СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/2269/18
Провадження № 2/306/31/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2023 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого-судді Вінер Е.А.

з секретарем Петрус А.В.

з участю адвоката Козар М.М.

представника ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сваляві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку у спільному майні та відшкодування шкоди

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку у спільному майні та відшкодування шкоди. Посилається на те, що 01.06.2011 року між ним та відповідачем укладено договір простого товариства (спільне будівництво). Відповідно до умов договору сторони домовились спільно здійснити будівництво офісно-торгового комплексу в м.Сваляві. На виконання умов договору було розроблено проектно-кошторисну документацію та 29.06.2011 року зареєстровано Декларацію про початок будівельних робіт. Будівництво здійснювалося на земельній ділянці, що належить ОСОБА_2 розміром 0,0089 га на праві приватної власності на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, виданого 13.03.2007 року Свалявською міською радою Закарпатської області з цільовим призначенням для підприємницької діяльності та на земельній ділянці площею 0,0111 га, яка належала ОСОБА_2 на праві оренди за договором оренди земельної ділянки від 01.03.2007 року з цільовим призначенням комерційне. Для здійснення будівництва позивачем було внесено грошові кошти, а також будівельні матеріали, що в сумі становить 50% вартості будівництва.В листопаді 2011 року будівництво фактично було завершено, що стверджується інвентаризаційною документацією, складеною станом на 14.11.2011 року. 13 липня 2012 року було оформлено державний акт на право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 0,0200 га, відповідно до якого ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 0,0200 га на підставі рішення 10 сесії 5 скликання від 14.02.2007 року Свалявської міської ради та договору купівлі-продожу №1457 від 29.05.2012 року, посвідченого нотірусом ОСОБА_4 . Натомість до даного часу відповідач ухиляється від введення обєкту в експлуатацію, що унеможливлює його розподіл та визнання права власності на належну йому частину будівлі. За таких обставин має намір скористатися своїм правом на виділ частки у спільному майні, що становить 1/2 частину приміщення. Відповідач порушив всі умови договору, чим спричинив шкоду у виді недоотриманого доходу, починаючи з 2012 року, яку оцінює в 20 000 гривень. Просить визнати за ним право власності на 1/2 частину офісно-торгового комплексу, що розташований в АДРЕСА_1 та стягнення 20000,00 гривень заподіяної шкоди та судові витрати в справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 жовтня 2018 року справу № 306/2269/18 (провадження № 2/306/747/18) передано на розгляд судді Свалявського районного суду Жиганській Н.М. (а.с.5, том 1 ).

29 жовтня 2018 року суддею Свалявського районного суду Жиганська Н.М. винесено ухвалу про залишення позову без руху (а.с.6, том 1).

01 листопада 2018 року суддею Свалявського районного суду Жиганська Н.М. винесено ухвалу про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного провадження (а.с. 39-40, том 1).

Сторони уклали мирову угоду 16 листопада 2018 року, яка була затверджена судом 19 листопада 2018 року (а.с. 45,47, том 1)

Закарпатським апеляційним судом 27 вересня 2021 року винесено постанову про скасування ухвали суду від 19 листопада 2018 року, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В мотивувальній частині постанови зазначено, що мирова угода, яка затверджена судом, щодо спірного обєкта нерухомого майна, яка збудована під час шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_5 порушує права та охоронюваних законом інтересів ОСОБА_5 , яка не була залучена до участі у справі в якості відповідача.

Ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 30 грудня 2021 року задоволено самовідвід судді Жиганській Н.М. (а.с.251, 252, том 1).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 січня 2022 року справу № 306/2269/18 (провадження № 2/306/747/18) передано на розгляд судді Свалявського районного суду Вінер Е.А. (а.с.1, том 2 ).

В судовому засіданні адвокат позивача просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що договір простого товариства (спільне будівництво) не укладав та не підписував. Просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 1132 ч.1 ЦК України передбачено, що за договором простого товариства сторони (учасники) беруть зобов`язання об`єднати свої вклади та спільно діяти з метою одержання прибутку або досягнення іншої мети.

Вкладом учасника вважається все те, що він вносить у спільну діяльність (спільне майно), в тому числі грошові кошти, інше майно, професійні та інші знання, навички та вміння, а також ділова репутація та ділові зв`язки.

Вклади учасників вважаються рівними за вартістю, якщо інше не випливає із договору простого товариства або фактичних обставин. Грошова оцінка вкладу учасника провадиться за погодженням між учасниками( ст.1133 ч.1, 2 ЦК України).

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Судом встановлено, що 01 червня 2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір простого товариства (спільне будівництво) (а.с.15-18, том 1 ). Згідно даного договору сторони розподіляють між собою приміщення обєкту в наступних частках: по 50% кожному.

29.06.2011 року зареєстровано Декларацію про початок будівельних робіт (а.с.19-24,том 1).

ОСОБА_2 та ОСОБА_6 одружилися 25 серпня 1999 року про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 66 і прізвище після одруження: чоловіка ОСОБА_7 , дружини ОСОБА_8 (а.с.150, том 1) .

На час укладення договору та будівництва офісно-торгового комплексу ОСОБА_2 та ОСОБА_9 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмова (ст.65 ч.3 СК УКраїни)

Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, є власником земельної ділянки площею 0,0200 га, яка надана йому рішенням 10 сесії 5 скликання від 14.02.2007 року Свалявської міської ради та договору купівлі-продажу № 1457 від 29.05.2012 року і цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Спірна споруда торгово-офісного комплексу розташована на вищезазначеній земельній ділянці та збудована під час шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 .

Враховуючи наведене, суд не може визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину офісно-торгового комплексу, що розташований в АДРЕСА_1 , оскільки частка в майні має бути визначена і за ОСОБА_9 . Разом з тим, позов до ОСОБА_6 не предявлявся. В судовому засіданні також не доведено спричинення шкоди у виді недоотриманого доходу, починаючи з 2012 року в сумі 20 000 гривень. А тому в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину офісно-торгового комплексу, що розташований в АДРЕСА_1 та стягнення 20000,00 гривень заподіяної шкоди необхідно відмовити.

В порядку статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи те, що в задоволенні позову відмовлено, судові витрати до стягнення не підлягають.

Керуючись ст. 13, 81, 89, 95, 141, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, ст. 392, 1132, 1133 ЦК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання за ОСОБА_3 права власності на 1/2 частину офісно-торгового комплексу, що розташований в АДРЕСА_1 та стягнення 20000,00 гривень заподіяної шкоди відмовити.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Закарпатського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 31 січня 2023 року.

Суддя Свалявського районного суду

Закарпатської області Е.А.Вінер