Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1844/23
Провадження № 2/553/2504/2023
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30.10.2023 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Парахіної Є.В.,

при секретарі - Сіомашко В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом адвоката ІЩЕНКА Дениса Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Оржицький районний відділ державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2023 року до суду надійшла позовна заява адвоката Іщенка Д.М. в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів.

Представник позивача в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 15.04.2015 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття, щомісяця починаючи з 23.02.2015 року. На підставі вищевказаного рішення Оржицьким районним ВДВС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області відкрито виконавче провадження № 47785522. У позивача змінився сімейний стан, 19.12.2015 року він уклав шлюб з ОСОБА_6 , вони є батьками доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дружина позивача ОСОБА_8 також має сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який навчається в на 2-му курсі денної форми навчання Відокремленого структурного підрозділу "Класичний фаховий коледж Сумського державного університету" (м. Конотоп) за спеціальністю 192 Будівництво та цивільна інженерія та перебуває на утриманні позивача, оскільки батько дитини помер. Також у позивача на утриманні перебуває його мати ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка відповідно до довідки сімейного лікаря від 16.05.2023 року являється інвалідом ІІІ групи, має стійкий больовий синдром, потребує постійної сторонньої допомоги, лікування, а пенсії, яку вона отримує, не вистачає на харчування, лікування, оплату комунальних послуг та інше. Матеріальний стан позивача в порівнянні з його матеріальним та сімейним становищем на момент ухвалення рішення судом першої інстанції про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 змінився у зв`язку запровадженням військового стану, проведенням у безпосередній близькості до місця проживання позивача військових дій, наявності утриманців, які проживають однією родиною, що відповідно до положень ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів.

Просить зменшити розмір аліментів, що утримуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини до 1/8 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Полтави від 01.08.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

28.08.2023 року від відповідача ОСОБА_4 до суду надійшов відзив на позов, в якому вказує, що категорично не погоджується з позовом, вважає його необґрунтованим та заявленим виключно з метою ухилення від виконання батьківських обов`язків відносно спільної неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Підстави для зменшення розміру аліментів на утримання доньки відсутні, а позивачем не доведено належними та допустимими доказами жодну з обставин, з якими законодавством пов`язує можливість зменшення присудженого розміру аліментів. Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 15.04.2015 року з позивача стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття щомісяця, починаючи з 23.02.2015 року. У позові представник позивача вказує, що з моменту відкриття виконавчого провадження та до цього часу позивач сплачує аліменти відповідно до рішення суду, проте це не відповідає дійсності, він допускав систематичне порушення покладеного на нього обов`язку зі сплати аліментів, у зв`язку з чим існує заборгованість станом на 01.07.2023 року у розмірі 33233 грн. 28 коп. Посиланням на зміну у матеріальному та сімейному становищі позивач намагається обмежити права власної доньки на отримання належного фінансового утримання. Зміна майнового становища позивачем не доведена. Посилання на те, що на утриманні позивача перебуває його дружина ОСОБА_8 , донька ОСОБА_12 , мати ОСОБА_10 та син його дружини ОСОБА_9 свідчить про те, що його фінансовий стан дає можливість самостійно утримувати кількох осіб, при цьому він хоче зменшити розмір аліментів на свою доньку фактично за рахунок утримання трьох дорослих людей його дружини, матері і сина дружини. Посилання на перебування дружини в декретній відпустці є абсурдними, оскільки доньці ОСОБА_7 згідно копії свідоцтва про народження виповнилося 7 років, а якщо дружина позивача не працює, це підтверджує, що майновий стан позивача дозволяє їй не працювати і перебувати на утриманні чоловіка. Твердження про перебування на утриманні позивача повнолітнього сина теперішньої дружини не заслуговують на увагу, оскільки саме батьки несуть відповідальність за утримання своїх дітей. Аргументи про те, що біологічний батько сина дружини помер, є неспроможними. Син дружини ОСОБА_9 навчається на місцях державного замовлення, тобто витрати на навчання відсутні, він навчається на стаціонарі у м. Конотоп, що ставить під сумнів спільне проживання з позивачем, та згідно ст. 37 Закону України "Про пенсійне забезпечення" він має право на отримання пенсії по втраті годувальника до закінчення навчання або ж соціальної допомоги згідно Закону України "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію та особам з інвалідністю". Не заслуговують на увагу посилання на перебування на утриманні позивача матері ОСОБА_10 , яка згідно наявних у справі документів досягла 72 років, є пенсіонеркою та особою з інвалідністю 3 групи з дитинства, перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Оржицького РДА, де отримує державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства. До позову не додано жодного доказу потреби матері позивача в утриманні з боку сина, як і доказів надання їй будь-якої допомоги позивачем, наявність у неї потреби у постійній сторонній допомозі і того, що саме син постійно доглядає матір. З наданих документів вбачається, що позивач має зареєстроване місце проживання, яке відмінне від місця проживання матері, наявність у якої групи інвалідності не може бути підставою для перегляду присудженого розміру аліментів, дана обставина також існувала на момент прийняття рішення Полтавським районним судом Полтавської області про стягнення з позивача аліментів на утримання доньки. Зі спілкування з державним виконавцем стало відомо, що позивач проживає на заході України, де активні бойові дії не ведуться, за ним зареєстровано на праві спільної сумісної власності на частину житлового будинку по АДРЕСА_1 . Проживання позивача в західному регіоні України також підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 252102, складеним відносно нього по факту того, що він 26.06.2023 року о 11 год. 45 хв. в м. Калуш по вул. Львівська керував транспортним засобом "Пежо Боксер", будучи тимчасово обмеженим в праві керування транспортними засобами на підставі постанови № 47785522 Оржицьким ВДВС ГТУЮ у Полтавській області від 22.12.2022 року. Позивач дорослий, працездатний, здоровий чоловік, який має в користуванні транспортний засіб, а відтак змогу підтримувати своє матеріальне становище на належному рівні, що буде достатнім для сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_11 на попередньому визначеному рівні. Доказів того, що матеріальний стан позивача зазнав змін, достатніх для порушення питання про зміну розміру аліментів в бік їх зменшення, позовна заява не містить, а зміна сімейного стану, як і утримання інших родичів, є власним вибором позивача та не може бути підставою для порушення права рідної доньки на достатнє утримання. Просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Крім того, 28.08.2023 року від відповідача ОСОБА_4 до суду надійшов зустрічний позов до ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 пені за несвоєчасну сплату аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за період з травня 2015 року по листопад 2021 року у розмірі 42197 грн. 81 коп.

Ухвалою суду від 14.09.2023 року відмовлено в прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа Оржицький районний відділ державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів до спільного розгляду з первісним позовом, та повернуто позивачу.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, доручивши представляти свої інтереси адвокату Іщенку Д.М., який в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник адвокат Сидоренко І.О. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували з підстав, викладених у відзиві.

Представник третьої особи Оржицького районного відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), будучи повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився, не попередивши суд про причини своєї неявки.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача та заперечення відповідача проти позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірваний заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 03.02.2015 року в справі № 545/4552/14-ц.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Терешківською сільською радою Полтавського району Полтавської області 15.12.2009 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Малолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після розірвання шлюбу між батьками постійно проживає разом з матір`ю ОСОБА_4 .

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 15.04.2015 року в справі № 545/528/15-ц задоволено позовну заяву ОСОБА_4 стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця с. Несено-Іржавець Оржицького району Полтавської області, зареєстрованого в АДРЕСА_2 , мешканця: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , працює в школі-інтернат № 2 ім. Н.Крупської, інші відомості суду не відомі, на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженки с. Нижні Млини Полтавського району Полтавської області, мешканки АДРЕСА_4 , інші відомості суду не відомі, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття, щомісячно починаючи з 23.02.2015 року.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача ОСОБА_3 адвоката Іщенка Д.М. послався на те, що на даний час у позивача змінився сімейний стан, 19.12.2015 року він уклав шлюб з ОСОБА_6 , вони є батьками доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дружина не працює, оскілки перебуває в декретній відпустці. Дружина позивача ОСОБА_8 також має сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який навчається в на 2-му курсі денної форми навчання Відокремленого структурного підрозділу "Класичний фаховий коледж Сумського державного університету" (м. Конотоп) за спеціальністю 192 Будівництво та цивільна інженерія та перебуває на утриманні позивача, оскільки батько дитини помер. Також у позивача на утриманні перебуває його мати ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка відповідно до довідки сімейного лікаря від 16.05.2023 року являється інвалідом ІІІ групи, має стійкий больовий синдром, потребує постійної сторонньої допомоги, лікування, а пенсії, яку вона отримує, не вистачає на харчування, лікування, оплату комунальних послуг та інше.

На підтвердження зазначених вище доводів представником позивача надано суду ряд документів.

Так, згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрували шлюб 19.12.2015 року, про що 19.12.2015 року складено відповідний актовий запис № 3464, дружині після реєстрації шлюбу присвоєне прізвище " ОСОБА_14 ".

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 27.05.2016 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_8 є батьками ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 23.03.2004 року, міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 3 Харківського обласного управління юстиції, дружина позивача ОСОБА_6 є матір`ю повнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , його батьком є ОСОБА_15 .

Батько сина дружини позивача ОСОБА_9 - ОСОБА_15 , помер ІНФОРМАЦІЯ_11 , у віці 26 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 , виданим відділом реєстрації смерті у м. Києві.

З довідки Відокремленого структурного підрозділу "Класичний фаховий коледж Сумського державного університету" № 77 від 27.02.2023 року, виданої ОСОБА_9 вбачається, що він дійсно навчається на 2 курсу денної форми навчання (скорочений термін навчання) Відокремленого структурного підрозділу "Класичний фаховий коледж Сумського державного університету" (м. Конотоп) за спеціальністю 192 Будівництво та цивільна інженерія (освітньо-професійна програма "Будівництво, обслуговування і ремонт залізничних колій") на місцях державного замовлення. Дата вступу 01.10.2021 року, термін закінчення навчання 30.06.2024 року.

Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 , виданого 28.09.1981 року Райозерською сільською радою Оржицького району Полтавської області, матір`ю позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є ОСОБА_10 .

Мати позивача ОСОБА_10 , 1951 року народження, є пенсіонеркою, що підтверджується Пенсійним посвідченням серії НОМЕР_8 , виданим Пенсійним фондом 26.07.2006 року, а також інвалідом з дитинства 3 групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_9 , виданим УПСЗН Оржицької РДА.

Відповідно до довідки Лазірківської амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 036, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є жителькою с. Несено-Іржавець Лубенського району Полтавської області, являється інвалідом ІІІ групи з дитинства, діагноз: двобічний диспластичний коксартроз ІІІ ст. стійкий больовий синдром ПФС ІІ (значне) ст.

Аналізуючи наведені вище документи та встановлені під час судового розгляду справи обставини, суд враховує, що посилання представника позивача на перебування дружини позивача ОСОБА_8 у декретній відпустці є явно такими, що не відповідають дійсності, оскільки їх спільній доньці ОСОБА_7 станом на час звернення до суду з даним позовом виповнилось 7 років. При цьому, позивачем не надано доказів того, що дружина дійсно перебуває на його утриманні з будь-яких об`єктивних підстав, а представник позивача в судовому засіданні повідомив суду, що ОСОБА_8 фактично працює неофіційно та має дохід.

Мати позивача ОСОБА_10 дійсно є пенсіонеркою та інвалідом ІІІ групи. Разом з тим, встановлені судом обставини переконливо свідчать про те, що вона отримує пенсію, позивач ОСОБА_3 разом з нею не проживає. Доказів того, що мати позивача потребує сторонньої допомоги, а позивач дійсно надає їй матеріальну допомогу та утримує, судом не встановлено.

Доводи представника позивача про перебування на утриманні у ОСОБА_3 повнолітнього сина його дружини ОСОБА_9 також не знайшли підтвердження під час розгляду справи судом. Оцінюючи вказані обставини, суд враховує той факт, що позивач не є батьком ОСОБА_9 , а відповідно, у нього відсутній юридичний обов`язок з утримання вказаної особи, тоді як неповнолітню доньку ОСОБА_11 позивач зобов`язаний утримувати до досягнення повноліття відповідно до положень сімейного законодавства; ОСОБА_9 є повнолітнім, навчається у м. Конотоп, тобто фактично проживає окремо від позивача, має можливість працевлаштуватись та отримувати власний дохід. Участь позивача у матеріальних витратах на утримання ОСОБА_9 жодними доказами не підтверджена та в будь-якому випадку ця обставина не може бути визнана такою, що впливає на виконання позивачем обов`язку щодо утримання власної дитини, яка не досягла повноліття.

Також представник позивача стверджував про те, що ОСОБА_3 крім зобов`язань з аліментів бере додаткову участь в утриманні неповнолітньої доньки ОСОБА_11 , зокрема в 2002 році направив три посилки з одягом для дитини.

На підтвердження вказаних обставин представник позивача надав суду експрес накладні Нової пошти № 4254 від 09.10.2022 року, № 3876 від 27.10.2022 року та № 0389 від 14.11.2022 року, відповідно до яких відправник ОСОБА_3 надсилав одержувачу ОСОБА_4 посилки з описом відправлення "одяг" - вагою 10 кг оголошеною вартістю 1000 грн., вагою 17,1 кг оголошеною вартістю 120 грн., вагою 20 кг оголошеною вартістю 500 грн.

Відповідач ОСОБА_4 зазначила, що дійсно отримала вказані три посилки від позивача, проте в них був різнорідний секонд-хенд, серед якого дитячих речей не було, речі були брудні та пошкоджені, фактично не придатні для використання. Вказані доводи позивача видаються обґрунтованими з огляду на співвідношення ваги посилок та їх оголошеної вартості. Направлення цих посилок в буд-якому випадку не доводить того факту, що вони спрямовувались на виконання позивачем його зобов`язань з утримання дитини.

Заперечуючи проти позову, відповідач ОСОБА_4 у відзиві на позовну заяву та її представник в судовому засіданні зазначили про безпідставність доводів позивача про зміну майнового становища, послались на те, що за ним зареєстровано на праві спільної сумісної власності на частину житлового будинку в смт. Торчин Луцького району Волинської обл., факт його проживання в західному регіоні України підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 252102, складеним по факту вчинення правопорушення 26.06.2023 року в м. Калуш по вул. Львівська під час керування транспортним засобом "Пежо Боксер", що також доводить наявність у нього в користуванні транспортного засобу.

На підтвердження цих доводів відповідач надала суду Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 344014345 від 24.08.2023 року, відповідно до якої ОСОБА_3 , ІНН відсутній, на праві приватної спільної сумісної власності є співвласником будинку АДРЕСА_1 .

Представник позивача адвокат Іщенко Д.М. зазначив, що у власності позивача нерухоме майно, в тому числі в смт Торчин Луцького району Волинської області, відсутнє. Відомості, надані відповідачем, сформовані за співпадінням з прізвищем, іменем та по батькові позивача, це майно належить іншій особі, а не позивачу.

Відповідно до постанови Калуцького міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17.08.2023 року в справі № 345/3563/23, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 252102 від 26.06.2023 року ОСОБА_3 26.06.2023 року о 11 год. 45 хв. в м. Калуш по вул. Львівська керував транспортним засобом Пежо Боксер, будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами на підставі постанови № 47785522 Оржицького районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області від 22.12.2022 року, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП. Даною постановою закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю складу даного адміністративного правопорушення

Представник позивача адвокат Іщенко Д.М. підтвердив, що вказана вище справа дійсно стосується позивача ОСОБА_3 , транспортний засіб, яким він керував, належить іншій особі, у власності позивача автомобілі відсутні.

Відповідач, обґрунтовуючи заперечення проти позову, також наголошувала на тому, що ОСОБА_3 неналежним чином виконує покладений на нього обов`язок зі сплати аліментів, у зв`язку з чим існує заборгованість. Наголосила на тому, що їх спільна донька ОСОБА_11 має ряд захворювань, у зв`язку з чим потребує додаткових витрат на лікування.

Відповідно до виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого КП "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3" Полтавської міської ради від 25.08.2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , має діагноз вегетативна дисфункція синусового вузла, а відповідно до виписки Міської дитячої клінічної стоматологічної поліклініки Полтавської міської ради від 21.08.2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проходила лікування 04.03.2015 року з діагнозом загострення хронічного періодонтиту, компенсована форма карієсу, ІІ група здоров`я, хронічний періодонтит, гострий глибокий карієс, 27.10.2020 року, 26.02.2021 року, 15.01.2022 року видалено гемостаз зубів, 26.07.2023 року направлялась на видалення до лікаря хірурга-стоматолога, 01.08.2023 року проведене препарування зуба.

Як вбачається з листа Управління по забезпеченню примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за вих. № 15992/Н-2674 від 30.12.2022 року, на виконанні в Оржицькому відділі державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) з 08.06.2015 перебуває виконавче провадження № 47785522 з примусового виконання виконавчого листа № 545/528/15-ц, виданого Полтавським районним судом Полтавської області 15.04.2015, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.02.2015. В процесі виконання рішення суду рухомого майна у боржника не виявлено. Інформація щодо отримання пенсії боржником відсутня. З метою забезпечення виконання рішення суду, керуючись ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем 07.04.2021 року винесено постанову про арешт коштів боржника, яку направлено до банківських установ для виконання. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за боржником зареєстровано на праві спільної сумісної власності частку житлового будинку по АДРЕСА_1 . Оскільки, згідно з розрахунком державного виконавця заборгованість зі сплати аліментів менше від 20 розмірів мінімальної заробітної плати, то відповідно до ч. 7 ст. 48 Закону стягнення на єдине житло боржника не здійснювалося. З метою забезпечення виконання рішення суду відповідно до ст. 56 Закону державним виконавцем 22.12.2022 накладено арешт на майно боржника, відомості про що внесено до Державних реєстрів обтяжень. Оскільки, згідно з розрахунком державного виконавця, заборгованість зі сплати аліментів перевищує сукупний розмір платежів за три місяці, відомості про боржника включено до Єдина реєстру боржників та розміщено на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України (посилання: https://erb.minjust.gov.ua). Державним виконавцем 18.08.2021 року та 13.12.2022 року винесено постанови про встановлені тимчасових обмежень боржника у правах, передбачених ч. 9 п. 1 ст. 71 Закону. Під час примусового виконання рішення суду встановлено, що боржником отримано дохід в AT "СЕНС БАНК", у зв`язку з чим 29.12.2022 державним виконавцем направлено запит до вказаної банківської установи з метою з`ясування правових підстав отримання боржником доходу. Згідно з довідкою-розрахунком державного виконавця заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.12.2022 становить 41 620, 85 грн. З метою перевірки майнового стану боржника державним виконавцем 21.12.2022 здійснено вихід за місцем проживання ОСОБА_3 : АДРЕСА_3 , за результатами якого встановлено, що боржник вказаною адресою не проживає протягом 5 років, майна належного боржникові не виявлено. До Оржицького ВДВС 29.12.2022 надійшла заява від боржника, в якій останні зобов`язався сплатити борг по аліментам протягом січня 2023 року. 29.12.2022 боржником надано до Оржицького ВДВС квитанції про сплату 18000 грн. 00 коп.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів згідно виконавчого листа № 545/528/15, виданого 15.04.2015 року Полтавським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, складеного 07.07.2023 року державним виконавцем Оржицького відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області, заборгованість станом на 01.07.2023 рік становить 33233 грн. 28 коп.

При цьому, зміст вказаного розрахунку свідчить про те, що боржником аліменти сплачувались нерегулярно та не у повному обсязі, в період з жовтня 2020 року по січень 2023 року здійснено лише чотири платежі у грудні 2020 року, у грудні 2021 року, у червні, липні та грудні 2022 року.

Як зазначила в судовому засіданні відповідач, позивач повідомляв, що зможе частково погасити заборгованість з аліментів у грудні 2023 року після отримання коштів за оренду паю. Динаміка сплати ОСОБА_3 аліментів в період з кінця 2020 року свідчить про те, що основна сума платежів зі сплати аліментів дійсно проводилась позивачем у грудні кожного року.

Представник позивача в судовому засіданні наголошував на тому, що у ОСОБА_3 дійсно змінилося матеріальне становище з 2021 року, він не має можливості знайти постійну роботу, тим паче в умовах воєнного стану та вимушеної зміни місця проживання, не має стабільного доходу, який є достатнім для виконання аліментних зобов`язань у обсязі, визначеному судовим рішенням, у зв`язку з чим з цього часу нерегулярно сплачує аліменти. Позивач іноді підробляє неофіційно та отримує мінімальний дохід, по можливості здійснює сплату аліментів.

На обґрунтування зміни майнового стану представником позивача надано суду Індивідуальні відомості про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України (форма ОК-5), в яких відображено щомісячні дані про заробіток ОСОБА_3 для пенсії за період з 2001 року по 2021 рік включно, відповідно до яких сума заробітної плати за 2015 рік становила 1921 грн. 89 коп., за 2017 рік 38554 грн. 76 коп., за 2018 рік 36771 грн. 28 коп., за 2019 рік 39731 грн. 20 коп., за 2020 рік 53846 грн. 07 коп., за 2021 рік 3290 грн. 53 коп. Відомості сформовано станом на 15.07.2023 року, дані про нарахований заробіток в 2002 році та першому півріччі 2023 року відсутні.

Аналіз наявних у справі доказів об`єктивно підтверджує, що позивач ОСОБА_3 перебуває в шлюбі з ОСОБА_8 , крім доньки ОСОБА_11 , має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 , 2016 року народження, з лютого 2021 року не отримує задекларований дохід, в теперішній час має нерегулярний та нестабільний підробіток.

Як встановлено в ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" установлено у 2023 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривень.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Аналізуючи вищенаведені обставини, суд вважає обґрунтованими і такими, що заслуговують на увагу, твердження позивача ОСОБА_3 про те, що після постановлення судового рішення та стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , його сімейний стан істотно змінився, а у зв`язку з народженням в 2016 році доньки, істотно змінилося також і його матеріальне становище, оскільки утримання малолітньої дитини, вимагає від відповідача додаткових витрат, з 2021 року він не має постійного місця роботи та, відповідно, стабільного доходу, у зв`язку з чим вважає його позовні вимоги про зменшення розміру аліментів обґрунтованими. Разом з тим, при вирішенні питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню з позивача, суд враховує в сукупності наявні у справі та досліджені докази, встановлені під час судового розгляду справи обставини та вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити частково та стягувати з ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_11 до досягнення нею повноліття на користь ОСОБА_4 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, відповідно до роз`яснень, викладених у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року № 3, аліменти у зміненому розмірі підлягають стягненню від дня набрання рішенням суду чинності.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, суд враховує наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3 , пред`явлених до відповідача ОСОБА_4 , з останньої на користь позивача підлягає стягненню частина сплаченого ним судового збору за подання позовної заяви в сумі 536 грн. 80 коп.

Відповідач ставить також питання про стягнення на її користь понесених витрат на правову допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів відповідача ОСОБА_4 здійснювала адвокат Сидоренко І.О., якою на підтвердження повноважень представника надано суду ордер серії ВІ № 1166471, Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 3130 від 22.10.2019 року, витяг з Договору про надання правничої допомоги б/н від 22.08.2023 року, укладений між адвокатом Сидоренко Іриною Олександрівною та ОСОБА_4 .

Як встановлено в ч. 4 ст. 58 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Таким чином, повноваження адвоката Сидоренко І.О. як представника відповідача підтверджені в порядку, встановленому чинним цивільним процесуальним законодавством.

Наявні у справі документи безперечно свідчать про те, що адвокат Сидоренко І.О. надавала правову допомогу відповідачу ОСОБА_4 на підставі укладеного з нею Договору про надання правничої допомоги б/н від 22.08.2023 року.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За змістом п.п. 1.1, 3.1, 3.3 Договору про надання правничої допомоги б/н від 22.08.2023 року, Клієнт доручає та зобов`язується оплатити надання правничої допомоги і фактичні витрати, необхідні для виконання Договору, а Виконавець приймає на себе доручення надати правову допомогу на умовах і порядку, визначеному цим Договором згідно з діючим законодавством України в інтересах Клієнта в суді першої інстанції у справі про зменшення розміру аліментів (справа № 553/1844/23). Адвокатський гонорар обчислюється згідно з прейскурантом вартості правової допомоги, який є невід`ємною частиною даного Договору (Додаток 1). Про внесення гонорару виконавець видає клієнту квитанцію.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору про надання правничої допомоги від 22.08.2023 року "Прейскурант вартості послуг правової допомоги": складання відзиву на позовну заяву 3000 грн., складання заперечення - 2000 грн., складення адвокатського запиту 700 грн., складення заяв та/або клопотань 1000 грн., складання зустрічної позовної заяви 5000 грн., складання відповіді на відзив на зустрічну позовну заяву 3000 грн., представництво інтересів у суді 1000 грн. У разі, якщо судове засідання не відбулося з причин, що не залежать від волі Адвоката (ігнорування процесу іншим учасником справи, хвороба чи відпустка судді, або ж зайнятість судді в іншому судовому засіданні, тощо) відшкодуванню підлягає 50% гонорару за участь у судовому засіданні. Вказаний перелік послуг не є вичерпним. Вартість правової допомоги може бути скориговано в разі необхідності збільшення обсягу надання правничих послуг, не передбачених даним прейскурантом, що обумовлюється в Додатковій угоді до даного Договору. Відшкодування фактичних витрат, необхідних для надання правової допомоги (поштові витрати, проїзд, проживання, витрати з копіювання) здійснюється згідно з розрахунковими документами.

Як вбачається з акту приймання-передачі наданих юридичних послуг № 1 до Договору про надання правничої допомоги від 22 серпня 2023 року, складеного та підписаного 28.08.2023 року адвокатом Сидоренко І.О. на Несен Н.В., виконавець надав, а Клієнт прийняв юридичні послуги у справі № 553/1844/23. На виконання умов договору Виконавцем було виконано наступний обсяг робіт: 1) складання відзиву на позовну заяву обсягом 8 сторінок - 10 годин робочого часу; 2) складання зустрічної позовної заяви обсягом 6 сторінок та здійснення розрахунку пені за несвоєчасну сплату аліментів - 18 годин робочого часу. У Клієнта відсутні будь-які претензії до якості наданих Виконавцем послуг. Даний акт складений у 2 (двох) ідентичних примірниках, для кожної із сторін договору.

Згідно квитанції № 10 від 22.08.2023 року ОСОБА_4 сплатила адвокату Сидоренко І.О. кошти в сумі 3000 грн. 00 коп. за правові послуги по справі № 553/1844/23 (складання відзиву на позовну заяву), відповідно до квитанції № 11 від 04.09.2023 року ОСОБА_4 сплатила адвокату Сидоренко І.О. кошти в сумі 4500 грн. 00 коп. за правові послуги по справі № 553/1844/23 (складання зустрічної позовної заяви).

За змістом ч.ч. 3, 4, 5 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

В ч. 6 ст. 136 ЦПК України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до норми ст. 133 ЦПК України відшкодуванню у справі підлягають саме судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

При цьому, оскільки ухвалою суду від 14.09.2023 року відмовлено в прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа Оржицький районний відділ державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів до спільного розгляду з первісним позовом, повернуто її позивачу, підстави для стягнення витрат, понесених позивачем на правову допомогу в сумі 4500 грн. 00 коп. за складання зустрічної позовної заяви, не можуть бути визнані такими, що пов`язані з розглядом даної справи, предметною якої є виключно позовні вимоги ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, відсутні, а відповідні вимоги відповідача про стягнення цих коштів задоволенню не підлягають.

Як встановлено в ч.ч. 1-3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

В порушення вищевказаної норми, відповідачем ОСОБА_3 разом з відзивом на позовну заяву від 28.08.2023 року не подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Відповідачем у відзиві взагалі не зазначено про те, що вона планує понести витрати на правову допомогу у даній справі, та їх орієнтовний розмір.

Враховуючи вищевикладене, суд не знаходить підстав для задоволення заяви відповідача ОСОБА_4 про стягнення понесених нею витрат на правову допомогу в даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 130, 213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов адвоката ІЩЕНКА Дениса Миколайовича (місцезнаходження 03113, м. Київ, а/с 52) в інтересах ОСОБА_1 (місце реєстрації АДРЕСА_5 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_6 , РНОКПП - НОМЕР_10 ), третя особа - Оржицький районний відділ державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (місцезнаходження вул. Центральна, 22, смт Оржиця, Полтавська обл., код ЄДРПОУ - 34387844) про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, стягнутих рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 15.04.2015 року в справі № 545/528/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання законної сили рішенням суду та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі до Полтавського апеляційного суду апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 03.11.2023 року.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиЄ. В. Парахіна