Справа № 562/42/23
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

30 січня 2023 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Василевич О.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа - Здолбунівська міська рада Рівненської області, про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,-

встановив:

До Острозького районного суду Рівненської області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа - Здолбунівська міська рада Рівненської області, про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна.

Заявник просить визнати свою матір ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною, встановити над нею опіку та призначити його її опікуном.

Відповідно до ч.1, 2 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч.1, 3 статті 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно ч.3 ст.296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Заява про визнання особи недієздатною повинна відповідати як загальним вимогам, передбаченим у ст.175 ЦПК України, так і спеціальним, які містяться у ст.297 ЦПК України.

Згідно ч.3 ст.297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Згідно ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Предметом доказування в даній категорії справ є, зокрема : наявність у громадянина хронічного, стійкого психічного розладу; факти, що підтверджують, що громадянин не може розуміти значення своїх дій та керувати ними; причинний зв`язок між психічним розладом і тим, що громадянин не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; інші обставини; суд досліджує висновок судово-психіатричної експертизи; довідки з медичної установи; довідки про постановку на облік у психіатричній установі; виписки з історії хвороби тощо.

Усі доводи і докази щодо предмету доказування мають бути чітко і детально викладені заявником у поданій заяві.

В поданій до суду заяві ОСОБА_1 просить визнати недієздатною свою матір ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка неодноразово перебувала на стаціонарному лікуванні з приводу загального захворювання.

В порушення вищезазначених вимог процесуального та матеріального закону, заявник в обґрунтування своїх вимог не зазначив та не надав суду докази, що свідчать про наявність у ОСОБА_2 саме психічного захворювання, яке діагностовано лікарями та існує станом на дату звернення до суду з даною заявою, а саме: виписки з історії хвороби психіатричних закладів (амбулаторної картки хворого), довідки про знаходження, перебування на обліку особи у психіатричних лікувальних закладах тощо.

Відсутність зазначених даних позбавляє суд можливості в подальшому вирішити питання щодо призначення судово-психіатричної експертизи - однієї з найважливіших процесуальних дій, яка має бути проведена в ході підготовки до судового розгляду справи про визнання фізичної особи недієздатною.

Призначення такої експертизи лише на підставі долучених до заяви копій епікрізів та лікарського заключення щодо перебування ОСОБА_2 на лікуванні з приводу загального захворювання та проведеного діагностування без достатньо обґрунтованих припущень про наявність у ОСОБА_2 саме стійкого, хронічного психічного розладу станом на день подання заяви суперечить вимогам закону.

Окрім того, відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно ч.1 ст.300 ЦПК України суд вирішує питання щодо призначення над недієздатною особою піклувальника або опікуна не інакше, як за поданням органу опіки та піклування.

Тобто, нормами чинного законодавства визначено чіткий порядок призначення над недієздатними особами опіки, а саме - за поданням відповідного органу, а не за заявою фізичної особи.

Отже, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування.

Фізична особа може бути призначена опікуном (піклувальником) лише за її згодою, що повинно бути виражено у письмовій заяві. Особа, яка виявила бажання виконувати обов`язки опікуна (піклувальника), подає до органу опіки та піклування заяву з клопотанням про призначення її опікуном (піклувальником). До заяви додається медичний висновок про те, що за станом здоров`я заявник може бути опікуном (піклувальником). Спеціалісти органу опіки і піклування обстежують матеріально-побутові умови проживання майбутнього опікуна (піклувальника), складають відповідний акт і готують до суду подання щодо кандидатури опікуна (піклувальника).

Всупереч вищевикладеному заявником до заяви не додано висновок органу опіки та піклування про можливість призначення його опікуном над недієздатною особою, а також доказів на підтвердження того, що заявник звертався з приводу даного питання до органу опіки та піклування.

Враховуючи вищевикладене, заявнику необхідно надати суду висновок органу опіки та піклування про можливість призначення його опікуном у разі визнання недієздатною ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1, 2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху. В ухвалі про залишення заяви без руху зазначаються її недоліки, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Виходячи з наведеного, заяву необхідно залишити без руху, а заявнику - надати строк для усунення недоліків, попередивши, що у разі невиконання даної ухвали, заява буде вважатись неподаною та повернута відповідно до вимог ст.185 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.4, 175, 185, 296, 297, 353 ЦПК України,-

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Здолбунівська міська рада Рівненської області, про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, залишити без руху.

Встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - 10 (десять) днів з дня отримання копії ухвали.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Роз`яснити заявнику, що в разі не усунення недоліків заяви у вказаний строк, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Учасник справи може отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.