РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Крамаренко І.А., при секретарі Зайцевій С.В., за участі представника позивача адвоката Фоменка С.І., представника відповідача ОСОБА_1 , третьої особи ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Запоріжжя, у порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , про визнання наймачем квартири, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, про визнання наймачем квартири, в обґрунтування якого зазначено наступне.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 з моменту свого народження по теперішній час. Іншого житла у володінні не має. Позивачка несе витрати по утриманню майна відповідно до вимог законодавства. Вказана квартира не приватизована. Основним наймачем даної квартири була рідна бабуся позивачки, а саме ОСОБА_6 , яка ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_6 та батьком позивача ОСОБА_8 . Отже, після смерті бабусі та батька фактичними користувачами квартири залишилися: позивач ОСОБА_3 та її дитина; мати позивача ОСОБА_2 ; сестра позивача ОСОБА_9 та її троє дітей, які продовжують користуватися вказаним житлом та сплачувати комунальні послуги. Задля заміни наймача за договором найму, ОСОБА_3 14.09.2021 звернулася до районної адміністрації ЗМР по Вознесенівському району із заявою, за результатами розгляду якої їй було відмовлено у заміні наймача, посилаючись на те, що ОСОБА_3 не є членом родини померлого наймача квартири, яка доводиться їй бабусею. Вважає вказану відповідь незаконною. Зазначає, що позивачка, будучи членом сім`ї наймача (онукою) та донькою сина наймача і після їх смерті продовжила проживати у займаному жилому приміщенні, а тому має такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї, що прямо передбачено нормою ст.64 ЖК України, а тому згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 106 ЖК України має право визнання її наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача.

На підставі викладеного, просить суд визнати ОСОБА_3 наймачем квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до відзиву представника районної адміністрації ЗМР по Вознесенівському району Малюк С.М., просить відмовити у задоволені позову ОСОБА_3 у повному обсязі, заначивши, що ОСОБА_3 не є членом сім`ї по відношенню до ОСОБА_6 , яка була наймачем спірної квартири, у розумінні Житлового кодексу України, а отже немає законних підстав для зміни договору найму. Можуть бути визнані членами сім`ї наймача інші особи, які постійно проживають із наймачем і ведуть із ним спільне господарство. До таких осіб, як правило, належать родичі та особи, які перебувають із наймачем у родинних стосунках (фактичне подружжя, особи, шлюб з якими визнано недійсним, опікуни, піклувальники, утриманці). Але слід враховувати, що спільне проживання і ведення спільного господарства не завжди свідчать про наявність єдиної сім`ї, зокрема, зазначені у другій групі особи можуть бути визнані членами сім`ї наймача з урахуванням конкретних обставин, якщо вони ведуть спільне господарство (загальні витрати), надають взаємну допомогу, а також інші обставини, які свідчать про наявність родинних стосунків. Оскільки ОСОБА_3 , позивач по справі, не є членом сім`ї наймача у розумінні Житлового права, то законні підстави для зміни договору найму у районної адміністрації відсутні. Задоволення судом даного позову призведе до порушення норм матеріального та процесуального права, оскільки ОСОБА_3 не є членом сім`ї основного квартиронаймача ОСОБА_6 , та саме факт визнання членом сім`ї повинно бути встановлено у судовому порядку. Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає, що позивачкою обрано неправильний спосіб захисту своїх прав, а позовна заява не підлягає задоволенню.

Ухвалою судді від 29.11.2021 відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_3 до Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , про визнання наймачем квартири. Розпочато у справі підготовче провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 11.10.2023 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , про визнання наймачем квартири, до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача та третя особа ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити у повному обсязі, на підставах зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача та просила відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на підстави зазначені у відзиві.

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, просила позов задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення учасників, допитавши свідків, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, та не оспорювалося представниками сторін у судовому засіданні, позивач ОСОБА_5 , що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 01.10.2016, актовий запис №1197) ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 18 листопада 2005 року по теперішній час, зареєстрована та постійно проживає у квартирі АДРЕСА_2 , несе витрати зі сплати витрат за житлово-комунальні послуги.

Судом встановлено, що наймачем вищезазначеної квартири, згідно ордеру на житлове приміщення ( АДРЕСА_1 ) від 20 грудня 1965 року, зазначено ОСОБА_11 , який ІНФОРМАЦІЯ_5 помер (копія свідоцтва про смерть НОМЕР_2 виданого 25.08.1987 Шевченківським відділом ЗАГС м. Запоріжжя, актовий запис №5220).

У вказаному ордері зазначено склад сім`ї: син ОСОБА_7 , який ІНФОРМАЦІЯ_6 помер (копія свідоцтва про смерть НОМЕР_3 виданого 12.02.2007 Запорізьким міським відділом РАЦС Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис №1430); дружина ОСОБА_6 , яка ІНФОРМАЦІЯ_7 померла (копія свідоцтва про смерть НОМЕР_4 виданого 03.04.2021 Вознесенівським районним у м. Запоріжжі відділом ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №543); донька ОСОБА_7 .

За адресою: АДРЕСА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_5 на ОСОБА_6 , що підтверджується довідкою ОСББ «Яценка 14» від 25.10.2021 та копією особового рахунку, виданого ОСББ «Яценка 14» від 30.07.2021.

Встановлено, що ОСОБА_7 є батьком позивача ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_6 виданого 23.07.2002 (повторно) відділом РАГС Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис №1335 від 13.10.1989, та копією свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 виданого 01.10.2016 Запорізьким міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області, актовий запис №1197, відповідно до якого ОСОБА_12 змінила прізвище на « ОСОБА_13 ».

Відповідно до копії свідоцтва про народження НОМЕР_7 виданого Ленінським р/к ЗАГС 03.02.1960, актовий запис №121, ОСОБА_7 (батько позивача) є сином ОСОБА_6 (наймач квартири).

Отже, позивач ОСОБА_3 є рідною онукою ОСОБА_6 (наймач квартири).

Допитані у судовому засіданні свідки: ОСОБА_14 та ОСОБА_15 підтвердили обставини та факти постійного проживання ОСОБА_3 за вказаною адресою ( АДРЕСА_1 ), у тому числі разом з наймачем ОСОБА_6 по час її смерті, ведення ними спільного господарства, утримання вказаного житлового приміщення позивачем.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач зазначає, що ОСОБА_6 є її бабусею та будучи членом сім`ї наймача та донькою сина наймача, проживає у вказаній квартирі з дня свого народження та зареєстрована з 18.11.2005 по теперішній час, вселилася на законних підставах, як член сім`ї наймача дідуся, а у подальшому бабусі, з якою мешкала до дня її смерті, та після її смерті продовжила проживати у цьому житловому приміщенні.

Отже, після смерті наймача ОСОБА_6 , позивач проживає у вказаній квартирі, та звернулася до відповідача з заявою про переоформлення договору найму цієї квартири.

Відповідно до листа районної адміністрації ЗМР по Вознесенівському району від 20.09.2021 №К-780-В, позивачу було зазначено, що вона не є членом сім`ї наймача, у розумінні ст.64 ЖК України, а тому відсутні підстави для укладення договору найму з нею.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

У статті 9 ЖК України встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 61, статей 64 та 65 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач і члени його сім`ї.

Наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Згідно ч.2 ст. 64 ЖК України до членів сім`ї наймача належить дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано і інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Аналіз вказаної статті свідчить про загальні ознаки, яким повинен бути зв`язок між фізичними особами для того щоб вони вважалися сім`єю. До таких ознак належать: спільне проживання; пов`язаність спільним побутом; взаємні права та обов`язки.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 11 липня 2012 року № 6-60цс-12, у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача (частини перша та друга статті 64 ЖК України). Крім того, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (частина друга статті 65 ЖК України).

При цьому під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім`ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання.

Оскільки відповідно до вимог закону вселення та проживання в квартирі може бути здійснено лише у встановленому порядку, членом сім`ї наймача, в розумінні частини другої статті 64 ЖК України, може бути визнано лише осіб, які вселилися у встановленому порядку та на відповідній правовій підставі постійно проживають в квартирі разом з наймачем.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом.

Статтею 8 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод закріплено право людини на повагу до свого житла.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що позивач ОСОБА_3 на законних підставах вселилася та проживала у квартирі АДРЕСА_2 , це приміщення було і є постійним місцем її проживання.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Таким чином, ОСОБА_3 , як член сім`ї ОСОБА_6 , придбала право на проживання у кв. АДРЕСА_2 . Зазначене також свідчить про те, що позивач вселилася у вказану квартиру зі згоди наймача.

Відповідно до ст. 106 ЖК України повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача.

Отже, позивач тривалий час зареєстрована та проживає у квартирі АДРЕСА_2 , наймачем якої був її дідусь, а у подальшому бабуся, має стійкі зв`язки із цим житлом, інше місце проживання у неї відсутнє, є членом сім`ї наймача. Тому суд вважає, що позивач набула у встановленому порядку право користування даною квартирою, та має право на визнання її наймачем квартири.

З урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що квартира АДРЕСА_2 , є «житлом» позивача у розумінні п. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, тому його порушені права у вигляді невизнання наймачем даного житла, підлягають захисту.

З огляду на викладене, враховуючи те, що позивач була зареєстрована та вселилася до вказаної квартири на законних підставах, після смерті наймача продовжує проживати та користуватися квартирою добросовісно, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.4, 10, 76-82, 141, 247, 258, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_8 ) наймачем житлового приміщення (квартири) розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 10 листопада 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_8 , адреса проживання: АДРЕСА_1 );

Відповідач: територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради (, адреса: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206);

Відповідач: районна адміністрація Запорізької міської ради по Вознесенівському району (, адреса: м. Запоріжжя, вул. Сєдова, б.5);

Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (ІПН НОМЕР_9 , адреса проживання: АДРЕСА_1 );

Третя особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (ІПН НОМЕР_10 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ).

Суддя І.А. Крамаренко