Справа № 191/129/22
Провадження № 2/191/51/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
12 січня 2023 року м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Костеленко Я.Ю.,
за участю секретаря Куцевол Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Позивач АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи вимоги тим, що 04.08.2015між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 було укладено договір №975120 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки та укладено додатковий договір до договору №975120 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, згідно з умовами якого відповідачу відкрито рахунок № НОМЕР_1 згідно тарифів за користування платіжною карткою та встановлено розмір ліміту кредитної лінії в сумі 8900,00 грн.
На виконання вимог постанови Правління Національного банку України від 11.09.2017р. за №89 змінено номери поточних рахунків клієнтів - фізичних осіб, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що пов`язано із змінами в порядку бухгалтерського обліку рахунків клієнтів.
При цьому на виконання вимог постанови Правління Національного банку України від 28.12.2018р. за №162, AT «Ощадбанк» також здійснено зміни діючих рахунків клієнтів відповідно до вимог Національного стандарту України «Фінансові операції. Правила формування міжнародного номера банківського рахунку (IBAN) в Україні.
Таким чином, після здійснення змін відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України, поточний (картковий) рахунок клієнта ОСОБА_1 № НОМЕР_1 змінився на № НОМЕР_2 .
Даними діями відповідач погодився з умовами користування кредитом та підтвердив укладення між ним та банком кредитного договору.
яка складається з наступного: 8637,01 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 3507,74 грн. - проценти за користування кредитом; 14,00 грн.- заборгованість за РКО; 692,70 грн. пеня; 247,75 грн. - 3% річних на суму простроченого кредиту; 279,37 грн. -3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом; 138,19 грн. - втрати від інфляції на суму простроченого кредиту; 524,49 грн. -втрати від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів.
До початку судового розгляду представником позивача Азаровим А.Д. було подане клопотання, в якому просив розгляд справи здійснювати без участі представника позивача Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання за зареєстрованим місцем проживання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не надав.
У зв`язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, надавши їм належну оцінку, встановив наступне.
Судом встановлено, що 04.08.2015між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 було укладено договір №975120 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, згідно з умовами якого відповідачу відкрито рахунок № НОМЕР_1 згідно тарифів за користування платіжною карткою та встановлено розмір ліміту кредитної лінії в сумі 8900,00 грн. Після здійснення змін відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України, поточний (картковий) рахунок клієнта ОСОБА_1 № НОМЕР_1 змінився на № НОМЕР_2 .
У порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість.
Доказів належного виконання зобов`язань за кредитним договором відповідачем надано не було.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за основним боргом (кредитом), процентів за користування кредитом, заборгованості за РКО та пені є обґрунтованими, повністю доведені в судовому засіданні та підтверджені документально.
Але, при цьому, вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача 3% річних та втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів, суд зазначає наступне.
Стаття 625 ЦК України передбачає відповідальність за порушення грошового зобов`язання. У частині 2 цієї статті зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності на відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима.
Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.
Поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, тому регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно.
З аналізу даної норми вбачається, що положення ч.2 ст. 625 ЦК України в даному випадку застосовуватись не можуть, оскільки одночасне стягнення процентів за користування кредитом, 3% річних та інфляційних є неправомірним.
У зв`язку з цим в задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу та втрат від інфляції слід відмовити.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, оскільки позовні вимоги задоволені частково, суд приходить до висновку, що понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (91,53%), що становить 2077,73 грн.
Керуючись ст ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги задовольнити частково.
В іншій частині вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Я. Ю. Костеленко