» на професійну справничу допомогу склали 22 000 грн.

Відповідно до ст. 19 Закону№ 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону N 5076-VI).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Згідно ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи і витраченого адвокатом часу.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду України від 19.02.2020 справа № 755/9215/15-ц та у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Також при вирішенні питання про розподіл судових витрат відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України суд повинен врахувати, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, дії сторони щодо досудового вирішення спору.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

При цьому, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Ухвалюючи рішення та вирішуючи питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що обсяг понесених позивачем витрат на правничу допомогу є реальним та документально підтвердженим.

Апеляційний суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази на підтвердження цих витрат не є безумовною підставою для їх стягнення судом у визначеному розмірі з відповідача, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності цих витрат. Визначений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним, витрати у зазначеній сумі не можна визнати належним чином обґрунтованими та дійсно понесеними у зв`язку із наданням необхідної за обставин цієї справи правової допомоги.

При цьому колегія суддів, враховує, що в день судового засідання представником позивача було подано заяву в якій вона просила зменшити судові витрати з 22 000 грн до 1 000 грн, які суд першої інстанції не взяв до уваги, тобто самоусунувся та не врахував думку сторони по справі.

Колегія суддів дійшла висновку, що зазначені адвокатом роботи, з урахуванням їх складності не відповідають критерію реальності адвокатських витрат, а зазначений заявником розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 22 000 грн належним чином не обґрунтований, зокрема деякі судові засідання тривали значно менше часу чим зазначає заявник.

Враховується судом й те, що представник відповідача більшу частину судових засідань перебувала за межами суду (дистанційно) в режимі відеоконференції.

Тому, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, реальності адвокатських витрат, пропорційності таких до предмета спору, апеляційний суд вважає, що обґрунтованими і пропорційними до предмета спору є витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000 грн.

Крім того, у відзиві на апеляційну скаргу адвокат Ільчук О.С. в інтересах ОСББ «К5» просить стягнути понесені витрати під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 3 000 грн.

На підтвердження понесених витрат, представником відповідача долучено додаткову угоду № 24 від 18.07.2023 до договору про надання правової (правничої) допомоги № 1юр від 04.01.2022 (а.с. 231 т.5);

акт № 1 від 20 липня 2023 до договору про надання правової (правничої) допомоги № 1юр від 04.01.2022 (додаткова угода № 24 від 18.07.2023), згідно якого АО "Оса Лекс" надано комплекс послуг з надання правової (правничої) допомоги, а саме: складання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на що адвокатом витрачено 1,5 год часу, що складає 3 000 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 20/07/2023 від 20.07.2023 на суму 3 000 грн (а.с. 232-234 т.5).

При цьому є недоречною сума встановлена за підготовку відзиву на апеляційну скаргу з витраченим часом в 1,5 год. в розмірі 3000 грн, оскільки доводи викладені у ньому за змістом подібні відзиву на позовну заяву, а тому значної складності для його підготовки не убачалося.

Отже, враховуючи те, понесені витрати є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, вони не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, та з урахуванням зазначених обставин, а також складності справи та фактично виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи, колегія суддів вважає за можливе стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСББ «К5» витрати на професійну правничу допомогу понесені в суді апеляційної інстанції в розмірі 2 000 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Дегтярьової Оксани Петрівни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 31 травня 2023 рокузалишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 31 травня 2023 року залишити без змін.

Апеляційну скаргу адвоката Дегтярьової Оксани Петрівни в інтересах ОСОБА_1 на додаткове рішення Оболонського районного суду міста Києва від 22 червня 2023 року задовольнити частково.

Додаткове рішення Оболонського районного суду міста Києва від 22 червня 2023 рокузмінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «К5» витрати, понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «К5» витрати на професійну правничу допомогу понесені в суді апеляційної інстанції в розмірі 2 000 грн.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 жовтня 2023 року.

Суддя-доповідач:

Судді: