Справа № 336/6725/23
Провадження № 2/336/2753/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Звєздової Н.С. за участю секретаря судового засідання Іванченко О.С.,

розглянувши питання про виправлення описки в судовому рішенні,-

встановив:

25.10.2023 рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання особи втратившою право користування житловим приміщенням.

Вказаним рішенням позивачці усунуто перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні належних їй на праві власності 8/25 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

В мотивувальній частині рішення судом було вирішено питання щодо стягнення судових витрат по вказаній справі.

Так, у рішенні зазначено, що «у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що передбачено частиною першою статті 142 ЦПК України.

Разом з тим, позивачка є особою, яка відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання вказаного позову.

Положеннями ч.6 ст.141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України

Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору в сумі 536,80 гривень, інша частина витрат компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України».

Однак, в резолютивній частині рішення не було зазначено вимогу про стягнення з відповідача на користь держави судового збору у сумі 536,80 гривень, та компенсування іншої частини витрат за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, що підлягає виправленню.

Відповідно до т..269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. Описки можуть бути виправлені в ухвалі або в рішенні суду незалежно від того чи набрало воно законної сили і чи воно виконане.

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його т. осудності.

Внесення виправлень у судове рішення, яке не підлягає примусовому виконанню, строком не обмежено.

З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку про необхідність виправлення описки в резолютивній частині судового рішення, а саме доповнити її абзацами наступного змісту:

«Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Іншу частину витрат у вигляді судового збору, компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України».

Керуючись т.. 260, 269 ЦПК України, суд,-

постановив:

Виправити описку, допущену у рішенні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25.10.2023 у справі №336/6725/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету позову: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Резолютивну частину рішення доповнити абзацами наступного змісту:

«Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Іншу частину витрат у вигляді судового збору, компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України».

Загалом резолютивну частину рішення викласти у наступній редакції:

«Позов задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні належних їй на праві власності 8/25 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Іншу частину витрат у вигляді судового збору, компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Н.С. Звєздова