Справа № 509/1510/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року. Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Гандзій Д.М.

при секретарі Задеряки Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей, -

ВСТАНОВИВ :

24 березня 2023 року, ОСОБА_1 звернулася до суду з названим позовом, в якому просила суд, розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 05.07.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції (актовий запис № 656), в якому у сторін народилися малолітні сини : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мотивуючи це погіршенням відносин між подружжям, різних поглядів на сімейне життя, виховання дітей, непорозумінням між ними, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного, наслідком чого стало систематичне застосуванням до неї насильства з боку відповідача, образливі висловлювання і виявлення явної неповаги до неї, а також стверджуючи, що відповідач (батько дітей) має стабільний постійний дохід, не маючи інших утриманців, а тому може сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) на утримання 2-х малолітніх дітей до їх повноліття, враховуючи, що дітям потрібні нормальне повноцінне харчування, одяг, ліки та багато інших речей, чим вона самостійно в повній мірі не може їх забезпечити, вказуючи при цьому, що малолітні діти проживають разом з нею окремо від відповідача, та повністю знаходяться на її утриманні.

В порядку ст. 111 СК України, ст.ст. 191,201,203 ЦПК України, ухвалою суду від 09.05.2023 р., за заявою відповідача, сторонам був наданий строк на примирення до 03.07.2023 р., однак сторони не примирились та позивачка наполягала на розірвання шлюбу.

20.10.2023 року на адресу суду надійшло клопотання від представниці відповідача ОСОБА_2 адвоката Шалько О.А. про зупинення провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України з підстав проходження відповідачем військової служби за призивом під час мобілізації на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_3 з 19.08.2023 року, що підтверджується витягом з наказу від 19.08.2023 року (а.с. 60-62).

Позивачка в судове засідання не з?явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, особисто під розписку, причини неявки не повідомила, надіславши до суду письмову заяву від 23.10.2023 р., в якому категорично заперечувала проти зупинення провадження у справі, зокрема, вважаючи вказане клопотання таким, що направлено на штучне затягування розгляду справи відповідачем, який умисно матеріально не утримує їхніх спільних дітей, намагаючись штучно і навмисно уникнути сплати аліментів, що підтверджується ухвалою Київського райсуду м. Одеси від 30.08.2023 р., якою був визнаний таким, що не підлягає виконанню судовий наказ від 29.05.2023 р. у справі № 947/14465/23 виданий суддею Київського райсуду м. Одеси Петренком В.С. за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітніх синів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржниці, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що місячно, починаючи з 10.05.2023 р. і до досягнення найстаршим сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 з подальшим стягненням аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку боржниці, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення молодшим сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також письмову заяву про слухання справи за її відсутності (а.с. 63-65,79).

Представниця відповідача ОСОБА_2 адвокат Шалько О.А. в судове засідання не з?явилась, надіславши до суду чергове клопотання про відкладення слухання справи у зв?язку з зайнятістю в іншому судовому процесі (а.с. 73-75).

Дослідивши матеріали цивільної справи, а також клопотання про зупинення провадження по справі, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі: перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції;

Під зупиненням провадження по справі слід розуміти тимчасове припинення вчинення судом процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

При чому, межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до збільшення розумного строку розгляду справи.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною другою статті 48 Закону 1402-VIII встановлено, що суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Пунктом 1 частини сьомої статті 56 вказаного Закону визначено, що суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

У пункті 16 розділу II доповіді Європейської комісії «За демократію через право» (Венеціанська комісія) від 4 квітня 2011 року № 512/2009, схваленої Комісією на 86-му пленарному засіданні 2526 березня 2011 року «Верховенство права» (CDL-AD (2011) 003rev), вказано, що Rule of Law (верховенство права) є невід`ємною частиною будь-якого демократичного суспільства. У рамках цього поняття вимагається, щоб усі, хто наділений повноваженнями ухвалювати рішення, ставилися до кожного з виявом поваги, на основі рівності та розумності й відповідно до закону, і щоб кожен мав можливість оскаржити незаконність рішень у незалежному та безсторонньому суді, де кожен має бути забезпечений справедливими процедурами. Отже, предметом верховенства права є здійснення влади і стосунки між особою та державою. Пунктом 41 розділу IV визначено, що обов`язковими елементами верховенства права є, зокрема: законність, заборона свавілля та доступ до правосуддя, де законність це принцип, який означає дотримання законів (пункт 42). Заборона свавілля полягає в тому, що дискреційні повноваження органами державної влади мають здійснюватися відповідно до принципу верховенства права, з яким є несумісне ухвалення несправедливих, необґрунтованих, нерозумних чи деспотичних рішень (пункт 52). Відзначено, що доступ до правосуддя полягає, зокрема, в тому, що роль судівництва є істотно важливою в державі, заснованій на верховенстві права. Судівництво є гарантом справедливості основоположної цінності у державі, керованій правом. Справою першочергової ваги є те, щоб судівництво мало повноваження визначати, які закони є застосовними та ваговитими щодо конкретної справи, вирішувати питання факту і застосовувати закон до фактичних обставин згідно з відповідною тобто достатньо прозорою і передбачуваною методологією тлумачення (пункт 54).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Ця вимога спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту. А відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

Положення пункту 1 статті 6 вказаної Конвенції передбачають, що суд має бути безстороннім. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» від 26 жовтня 1984 року, пункт 26, рішення у справі «Білуха проти України» від 9 листопада 2006 року, пункт 53).

Згідно з пунктом 7 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є розумні строки розгляду справи судом.

Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Суд звертає увагу на Постанову КМУ від 16.02.2022 р. № 122 «Про внесення змін до постанови КМУ від 26.02.1993 р. № 146», якою було визначено, що з військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Держспецзв?язку, Держприкордонслужби, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів внутрішніх справ, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, БЕБ, служби цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби, співробітників Служби судової охорони - утримання аліментів провадиться з усіх видів грошового забезпечення, крім грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та інших випадків, передбачених законом.

Таким чином, військовослужбовці сплачують аліменти на загальних засадах та з усіх видів грошового забезпечення (крім такого, яке не має постійного характеру).

В даному випадку на думку суду, обставини перебування відповідачем у лавах Збройних Сил України, з урахуванням того факту, що в нього згідно ордеру серії ВН № 1268153 від 21.07.2023 р. є представник в особі адвоката Шалько О.А., яка має вищу юридичну освіту в галузі права, та має повноваження представляти його інтереси в суді, в тому числі у даній справі, однак жодного разу в судові засідання не з?являлась, надсилаючи до суду численні клопотання про відкладення розгляду справи з різних причин не є підставами для зупинення розгляду справи і на думку суду є штучним затягуванням розгляду справи, враховуючи вищевказані обставини справи, а саме нестерпні умови подружнього життя позивачки з відповідачем та уникнення останнього від утримання своїх малолітніх дітей, що призведе до порушення прав дітей на отримання їхнього матеріального забезпечення, що негативно вплине на їх гармонійний розвиток і інтереси дітей, а також призведе до невиправданого затягування розгляду даного цивільного позову, однією з вимог якого є стягнення з відповідача аліментів, від сплати яких умисно ухиляється останній з підстав, описаних вище.

Необхідно також звернути увагу, що ухвалою суду від 09.05.2023 р., за клопотанням відповідача, проти якого заперечувала позивачка, сторонам надавався сторонам строк на примирення із зупиненням провадження у справі терміном на два місяці, на протязі якого сторони не примирилися і позивачка наполягала на задоволенні свого позову. Тобто клопотання про зупинення провадження по справі з підстав призову відповідача на військову службу є другим клопотанням про зупинення провадженні у справі, що судом розцінюється як штучне затягування розгляду даної справи, що є зловживанням своїми процесуальними правами.

Керуючись ст. 251 ЦПК України,-

УХВАЛИВ :

В задоволенні клопотання представниці відповідача ОСОБА_2 адвоката Шалько О.А. про зупинення провадження по справі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.М. Гандзій