Справа № 296/8490/21
УХВАЛА

"18" січня 2023 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі:

головуючої судді - Петровської М.В.,

за участю: секретаря судового засідання - Кусік В.Р.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні питання про прийняття до розгляду позовної заяви у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі Житомирської міської ради про визнання права власності на частину спадкового майна, -

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою, в якій просить визнати за ним, ОСОБА_2 , в порядку спадкування за заповітом право власності на нерухоме майно, а саме на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 21 жовтня 2021 року у даній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження із проведенням підготовчого засідання та повідомленням сторін.

Ухвалами Корольовського районного суду м.Житомира від 22 листопада 2021 року та від 05 грудня 2022 року витребувано матеріали спадкової справи, заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

В ході розгляду справи позивачем ОСОБА_2 до Корольовського районного суду м.Житомира подано позовну заяву (в новій редакції), в якій він просить:

- постановити рішення, яким встановити факт його постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_3 ;

- постановити рішення, яким визнати за ОСОБА_2 в прорядку спадкування за законом право власності на нерухоме майно, а саме на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданої позовної заяви (в новій редакції) позивач зазначає, що після вивчення ним матеріалів спадкової справи ОСОБА_4 , які надійшли від приватного нотаріуса Черпак Г.А. на запит суду, було виявлено, що ОСОБА_3 прийняв 1/2 частину спірної квартири після смерті ОСОБА_4 , однак не встиг її оформити, у зв`язку з чим доцільним є змінити підстави позову, оскільки визнання права власності на частину спірної квартири має відбуватися не після смерті ОСОБА_4 , а від померлого ОСОБА_3 . Також вказує, що останні шість років свого життя ОСОБА_3 проживав разом з ним у АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим він вважається таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 та вважає за необхідне встановити факт постійного проживання в судовому порядку.

Представник позивача - адвокат Васинчук С.М. в підготовчому засіданні просив прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі Житомирської міської ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування за законом в справі за позовом ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі Житомирської міської ради про визнання права власності на частину спадкового майна. Пояснив, що змінюються тільки підстави позову, а предмет позову залишається незмінним.

Представник відповідача - ОСОБА_5 подала до суду клопотання, відповідно до змісту якого просить розгляд справи провести у відсутність представника Житомирської міської ради.

Заслухавши пояснення представника позивача, ознайомившись з матеріалами цивільної справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.49 ЦПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Частиною 5 цієї статті передбачено, що у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду.

При цьому, суд відзначає, що зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача. Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 Цивільного кодексу України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин. Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи: заміна одних позовних вимог іншими; доповнення позовних вимог новими; вилучення деяких із позовних вимог; пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Отже зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 22.07.2021 в справі №910/18389/20.

Як вбачається із змісту позову, ОСОБА_2 просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на нерухоме майно, а саме на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , обгрунтовуючи такі вимоги (підстави позову) приписами ч.1 ст.1275 ЦК України. Вказав, що відповідно до заповіту, складеного ОСОБА_4 , він та ОСОБА_3 є її спадкоємцями. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщину за заповітом не прийняв, а відтак, частка у спадщині, на яку ОСОБА_3 мав право, переходить до позивача як спадкоємця за заповітом.

В поданій в ході розгляду справи позовній заяві (в новій редакції) позивач просить встановити факт його постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_3 та визнати за ОСОБА_2 в прорядку спадкування за законом право власності на нерухоме майно, а саме на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 . При цьому підставами цього позову є ті обставини, що ОСОБА_3 прийняв спащину за заповітом після смерті ОСОБА_4 , проте не встиг її оформити, а ОСОБА_2 є єдиним його спадкоємцем за законом. Разом з тим, постановою приватного нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки факт прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 не підтверджується.

Дослідивши зміст поданої позивачем в ході розгляду справи позовної заяви (в новій редакції), суд дійшов висновку, що за своїм змістом вона є новим позовом, оскільки позивач одночасно змінив і предмет, і підстави позовних вимог, а відтак, не може бути прийнята судом до розгляду.

Враховуючи вищевикладене, оскільки подана позовна заява (в новій редакції) не відповідає вимогам ст.49 ЦПК України, суд вважає за необхідне відмовити у її прийнятті та повернути вказану позовну заяву ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст.49, 197, 260, 261 ЦПК України, суд -

постановив:

Відмовити у прийнятті до розгляду та повернути позивачу ОСОБА_2 позовну заяву ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі Житомирської міської ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування за законом в справі за позовом ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі Житомирської міської ради про визнання права власності на частину спадкового майна.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення,

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 23 січня 2023 року

Суддя М. В. Петровська