Справа № 677/2033/16-ц
Провадження № 2/677/17/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2023 року м. Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого - судді Гладій Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Загаєвської С.М.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Красилові та в режимі відеоконференції справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Позов обґрунтовують тим, що їм рішенням Кузьминської сільської ради № 26 і № 26-2 від 12 жовтня 2016 року надано дозвіл на виготовлення технічної документації на землю для оформлення права власності на присадибні земельні ділянки. Їхніми сусідами були ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (первісні відповідачі). При проведенні обміру було встановлено, що площа їхніх земельних ділянок зменшилась на 0,01 га, що сталося після здійснення приватизації ОСОБА_6 та ОСОБА_7 своїх земельних ділянок, при проведені якої з ними не узгоджувалися межі суміжних земельних ділянок. Так, при здійсненні приватизації ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожною зі своєї сторони, порушено довгострокові межі їхніх, позивачів присадибних земельних ділянок, що призвело до того, що площа земельних ділянок значсно зменшилася, а межі грубо порушені та захоплено частину їхніх присадибних земельних ділянок. ОСОБА_6 при оформлені спадщини та виготовлені на себе технічної документації на присадибну земельну ділянку змістила межові знаки та встановила їх на присадибній земельній ділянці, що перебуває в користуванні ОСОБА_1 і присадибній земельній ділянці, що перебуває в користуванні ОСОБА_2 . Внаслідок чого стверджує, що частина їхніх присадибних ділянок має належати їй. ОСОБА_7 також вчинила захват їхньої присадибної земельної ділянки, внаслідок чого при в`їзді на подвір`я перестали відкриватися нормально ворота, оскільки відповідач ОСОБА_7 вмурувала стовпчик своєї огорожі безпосередньо перед воротами зі зміщенням на його, ОСОБА_1 частину присадибної земельної ділянки. З приводу порушення меж та захоплення частини їхніх присадибних земельних ділянок вони неодноразово зверталися із заявами до Кузьминської сільської ради, однак зазначені порушення усунуто не було, а сільською радою було запропоновано звернутися за вирішенням даного питання до суду. Тому просять зобов`язати відповідачів усунути перешкоди у користуванні ними їхніми присадибними ділянками, шляхом зняття ОСОБА_6 встановлених на їхній земельних ділянках межових кілків та шляхом зняття ОСОБА_7 стовпчика, яким заблоковано відкриття воріт на подвір`я і вирівнювання межі по всій довжині ОСОБА_1 городу.

Ухвалою суду від 11 березня 2020 року постановлено замінити відповідача у справі ОСОБА_7 на ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 20 липня 2021 року постановлено замінити відповідача у справі ОСОБА_6 на її правонаступників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Представник відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_8 надіслав відзив, в якому проти задоволення позову заперечив, посилаючись на те, що предметом позову є вимога позивачів про усунення перешкод у праві користування земельною ділянкою Зокрема, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначають, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 здійснили приватизацію своїх присадибних ділянок без узгодження з ними меж вказаних земельних ділянок, внаслідок чого відбулося захоплення частини їхніх земельних ділянок. Однак, на момент виникнення спору земельні ділянки, які належать на даний час ОСОБА_5 , були сформовані, на них виготовлена відповідна технічна документація, а саме, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 0,6563 га ОСОБА_7 , зокрема: 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна земельна ділянка), 0,4063 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в АДРЕСА_1 , вони використовувалися за цільовим призначенням, із дотриманням прав власників та землекористувачів суміжних земельних ділянок. Крім того, твердження позивачів щодо здійснення приватизації земельних ділянок без узгодження з ними меж вказаних земельних ділянок та захоплення частини їх земельних ділянок, не відповідає дійсності, оскільки складовими частинами проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_7 є: акт встановлення (погодження) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) від 03 листопада 2015 року та акт приймання-передачі межових знаків на зберігання від 03 листопада 2015 року, які підписанні ОСОБА_1 як користувачем суміжної земельної ділянки. Жодних претензій до існуючих меж заявлено не було. Також у позовній заяві позивачі стверджують, що площа їхніх земельних ділянок зменшилася на понад як 0,01 га та захоплено частини їх присадибних земельних ділянок, що сталося після здійснення приватизації ОСОБА_6 та ОСОБА_7 своїх земельних ділянок, при проведенні якої з ними не узгоджувалися межі суміжних земельних ділянок. Як наслідок, це створює перешкоди у користуванні належними позивачам земельними ділянками, бо ОСОБА_6 встановлено на її земельній ділянці межові кілки, а ОСОБА_7 встановлено стовпчик, яким заблоковано відкриття воріт на подвір`я і вирівнювання межі по всій довжині городу ОСОБА_1 . Проте, позивачами не надано та не доведено належних та допустимих доказів на підтвердження підстави та предмету позову.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представник ОСОБА_9 у судовому засідання позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та представник відповідача ОСОБА_5 - адвокат Сорокопуд А.О. у судовому засіданні щодо вимог позову заперечили, просили у задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_5 , належним чином повідомлена, у судове засідання не з`явилася.

Свідок ОСОБА_10 дала показання суду про те, що проживає вже протягом тривалого часу за адресою позивачів, так як є дружиною позивача ОСОБА_1 та матір`ю ОСОБА_2 , і ствердила про те, що ще за часів батька позивача, вони користувались більшою земельною ділянко, а тому вважає, що відповідачі протиправно захопили частину належної їм земельної ділянки, чим чинять перешкоди в її користуванні.

Суд, заслухавши доводи позивачів, відповідачів та їх представників, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 грудня 2002 року серії ВАВ № 939145, зареєстрованого в реєстрі за № 2965, позивачу ОСОБА_1 належав на праві власності житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно договору дарування житлового будинку від 03 лютого 2009 року серії ВМВ № 845462, зареєстрованого в реєстрі за № 303, ОСОБА_1 подарував житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , - ОСОБА_2 .

Відповідно до рішення № 26 дев`ятої сесії сьомого скликання від 12 жовтня 2016 року Кузьминською сільською радою надано дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовно площею: 0,2500 га, із земель комунальної власності (категорія земель житлової та громадської забудови), цільове при значення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд (присадибна ділянка), що розташована в АДРЕСА_3 , послідуючою передачею у власність.

Надано дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0600 га, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в АДРЕСА_3 , з послідуючою передачею у власність.

Відповідно до рішення № 26-1 дев`ятої сесії сьомого скликання від 12 жовтня 2016 року Кузьминською сільською радою надано дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовно площею: 0,2500 га, із земель комунальної власності (категорія земель житлової та громадської забудови), цільове при значення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд (присадибна ділянка), що розташована в АДРЕСА_3 , послідуючою передачею у власність.

Надано дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0600 га, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в АДРЕСА_3 , з послідуючою передачею у власність.

Відповідно до інформації Кузьминської сільської ради від 21 червня 2016 року № 183 за заявами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо встановлення меж земельних ділянок між сусідами, 14 червня 2016 року було обстежено земельні ділянки ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та встановлено, що у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 приватизовані земельні ділянки та відповідно виготовлені технічна документації щодо встановлення меж земельних ділянок. У ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на земельні ділянки технічна документація відсутня.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено частиною другою вказаної статті.

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачі зазначали про порушення своїх прав, як землекористувачів, захопленням відповідачами частини їхніх земельних ділянок. Вказуючи про порушення своїх прав, позивачі зазначили, що при приватизації земельних ділянок ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було порушено довгострокові межі їхніх земельних ділянок, що призвело до того, що площа земельних ділянок позивачів значно зменшилася, а межі грубо порушено. Крім того, ОСОБА_7 також вчинила захват їхньої присадибної ділянки шляхом встановлення стовпчика своєї огорожі зі зміщенням на ОСОБА_1 частину присадибної земельної ділянки, на які вони отримали дозволи на розробку проекту із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки натурі (на місцевості).

Відповідно до частини другої статті 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Згідно зі статтею 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Статтею 79-1 ЗК України визначено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій-сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

У дозволі на виготовлення проекту землеустрою визначається лише приблизна площа земельної ділянки та орієнтовне місцезнаходження (наприклад, земельний масив, у межах якого вона буде знаходитись).

Конкретизується ж земельна ділянка у проекті землеустрою. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки включає інформацію щодо меж земельної ділянки та інформацію, важливу для визначення можливості використання земельної ділянки у той чи інший спосіб, зокрема перелік обмежень у використанні земельних ділянок (меж охоронних зон (наприклад, біля ліній електропередач), зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель); матеріали погодження проекту землеустрою тощо (стаття 50 Закону України «Про землеустрій»).

Отже, дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки означає дозвіл власника земельної ділянки здійснити певні дії на землі власника. Цей дозвіл наділяє заінтересовану особу повноваженням ідентифікувати на землі власника земельну ділянку, яку ця особа бажає отримати у власність в майбутньому.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц (провадження № 14-28цс20) зазначила, що «якщо особа, отримавши дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, сама зволікає з його розробкою та поданням на затвердження, вона цілком може очікувати, що земельна ділянка буде надана в користування іншій особі. Не вважатиметься добросовісною і поведінка особи, яка отримала дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розробила проект та подала його на затвердження, завідомо знаючи про перешкоди у наданні земельної ділянки в оренду. Виходячи з викладеного, неможливо надати єдину універсальну відповідь на питання про те, чи є поведінка органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який надав дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кільком особам, правомірною чи неправомірною. Відповідь на це питання залежить від оцінки такої поведінки як добросовісної чи недобросовісної, і така оцінка має здійснюватися у кожній справі окремо, виходячи з конкретних обставин справи. Таким чином рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процедури отримання права власності (права користування) на земельну ділянку. Звернення особи до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з метою отримання земельної ділянки у власність чи користування зумовлене інтересом особи на отримання цієї земельної ділянки, за відсутності для цього законних перешкод. Зазначений інтерес, у випадку формування земельної ділянки за заявою такої особи та поданими документами, підлягає правовому захисту. Погодження та затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, яка раніше сформована на підставі проекту землеустрою іншої особи, порушує законний інтерес такої особи щодо можливості завершити розпочату ним відповідно до вимог чинного законодавства процедуру приватизації земельної ділянки та суперечить вимогам землеустрою. За наявності двох або більше бажаючих отримати земельну ділянку державної чи комунальної власності у власність при безоплатній передачі земельних ділянок у межах встановлених норм (стаття 121 ЗК України) першочергове право на таке отримання має особа, на підставі проекту землеустрою якої сформована відповідна ділянка, якщо для цього відсутні законні перешкоди».

Отже, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність, а тому не створює правових наслідків, крім тих, що пов`язані з неправомірністю його прийняття, що узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 28 листопада 2018 року у справі № 826/5735/16 (провадження № 11-986апп18), від 17 жовтня 2018 року у справі № 380/624/16-ц (провадження № 14-301цс18) та постанові Верховного Суду від 10 січня 2023 року у справі № 607/19806/18 (провадження №61-15223св21).

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 1640/2594/18 «системний аналіз норм статей 22, 116, 118 ЗК України дає можливість дійти висновку, що законом передбачено певний алгоритм та поетапність процесу безоплатної передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадян, а саме: 1) подання зацікавленою особою клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність; 2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні); 3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у відповідності до приписів статті 186-1 Земельного кодексу України; 4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі; 5) подання зацікавленою особою погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову передання земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду. Отже, отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність або у користування є лише першою стадією у процедурі вирішення питання про передачу земельної ділянки зацікавленій особі. Надання дозволу на розробку проекту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку».

Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 380/624/16-ц (провадження № 14-301цс18) та постанові Верховного Суду від 08 серпня 2022 року у справі № 240/16949/21 (адміністративне провадження № К/9901/48479/21).

За змістом статті 118 ЗК України завершальним етапом процедури безоплатної приватизації земельних ділянок є саме затвердження проекту землеустрою та передача (надання) земельної ділянки у власність. Таким чином, реальні законні сподівання на оформлення права власності на земельну ділянку виникають не після отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою, чи погодження проекту у порядку статті 186-1 ЗК України, а саме з моменту звернення до відповідного органу виконавчої влади, чи органу місцевого самоврядування з проханням затвердити погоджений проект землеустрою та передання земельної ділянки у власність, оскільки до цього моменту особа повинна усвідомлювати, що земельна ділянка може бути надана у власність іншій особі (постанова Верховного Суду від 01 липня 2022 року у справі № 700/309/20, провадження № 61-11769св21).

У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Ухвалою суду від 16 грудня 2020 року у справі було призначено земельно-технічну та будівельно-технічну експертизу, на розгляд якої поставлено питання (саме у такому формульовані): «- Чи відповідають розмір, площа і конфігурація фактично існуючих на даний час на місцевості меж земельних ділянок ОСОБА_5 із кадастровим № :01:007:0082 площею 0,4063 га, для ведення особистого селянського господарства та із кадастровим № :01:007:0081 площею 0,25 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 розмірам, площі та конфігурації меж цих же земельних ділянок, згідно наявної у матеріалах даної справи документації із землеустрою на них, а саме, проекту їх відведення, якщо ні, у якій частині існують розбіжності та у чому вони полягають?

- Чи відповідають розмір, площа і конфігурація фактично існуючих на даний час на місцевості меж земельних ділянок ОСОБА_6 із кадастровим № :01:007:0069 площею 0,25 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку та кадастровим № :01:007:0070 площею 0,07 га, для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_4 розмірам, площі та конфігурації меж цих же земельних ділянок, згідно наявної у матеріалах даної справи документації із землеустрою на них, а саме, технічної документації щодо встановлення (відновлення) їх меж, якщо ні, у якій частині існують розбіжності та у чому вони полягають?

- Чи дотримано власником земельної ділянки із кадастровим № :01:007:0081 площею 0,25 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 державні будівельні норми при встановленні огорожі зазначеної земельної ділянки по її межі із земельною ділянкою ОСОБА_1 по АДРЕСА_3 , якщо ні то у чому полягають порушення?»

Так експертом був зроблений висновок № 42/19 від 09 лютого 2021 року, згідно якого:

по першому питанню: відповідно до проведеного вивчення наданої документації з`ясовано, що згідно даних Поземельної книги від 20 січня 2016 року на земельну ділянку кадастровий номер :01:007:0081 та Поземельної книги від 20 січня 2016 року на земельну ділянку кадастровий номер 682278550:001:007:0082 та Проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_7 для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в АДРЕСА_1 , на території Кузьминської сільської ради Хмельницької області, земельна ділянка кадастровий номер :01:007:0081 площею 0,2500 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд - землі житлової та громадської забудови та земельна ділянка кадастровий номер :01:007:0082 площею 0,4063 га, для ведення особистого селянського господарства землі сільськогосподарського призначення, розташовані по АДРЕСА_1 .

Відповідно до план-схеми, фактична межа земельних ділянок по АДРЕСА_5 (земельна ділянка кадастровий н :01:007:0081, площею - 0,2500 га та земельна ділянка кадастровий н :01:007:0082, площею - 0,4063 га) з боку земельних ділянок, що розташовані по АДРЕСА_3 , АДРЕСА_2 не відповідає даним зазначеним у поземельних книгах від 20 січня 2016 року та у проекті землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_7 для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в АДРЕСА_1 на території Кузьминської сільської ради Красилівського району Хмельні області, в межах наступних поворотних точок:

-фактичні межі земельної ділянки кадастровий номер :01:007:0081 від поворотної точки 1 до поворотної точки 6 накладаються на межі зазначені у поземельній книзі та у проекті землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Площа накладання становить - 0,0018 га;

-фактичні межі земельної ділянки кадастровий номер :01:007:0081 від поворотної точки 6 до поворотної точки 11 виходять за межі зазначені у поземельній книзі та у проекті землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Площа накладання становить - 0,0001 га;

-фактичні межі земельної ділянки кадастровий номер :007:0082 від поворотної точки 1 до поворотної точки 5 виходять за межі зазначені у поземельній книзі та у проекті землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Площа накладання становить - 0,0001 га;

-фактичні межі земельної ділянки кадастровий номер :01:007:0082 від поворотної точки 6 до поворотної точки 13 накладаються на межі зазначені у поземельній книзі та у проекті землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Площа накладання становить - 0,0041 га.

По другому питанню: відповідно до проведеного вивчення наданої документації з`ясовано, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 816 від 14 березня 2008 року та копії технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_6 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) землі житлової та громадської забудови та для ведення особистого селянського господарства землі сільськогосподарського призначення за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 належить земельна ділянка кадастровий номер :01:007:0069 площею 0,2500 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд землі житлової та громадської забудови та земельна ділянка кадастровий номер :01:007:0070 площею 0,0700 га, для ведення особистого селянського господарства землі сільськогосподарського призначення, які розташовані по АДРЕСА_4 .

Відповідно до план-схем, фактична межа земельних ділянок по АДРЕСА_4 (земельна ділянка кадастровий номер :01:007:0069, площею - 0,2500 га та земельна ділянка кадастровий номер :01:007:0070, площею - 0,0700 га) з боку земельних ділянок, що розташовані по АДРЕСА_3 , АДРЕСА_2 не відповідає координатам поворотних точок зазначеним у технічній документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_6 для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) - землі житлової та громадської забудови та для ведення особистого селянського господарства - землі сільськогосподарського призначення за адресою : АДРЕСА_2 в межах наступних поворотних точок:

- фактичні межі земельної ділянки кадастровий номер :01:007:0069 поворотної точки 24 до поворотної точки 25 накладаються на межі даної земельної ділянки, що зазначені у копії технічної документації щодо встановлення земельної ділянки в натурі (на місцевості). Площа накладання становить 0,0001 га;

- фактичні межі земельної ділянки кадастровий номер :01:007:0069 від поворотної точки 7 до поворотної точки 13 та від поворотної точки 20 до поворотної точки 22 виходять за межі даної земельної ділянки, що зазначені у копії технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Площа накладання становить - 0,0008 га (0,0007 га + 0,0001 га);

-фактичні межі земельної ділянки кадастровий номер :01:007:0070 від поворотної точки 1 до поворотної точки 6 накладаються на межі даної земельної ділянки, що зазначені у копії технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Площа накладання становить - 0,0015 га.

По третьому питанню: оскільки третє питання поставлене на вирішення експертизи в ухвалі суду від 03 липня 2019 року по справі №677/2033/16-ц, відноситься до спеціальності 10.20 «Дослідження з питань землеустрою», тому надати відповідь на поставлене питання із-за відсутності у експерта даної спеціальності 10.20 «Дослідження з питань землеустрою», не вбачається можливим.

Таким чином, експертом досліджено та зроблено висновок по земельним ділянкам, які сформовані та належать тільки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Як вже зазначалося, відповідно до рішення № 26 дев`ятої сесії сьомого скликання від 12 жовтня 2016 року Кузьминською сільською радою надано дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовно площею: 0,2500 га, із земель комунальної власності (категорія земель житлової та громадської забудови), цільове при значення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд (присадибна ділянка), що розташована в АДРЕСА_3 , послідуючою передачею у власність та на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0600 га, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в АДРЕСА_3 , з послідуючою передачею у власність.

Відповідно до рішення № 26-1 дев`ятої сесії сьомого скликання від 12 жовтня 2016 року Кузьминською сільською радою надано дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовно площею: 0,2500 га, із земель комунальної власності (категорія земель житлової та громадської забудови), цільове при значення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд (присадибна ділянка), що розташована в АДРЕСА_3 , послідуючою передачею у власність та на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0600 га, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в АДРЕСА_3 , з послідуючою передачею у власність.

Разом із цим, встановлено, що відповідно до інформації Кузьминської сільської ради від 21 червня 2016 року № 183 за заявами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо встановлення меж земельних ділянок між сусідами, 14 червня 2016 року комісією, за участю сільського голови Момота О.С., секретаря сільської ради Трофанюк М.Т., було обстежено земельні ділянки ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та встановлено, що у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 приватизовані земельні ділянки та відповідно виготовлені технічні документації щодо встановлення меж земельних ділянок. У ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на земельні ділянки технічна документація відсутня.

Отже, вищевказані земельні ділянки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були сформовані та їм присвоєно кадастрові номера, тобто визначено їх як об`єкт цивільних прав саме за розробленим на замовлення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проектом землеустрою та технічної документації.

Як встановлено вище проведеною експертизою, дійсно конфігурація земельних ділянок вже нинішніх відповідачів не відповідає тому, як зазначено в технічній документації на них, оскільки фактично їх земельні ділянки є меншими за розміром.

На підтвердження своїх позовних вимог позивачами надано лише такі документи : копія свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, витяг про реєстрацію права власності на будинок, договір дарування будинку, рішення Кузьминської сільської ради Красилівського району Хмельницької області від 12 жовтня 2016 року про надання дозволу на виготовлення технічної документації, виписка з по господарської книги, а також частина кадастрового плану, згідно з яким земельній ділянці не присвоєно кадастровий номер, однак з плану вбачається відокремлення земельної ділянки під будинком та рілля.

Із наданих позивачами документів достеменно неможливо встановити, які саме земельні ділянки перебували у користуванні позивачів, яка конфігурація цих земельних ділянок, чим підтверджується їх майнове право користування саме на таку земельну ділянку, що дає можливість її ідентифікувати, і, як наслідок, встановити порушення їхніх прав, як користувачів.

До того ж і сам експерт у своєму висновку не зміг надати однозначної відповіді на поставлене питання щодо розташування меж земельних ділянок, належних позивачам у справі, оскільки встановити точне їх місце розташування виявилося неможливим.

Отже, позивачі, вказуючи на факт зайняття відповідачами частини земельних ділянок, власником яких вони є, не надали суду доказів на підтвердження своїх доводів, що є їх процесуальним обов`язком.

А відтак, суд встановив, що позивачами не доведено порушення відповідачами їх земельних прав, тому їх право, за захистом яких вони звернулася в суд, не порушено.

Крім того, ухвалою суду від 30 травня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 було залишено без руху, оскільки позивачі у своєму позові не розкрили зміст позовних вимог про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками, вказана вимога є абстрактною, оскільки зі змісту такої не можна зрозуміти якого конкретно відповідача слід зобов`язати усунути вказані перешкоди щодо вирівнювання межі по всій довжині городу ОСОБА_11 , не конкретизовано зміст позовних вимог щодо кожного відповідача, особливо з врахуванням учасників, які вступили в справу на заміну первісних відповідачів, та надавався строк для усунення вказаних недоліків. Однак недоліки не були усунуті.

Судом в судовому засіданні ставилось питання щодо уточнення формулювання позовних вимог і розмежування таких щодо кожного з відповідачів, однак позивачі не змогли сформулювати позовні вимоги належним та зрозумілим чином і наполягали на розгляді саме заявлених позивних вимог.

За таких обставин, враховуючи викладені вище положення законодавства та встановлені судом фактичні обставини справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та безпосередньо оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд доходить висновку, що позивачі не довели належними та допустимими доказами порушення їх прав як користувачів земельних ділянок, оскільки ними не надано документів на підтвердження права власності чи права користування земельними ділянками, тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід відмовити з огляду на їх безпідставність. Такий висновок узгоджується з висновком Верховного Суду щодо того, що відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові (Постановах Верховного Суду від 03.03.2020 у справі N 910/6091/19).

Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України та у зв`язку з відмовою в позові, судові витрати позивача відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 76, 81, 82, 141, 258, 264, 265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В позові ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_7 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_7 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_8 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Повний текст рішення складено 03 листопада 2023 року.

Суддя Л.М. Гладій