Справа № 148/543/21
Провадження № 22-ц/801/162/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сичук М. М.
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 рокуСправа № 148/543/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Оніщука В.В. (суддя-доповідач),

суддів: Медвецького С.К., Копаничук С.Г.,

з участю секретаря судового засідання: Литвина С.С.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Тульчинська міська рада,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 листопада 2022 року, ухвалене у складі судді Сичука М.М., в залі суду,

встановив:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Тульчинська міська рада, про визнання дій незаконними, поновлення запису у поземельній книзі.

Позовна заява мотивована тим, що на підставі договору оренди землі №489 від 03.08.2018 ОСОБА_1 є орендарем земельної ділянки площею 8,4935 га, кадастровий номер :01:003:0270, яка відведена позивачу для ведення фермерського господарства на умовах оренди із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Бортницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області.

Позивачем зазначено, що ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, без його відома, вчинило поділ вказаної земельної ділянки на дві земельних ділянки, площею 2,0 га і 6,4935 га, відповідно змінивши її цільове призначення на землі запасу.

Також ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області порушило закон та законні права позивача на користування зазначеною земельною ділянкою самоправно об`єднавши новоутворені земельні ділянки у земельну ділянку, площею 8,4935 га, але присвоївши їй новий кадастровий номер: :01:003:0303.

На підставі викладеного, позивач звернувшись в суд з даним позовом, просив визнати незаконними дії ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області щодо скасування кадастрового номера :01:003:0270 земельної ділянки, площею 8,4935 га та скасувати новоутворений кадастровий номер :01:003:0303 земельної ділянки, площею 8,4935 га, поновити запис у Поземельній книзі про земельну ділянку, площею 8,4935 га з кадастровим номером :01:003:0270, сформовану на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу) на території Бортницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01 листопада 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Тульчинська міська рада, про визнання дій незаконними, поновлення запису у поземельній книзі, відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції свій висновок обґрунтував тим, що ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, як розпорядник державних земель сільськогосподарського призначення, не є власником даної ділянки, відповідно не може приймати жодних рішень стосовно розпорядження земельною ділянкою, у тому числі вносити зміни до договору оренди землі.

Крім того, ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області не може вчинити дії щодо поновлення запису у Поземельній книзі про земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0270, оскільки на законодавчому рівні відсутня процедура відновлення земельної ділянки з певним кадастровим номером в Державному земельному кадастрі.

Також у рішенні суду першої інстанції вказано, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права за ОСОБА_1 зареєстровано право оренди на земельну ділянку, площею 8,4935 га на території Бортницької сільської ради Тульчинського району. Зазначений факт унеможливлює скасування державної реєстрації земельної ділянки :01:003:0303, та поновлення земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0270 в Державному земельному кадастрі без попереднього скасування запису про право оренди на неї.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 , посилаючись на його незаконність та необгрунтованість, подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та постановити нове рішення, задовольнивши його позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що дії ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області свідчать про порушення права позивача на оренду землі та про безпідставне втручання у мирне володіння орендованою ним земельною ділянкою.

ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області не доведено неможливість поновлення Поземельної книги, а судом першої інстанції це не враховано.

Також скаржником зазначено, що він продовжує оренду земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0270, відповідно до договору оренди №489, в якому зафіксовано, що саме ця земельна ділянка є предметом та об`єктом договору оренди землі, тому незаконний поділ орендованої земельної ділянки та незаконне об`єднання новоутворених земельних ділянок порушує не тільки його право оренди, але і порушує сам договір оренди землі, стороною якого є відповідач.

ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області надіслано на адресу суду відзив на апеляційну скаргу, у якому представник відповідача просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав з підстав викладених у ній.

Представник відповідача у судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечував.

Представник Тульчинської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив, а тому згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам.

Так, судом першої інстанції встановлено, що ДП «Вінницький науково - дослідний та проектний інститут землеустрою» розроблено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу) на території Бортницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області: на загальну площу 24,5248 га.

Із Витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 30.11.2017 вбачається, що відповідно до загальних відомостей про земельну ділянку, площею 8,4935 га, кадастровий номер :01:003:0270 з цільовим призначенням 01.02 для ведення фермерського господарства, вона перебуває у державній власності. Державна реєстрація здійснена на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 12.06.2017; ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою".

Відповідно до Наказу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду від 25.04.2018 №2-5275/15-18-СГ затверджено розроблений проект землеустрою щодо відведення в частині земельної ділянки, площею 8,4935 га, в оренду ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Бортницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області. Надано в оренду терміном на 7 років ОСОБА_1 земельну ділянку, загальною площею 8,4935 га, з кадастровим номером :01:003:0270 із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Бортницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області, для ведення фермерського господарства.

03.08.2018 відповідно до договору оренди №489 ГУ Держгеокадастр у Вінницькій області передав в оренду ОСОБА_1 земельну ділянку, загальною площею 8,4935 га, з кадастровим номером :01:003:0270. Дата закінчення терміну договору 02.08.2025.

Речове право оренди зареєстровано за заявою позивача, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 27.08.2018, індексний номер 135520460 зі строком дії до 02 серпня 2025 року.

Позивачем зазначено, що при огляді публічної кадастрової карти йому стало відомо, що земельна ділянка, площею 8,4935 га, кадастровий номер :01:003:0270 - відсутня, натомість, на місці її розташування, розташовано дві нові земельні ділянки з відповідними площами 2,00 га, та 6,4935 га, із різним цільовим призначенням: «для ведення особистого селянського господарства» і «землі запасу».

На підставі заяви ОСОБА_1 . Немирівська міська прокуратура внесла відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.11.2018 з правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 362 КК України.

Як вбачається із матеріалів справи, 23.03.2021 на звернення ОСОБА_1 відділ у Тульчинському районі ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області повідомив, що кадастровим реєстратором помилково було зареєстровано земельну ділянку, яку планували надати учаснику АТО ОСОБА_2 . При цьому було здійснено поділ земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0270, яка надана ОСОБА_1 на праві оренди. За зверненням ОСОБА_1 , 04.12.2018 помилку було виправлено. Земельну ділянку об`єднано, присвоєно кадастровий номер :01:003:0303, так як технічної можливості надати той самий кадастровий номер земельній ділянці немає.

Відповідно до листа Держгеокадастру від 14.04.2021 №К-923/0-0.13-2853/6-21 про розгляд звернення ОСОБА_1 щодо земельної ділянки, площею 8,4935 га, кадастровий номер :01:003:0270, зазначено, що наказом ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 04.12.2020 №13-ОТГ передано в комунальну власність Тульчинській міській раді Вінницької області земельні ділянки, у тому числі земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0303 (архівний кадастровий номер :01:003:0270). Згідно відомостей Державного земельного кадастру право комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0303 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано 24.02.2021 за №40786801. Щодо дій кадастрового реєстратора під час поділу та об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0270, зазначено, що здійснення державної реєстрації земельних ділянок регулюються ст. 24 Законом України «Про Державний земельний кадастр» та Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженим постановою КМУ від 17.10.2012 №1051.

Як вбачається з інформаційної довідки Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку кадастровий номер :01:003:0303, площа 8,4935 га, вказано тип власності зазначеної земельної ділянки - комунальна, суб`єктом права власності на земельну ділянку вказано Тульчинську міську раду.

Згідно інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку Тульчинська міська рада 24.02.2021 зареєструвала за собою право власності на вказану земельну ділянку.

Звернувшись в суд із позовом, ОСОБА_1 заявлено вимоги про визнання незаконними дій ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області щодо скасування кадастрового номера :01:003:0270 земельної ділянки, скасування новоутвореного кадастрового номеру :01:003:0303 земельної ділянки, та поновлення запису у Поземельній книзі про земельну ділянку.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено право на звернення до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до частини 1 статті 117 Земельного кодексу України, передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

У рішенні органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність зазначаються кадастровий номер земельної ділянки, її місце розташування, площа, цільове призначення, відомості про обтяження речових прав на земельну ділянку, обмеження у її використанні.

На підставі рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність складається акт приймання-передачі такої земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність разом з актом приймання-передачі такої земельної ділянки є підставою для державної реєстрації права власності держави, територіальної громади на неї.

Указом Президента України № 449/2020 «Про деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин» від 15 жовтня 2020 року постановлено Кабінету Міністрів України - активізувати діяльність із передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в комунальну власність.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1113 «Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин» 16 листопада 2020 року передбачено, Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру забезпечити, зокрема: передачу з 17 листопада 2020 року земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність відповідно до статті 117 Земельного кодексу України.

Відповідно до пунктів «б», «в» частини першої статті 80 Земельного кодексу України, суб`єктами права власності на землю є: територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Частинами першою та четвертою статті 122 Земельного кодексу України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу з питань геодезії картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру Держгеокадастр є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо- геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Згідно пункту 13 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, затвердженого наказом Держгеокадастру від 20.02.2020 року № 53, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Вінницької області.

Оскільки відбувся процес переходу ділянки з державної власності в комунальну власність (відповідно до статті 117 Земельного кодексу України), відповідно правонаступником повноваження щодо розпорядження вказаними землями є орган місцевого самоврядування.

Тому, як вірно зазначено судом першої інстанції, Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області як розпорядник державних земель сільськогосподарського призначення, не є власником даної ділянки, відповідно не може приймати жодних рішень стосовно розпорядження земельною ділянкою.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051 затверджений Порядок ведення Державного земельного кадастру, (далі - Порядок).

За приписами статті 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» (в редакції на момент звернення позивача до суду з даним позовом) державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер це індивідуальна, що не повторюється на всій території України послідовність цифр і знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування земельної ділянки.

До складу Держгеокадастру та його територіальних органів входять державні кадастрові реєстратори, які здійснюють внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей в межах повноважень, визначених Законом України «Про Державний земельний кадастр» та Порядком.

Пункт 15 Порядку визначає, що документація із землеустрою та оцінки земель, яка є підставою для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, подається Державному кадастровому реєстраторові, що здійснює внесення таких відомостей у паперовій або електронній формі відповідно до вимог Закону України «Про землеустрій» та у формі електронного документа відповідно до вимог Закону України «Про Державний земельний кадастр».

Поземельна книга ведеться за формою згідно з додатком 8 під час державної реєстрації земельної ділянки, внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про зареєстровані земельні ділянки (в тому числі у разі їх поділу чи об`єднання, а також відновлення їх меж) відповідно до пунктів 107-137 Порядку.

Дата відкриття Поземельної книги є датою державної реєстрації земельної ділянки.

Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки у випадках, визначених пунктом 114 цього Порядку, та у разі виправлення помилки відповідно до пункту 156-2 цього Порядку.

Як встановлено судом, кадастровий номер :01:003:0270 було скасовано, а поземельна книга закрита, відповідно до ст. 27 Закону України «Про Державний земельний кадастр», п. 136 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051 «Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру».

Відомості про земельну ділянку у разі скасування її державної реєстрації: набувають статусу архівних за рішенням Державного кадастрового реєстратора; відображаються на кадастровій карті в архівному шарі даних інформаційної системи; зберігаються в Державному земельному кадастрі постійно разом з відомостями про відповідного Державного кадастрового реєстратора, дату та час набуття статусу архівних такими відомостями.

Відтак, з урахуванням наведеного вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відновлення кадастрового номеру земельної ділянки нормами чинного законодавства не передбачено, оскільки він набув статусу архівний, і відсутня процедура відновлення земельної ділянки з даним кадастровим номером в Державному земельному кадастрі.

За вказаних обставин, доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Щодо доводів скаржника про те, що він продовжує оренду земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0270, відповідно до договору оренди №489, в якому зафіксовано, що саме ця земельна ділянка є предметом та об`єктом договору оренди землі, а тому незаконний поділ орендованої земельної ділянки та незаконне об`єднання новоутворених земельних ділянок порушує не тільки його право оренди, але і порушує сам договір оренди землі, то вказані доводи судом до уваги не приймаються, оскільки, як зазначено вище, відновлення кадастрового номеру земельної ділянки нормами чинного законодавства не передбачено і до того ж особа не позбавлена можливості звернутися до власника земельної ділянки із пропозицією внесення змін до договору оренди або укладення додаткового договору, з урахуванням вказаних змін.

Інші доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для апелянта, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Аргументи апеляційної скарги, в їх сукупності, не впливають на правильність прийнятого судом рішення та не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

При вирішенні цієї справи, суд правильно визначив характер правовідносин між сторонами, правильно застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, з урахуванням встановлених обставин справи, доводи скаржника не дають правових підстав для інших висновків по суті вирішення спору, ніж тих, яких дійшов суд першої інстанції, і не вказують на допущення судом порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, а тому апеляційну скаргу позивача необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга не підлягає задоволенню, то судові витрати покладаються на учасника справи, який звернувся з апеляційною скаргою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий: В. В. Оніщук

Судді: С. К. Медвецький

С. Г. Копаничук