У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2023 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Кужелєвої Ю.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (надалі за текстом - заявник) 02.10.2023 року в собі свого представника - адвоката Здоровця Сергія Вікторовича звернувся до Подільського районного суду міста Києва із заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви, в якій просив витребувати у акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (надалі за текстом - АТ «ПУМБ») інформацію про власника карткового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого у АТ «Перший Український Міжнародний Банк» (його П.І.Б., РНОКПП та місце реєстрації), інформацію щодо підтвердження чи спростування факту зарахування на картковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритого у АТ «Перший Український Міжнародний Банк» грошових коштів (по 25 000 грн) згідно платіжних інструкцій № Р24А273984974D43564 від 16.09.2023 (код документа ЕСМ_Р24А273984974D43564), № Р24А273993645D32645 від 16.09.2023 (код документа ЕСМ_Р24А273993645D32645), № Р24А274007183D78722 від 16.09.2023 (код документа ЕСМ_Р24А274007183D78722), № Р24А274020268D31758 від 16.09.2023 (код документа ЕСМ_Р24А274020268D31758).

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення доказів зазначив, що заявником було укладено інвестиційний договір з ФОП ОСОБА_2 . У подальшому, заявнику було запропоновано укласти інвестиційний договір також з іншою особою (за попередньо наявною у заявника інформацією - ОСОБА_3 ), банківські реквізити якого було переслано заявнику засобами електронного зв`язку. Заявника було повідомлено, що договір, у якому прописано всі істотні умови, буде обов`язково укладено після проведення першої оплати у розмірі 100 000 грн.

16.09.2022 заявник на виконання неукладеного правочину з фактично невідомою особою перерахував на банківський картковий рахунок останнього № НОМЕР_1 , відкритий у АТ «ПУМБ», 100 000 грн чотирма платежами по 25 000 грн, що підтверджується копіями банківських квитанцій, які тим не менш не містять інформації про повний номер карткового рахунку, а також П.І.Б. його власника, оскільки банк отримувача коштів є іншим по відношенню до банку платника (АТ КБ «Приватбанк»).

Договірні правовідносини до часу подання даної заяви так і не були оформлені, а відтак, не виникли. Всі звернення заявника щодо повернення коштів були проігноровані.

У зв`язку з цим, заявник збирається звернутися до суду з позовом про повернення грошових коштів, які було сплачено на виконання умов неукладеного правочину та які було набуто відповідачем (особа якого наразі невідома) без достатньої правової підстави.

Проте, оскільки замовник не володіє інформацією про ПІБ, РНОКПП та місце проживання власника карткового рахунку № НОМЕР_1 , зважаючи на відсутність підтвердження зарахування коштів за відповідними транзакціями через брак такої інформації у виданих банком платника квитанціях, заявник не може пред`явити відповідну позовну заяву, оскільки об`єктивно позбавлений можливості обґрунтувати належність відповідача, а також правильно визначити підсудність судового розгляду справи, що фактично позбавляє його права на судовий захист згідно ст.32 Конституції України.

25.09.2023 представник заявника звернувся до держателя відповідної інформації АТ «ПУМБ», яка і становить предмет даної заяви, проте, 28.09.2023 отримав відмову в її переданні, позаяк така інформація є інформацією з обмеженим доступом згідно ст.62 ЗУ «Про банки і банківські послуги».

В обґрунтування підсудності розгляду вказаної заяви саме Подільському районному суду міста Києва, представник заявника зазначив, що транзакції, за якими перераховувалися кошти заявником, були здійснені на відкритий у АТ «ПУМБ» картковий рахунок, де й знаходиться відповідний засіб доказування (відповідна інформація з обмеженим доступом). Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, ФОП та громадських формувань, АТ «ПУМБ» зареєстроване за адресою м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, що відноситься до Подільського району міста Києва за територіальною ознакою.

Необхідність забезпечення вказаних доказів пояснюється тим, що відповідно до ч. 1 ст. 1076 ЦК України, банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність.

Надаючи оцінку заяві про забезпечення доказів, суд керується наступним.

Відповідно до ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Згідно з ч.2 ст.116 ЦПК України, способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 116 ЦПК України, забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

У разі подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви, заявник повинен подати позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів. У разі неподання позовної заяви у зазначений строк, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження суд скасовує ухвалу про вжиття заходів забезпечення доказів не пізніше наступного дня після закінчення такого строку або постановлення судом ухвали про повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Якщо ухвала про забезпечення доказів на момент її скасування була виконана повністю або частково - отримані судом докази (показання свідків, висновки експертів тощо) не можуть бути використані в іншій справі.

Згідно з п. 4-6 ч. 1 ст. 117 ЦПК України, у заяві про забезпечення доказів зазначається: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності особу, у якої знаходяться докази.

Вирішуючи питання про забезпечення доказів, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із задоволенням вказаної заяви.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

За змістом наведених норм, обов`язковою умовою для вжиття судом заходів щодо забезпечення доказів є встановлення обставин, які дають підстави для висновку, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Обов`язок доведення таких обставин покладається на особу, яка звертається до суду із заявою про забезпечення доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000 року № 2121-III, інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею.

Банківською таємницею, зокрема є: відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта, вчинені ним правочини; фінансово-економічний стан клієнтів; інформація про організацію та здійснення охорони банку та осіб, які перебувають у приміщеннях банку; інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи-клієнта, її керівників, напрями діяльності; відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація; інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню; коди, що використовуються банками для захисту інформації; інформація про фізичну особу, яка має намір укласти договір про споживчий кредит, отримана підчас оцінки її кредитоспроможності; інформація про організацію та здійснення інкасації коштів та/або перевезення валютних цінностей; інформація про банки чи клієнтів банків, що збирається від банків під час здійснення банківського нагляду, валютного нагляду, нагляду (оверсайту) платіжних систем та систем розрахунків, а також нагляду у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення; інформація про банки чи клієнтів банків, отримана Національним банком України відповідно до міжнародного договору або за принципом взаємності від органу банківського нагляду іншої держави; рішення Національного банку України про застосування заходів впливу, крім рішень про накладення штрафів, про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно глави 3 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених постановою Правління Національного банку України 04 жовтня 2021 року №98, за рішенням суду про розкриття інформації, що становить банківську таємницю, банк розкриває інформацію в обсязі, визначеному рішенням суду. Банк на запит державних органів, визначених статтею 62 Закону про банки, розкриває інформацію, що становить банківську таємницю, в обсягах, визначених Законом про банки для відповідного державного органу.

Інформація щодо юридичних та фізичних осіб, що становить банківську таємницю, розкривається банками за рішенням суду (п.2 ч.1 ст.62 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

У Постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01.04.2020 у справі № 367/6751/18-ц (провадження № 61-23322св19) викладено наступну правову позицію: «Суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим (частина перша статті 116 ЦПК України). Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів. Разом з цим, згідно зі статтею 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом».

Таку ж правову позицію щодо вирішення судами питання про забезпечення доказів висловила Велика Палата Верховного Суду у Постанові 11.03.2020 у справі № 9901/608/19.

Суд при вирішенні питання про забезпечення доказів має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення доказів, забезпечення збалансованості прав та інтересів сторін, наявності взаємозв`язку між забезпеченням доказів, витребуванням певної інформації, і предмету позовних вимог, а також запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб учасників даного судового процесу. Ці обставини суд вважає істотними і необхідними для забезпечення доказів.

Як вбачається із змісту поданої заяви про забезпечення доказів, вона містить зазначення доказів, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні, зазначено обґрунтування необхідності забезпечення доказів, спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, особу, у якої знаходяться докази.

Забезпечення доказів здійснюється за загальними правилами вчинення відповідних процесуальних дій.

З метою забезпечення права на судовий захист та враховуючи неможливість отримання відповідного доказу заявником, зазначені письмові докази підлягають витребуванню.

Враховуючи викладене, зміст позовних вимог, з якими заявник має намір звернутися до суду, обставини справи, суд приходить висновку про задоволення заяви про забезпечення доказів.

Керуючись ст. ст. 76, 84, 116-118 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву позивача про забезпечення доказів - задовольнити;

Витребувати у акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (надалі за текстом - АТ «ПУМБ») інформацію про власника карткового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого у АТ «Перший Український Міжнародний Банк» (прізвище, ім`я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, зареєстроване місце проживання);

Витребувати у акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» інформацію щодо підтвердження чи спростування факту зарахування на картковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у АТ «Перший Український Міжнародний Банк» грошових коштів згідно платіжних інструкцій № Р24А273984974D43564 від 16.09.2023 (код документа ЕСМ_Р24А273984974D43564, сума 25 000 гривень), № Р24А273993645D32645 від 16.09.2023 (код документа ЕСМ_Р24А273993645D32645, сума 25 000 гривень), № Р24А274007183D78722 від 16.09.2023 (код документа ЕСМ_Р24А274007183D78722, сума 25 000 гривень), № Р24А274020268D31758 від 16.09.2023 (код документа ЕСМ_Р24А274020268D31758, сума 25 000 гривень);

У разі неможливості надання вказаної інформації, повідомити суд про такі причини;

Повне найменування:

заявник - ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

особа, у якої знаходяться докази - акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (адреса: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, );

Ухвала про забезпечення доказів (крім забезпечення доказів шляхом допиту свідків, призначення експертизи, огляду доказів) є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень, відповідно до частини одинадцятої статті 118 ЦПК України;

Згідно з ч.5 ст. 117 ЦПК України, заявник повинен подати позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів. У разі неподання позовної заяви у зазначений строк, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження суд скасовує ухвалу про вжиття заходів забезпечення доказів не пізніше наступного дня після закінчення такого строку або постановлення судом ухвали про повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали;

Оскарження ухвали про забезпечення доказів не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Володимир ГРЕБЕНЮК