Номер провадження: 22-ц/813/4843/23
Справа № 505/2158/21
Головуючий у першій інстанції Івінський О. О.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Громіка Р.Д.,

Драгомерецького М.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» Бережної Наталії Миколаївни на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 15.12.2022 року, ухваленого під головуванням судді Івінського О.О., у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

05.07.2021 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 06.08.2019 року у розмірі 42 852,63 грн., а також судових витрат у розмірі 2 270,00 грн. (а.с.2-5).

Позовні вимоги були мотивовані тим, що 06.08.2019 року, з метою отримання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк» відповідачка ОСОБА_1 підписала заяву № б/н. При підписанні вказаної заяви відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» і «Тарифами» Банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ОСОБА_1 та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у анкеті-заяві. Заявою відповідачки підтверджується той факт, що позичальник була проінформований про умови кредитування в Банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Формулярами та стандартними формами є саме: «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, згідно яких обслуговується відповідачка.

Посилаючись на те, що в наслідок невиконання ОСОБА_1 умов кредитного договору, станом на 14.06.2021 року виникла заборгованість у розмірі 42 852,63 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 35 793,09 грн.; заборгованість за простроченими відсотками 7 059,54 грн. (а.с.4).

Рішенням Котовського районного суду Одеської області від 15.12.2022 року позовна заява Банку задоволена частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банка заборгованість за кредитним договором б/н від 06.08.2019 року у розмірі 35 793,09 грн., а також судовий збір у сумі 2 270,00 грн.(а.с.71-73).

В апеляційній скарзі представник Банка Бережна Н.М. ставить питання про скасування рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 15.12.2022 року в частині відмови у задоволенні вимог щодо стягнення відсотків та ухвалення в цій частині нового судового рішення, яким стягнути заборгованість за відсотками, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права (а.с.82-86).

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи визначено склад суду: головуючий суддя Кутурланова О.В., судді Бездрабко В.О., Приходько Л.А.

У зв`язку із достроковим закінченням відрядження суддів Херсонського апеляційного суду Бездрабко В.О., Кутурланової О.В., Приходько Л.А. на підставі рішення Вищої ради правосуддя №567/0/15-23 від 30 травня 2023 року (із змінами відповідно до рішення №572/0/15-23 від 31 травня 2023 року), на підставі п.3.9 Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Одеському апеляційному суді, затверджених рішенням зборів суддів Одеського апеляційного суду 28 грудня 2018 року (із змін. та доп.), визначено інший склад суду: головуючий суддя Сегеда С.М., судді: Бездрабко В.О., Приходько Л.А.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи визначено інший склад суду: головуючий суддя Сегеда С.М., судді: Громік Р.Д., Драгомерецький М.М.

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється 20.10.2023 року в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч.ч.4, 6 ст. 19, ч.ч.1, 2, 4 ст. 274 ЦПК України).

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

При цьому, колегія суддів зазначає, що провадження по даній справі було відкрито ухвалою Одеського апеляційного суду від 27.02.2023 року (а.с.95), згідно якої розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, та без повідомлення учасників справи, копію ухвали останні отримали належним чином, що передбачено ст. 130 ЦПК України. Колегія суддів також зазначає, що учасники справи належним чином повідомлені про відкриття апеляційного провадження та про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, та без повідомлення учасників справи (а.с.96-97,113).

Колегією суддів було також враховано, що поштова кореспонденція неодноразово направлялась відповідачці ОСОБА_1 (а.с.96,102,106,109,112) за зареєстрованим місцем її проживання, що підтверджується відповіддю № 121972 від 21.06.2023 року з Єдиного державного демографічного реєстру про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання боржника: АДРЕСА_1 (а.с.103).

Однак, останнє поштове відправлення на вказану адресу повернулось 02.10.2023 року до суду з відміткою про те, що адресат відсутній за вказаною адресою (а.с.113), що у відповідності до вимог, передбачених ч.1 ст. 131 ЦПК України вважається його належним сповіщеннями.

Крім того, у зв`язку із перебуванням судді Драгомерецького М.М. у відпустці у період з 02.10. по 05.10.2023 року, розгляд даної справи відбувся 20.10.2023 року (а.с.115).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні частини позовних вимог щодо стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом, суд першої інстанції виходив із того, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла відповідачка, ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи Анкету-заяву 06.08.2019 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Банка, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані Банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком районного суду, оскільки він відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, з огляду на таке.

У відповідності до ч. 1 ст. 626 та ст. 629 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

На підставі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Згідно з ч.1 ст. 634 ЦПК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Крім того, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).

Як вбачається з матеріалів справи, 06.08.2019 року між Банком та ОСОБА_1 укладено договір у вигляді договору приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг» та «Тарифів», які розміщені на сайті www.privatbank.ua, та які разом із заявою становлять договір про надання банківських послуг, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Однак, «Анкета-заява» від 06.08.2019 року про приєднання до «Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку» не містить даних про отримання відповідачкою суми кредиту, а також не зазначено яку саме карту було отримано у Банку (а.с.11).

Разом з цим, у заяві зазначено, що відповідачка згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, «Умовами та Правилами надання банківських послуг» і «Тарифами» становить між нею та Банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» і «Тарифами» Банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.

До кредитного договору Банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» «Універсальна CONTRACT» «Універсальна GOLD» та Витяг з «Умов та правил надання банківських послуг» в Банку (а.с.14).

В Анкеті-заяві від 06.08.2019 року позичальника процентна ставка не зазначена.

З розрахунку суми боргу за договором № б/н від 06.08.2019 року заборгованість ОСОБА_1 перед Банком станом на 14.06.2021 року становить 42 852,63 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 35 793,09 грн.; заборгованість за простроченими відсотками 7 059,54 грн. (а.с.4).

Звертаючись до суду із цим позовом, Банк на підтвердження своїх позовних вимог надав до суду: розрахунок заборгованості (а.с.6-8), довідку про зміну умов кредитування (а.с.9), довіку про видачу кредитних карт (а.с.10), копію Анкети-заяви ОСОБА_1 від 06.08.2019 року про приєднання до «Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку» (а.с.11), копію Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD» (а.с.14), копію витягу з Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.15-31), банківську виписку за договором № б/н станом на 16.06.2021 року (а.с.43-48) та паспорт споживчого кредиту (а.с.12-14).

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком районного суду про те, що «Умови та Правила надання банківських послуг» та «Тарифи» не містять підпису позичальника, а тому не можуть вважатися доказом на підтвердження умов надання кредиту та того, що під час підписання заяви відповідачка була ознайомлена саме з цими «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами».

Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Таким чином, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua), неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (06.08.2019 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (05.07.2021 року), то кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову, то суд обґрунтовано не взяв їх до уваги, як доказ правомірності позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» про те, що відсутність підпису відповідачки в «Умовах та правилах надання банківських послуг» та «Тарифах», при наявності її письмового свідчення про те, що вона ознайомлена у письмовому вигляді та згодна з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами» банку, а також, що заява разом із Умовами та Тарифами складають договір про надання банківських послуг, не можуть бути прийняті до уваги, виходячи з наступних підстав.

Анкета-заява про приєднання до «Умов та Правил надання банківських послуг» в Банку не містить жодного посилання на «Умови та Правила надання банківських послуг» в ПриватБанку, а загальне зазначення у Анкеті-заяві про приєднання до «Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку» не можуть свідчити про той факт, що саме ці Умови та Правила надавались відповідачці, що саме ці Умови та Правила мала на увазі відповідачка, підписуючи Анкету-заяву, оскільки позивачем не надано до суду підписані Умови та Правила.

Посилання заявника апеляційної скарги на те, що відповідачка 06.08.2019 підписала Паспорт споживчого кредиту без номеру та дати, в якому зазначені всі оговорені умови кредитування, зокрема, процентна ставка, що є належним доказом погодження сторонами умов договору, не можуть бути прийняті в якості належного та достовірного доказу у розумінні ст.ст.77, 79 ЦПК України.

Такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з того, що кредитний договір, який укладений між сторонами шляхом підписання Анкети-заяви від 06.08.2019 року, не містить відомостей про те, що складовою частиною цього договору є зазначений Паспорт споживчого кредиту, а тому не може бути доказом правильності нарахування відсотків за кредитним договором.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. Ніяких нових обставин, які не були предметом розгляду судом першої інстанції та могли вплинути на правильність висновків суду не виявлено і сторонами не надано таких нових доказів в суді апеляційної інстанції.

Ураховуючи, що судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовані фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга Банка не підлягає задоволенню.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, заперечень проти оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду - залишити без змін.

Оскільки зазначена справа згідно п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України є малозначною, то дана постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст.375, 381 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - Бережної Наталії Миколаївни залишити без задоволення.

Рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 15.12.2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М.Сегеда

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький