Справа № 373/1850/23
Номер провадження 2-о/373/53/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Хасанової В.В.,

за участю секретаря Шинкаренко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

13.09.2023 представник заявника адвокат Кравченко І.О. звернулася до суду та просить встановити факт, що має юридичне значення - факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України на момент проголошення незалежності України, 24.08.1991.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що у віці 16 років, станом на 05.05.1991, заявник ОСОБА_2 не отримав паспорта громадянина СРСР та не отримав паспорт громадянина України після 24.08.1991. Весь цей час заявник проживав і проживає до сьогодні на території України. У червні 2023 року він звернувся до Переяславського відділу ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області з метою оформлення паспорта громадянина України, проте отримав відмову в зв`язку з відсутністю підтвердження належності до громадянства України, в зв`язку з чим йому рекомендовано звернутися до суду.

Встановлення факту постійного проживання заявника на території України на момент проголошення незалежності України, 24.08.1991, необхідне йому для отримання паспорта громадянина України.

Представник заявника ОСОБА_3 та заявник, в судове засідання не з`явились, через канцелярію суду представник направила заяву, в якій просила розгляд справи проводити без участі заявника; вимоги заяви підтримала.

Представник заінтересованої особи Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київській області до суду не з`явився, про місце і час слухання справи повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, з?ясувавши фактичні обставини справи та оцінивши і давши належну оцінку зібраним по справі доказам, встановив наступне.

Згідно з копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , виданого 02.06.1975 Дівичківським сільЗАГСом Переяслав-Хмельницького району Київської області, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Дівички Переяслав-Хмельницького району Київської області.

Згідно з копією свідоцтва про неповну середню освіту, серії НОМЕР_2 , виданого 12.06.1990 на ім`я ОСОБА_1 , 1975 року народження, у 1990 році заявник закінчив навчання у Дівичківській неповній середній школі Переяслав-Хмельницького району.

В судовому засіданні досліджено копію посвідчення тракториста-машиніста, серії НОМЕР_3 , виданого інспекцією Держтехнагляду Переяслав-Хмельницького району Київської області 29.05.1992 на ім`я ОСОБА_1 .

24.06.1992 на ім`я ОСОБА_1 Переяслав-Хмельницьким міським військовим комісаріатом Київської області видано військовий квиток серії НОМЕР_4 .

16.01.1995 на ім`я заявника видана трудова книжка серії НОМЕР_5 .

У період з 08.09.1998 по 08.10.1998 ОСОБА_1 проходив навчання за спеціальністю «Оператор котельні на котлах низького тиску» в Київському обласному державному навчально-курсовому комбінаті, що підтверджується копією свідоцтва, виданого 18.10.1998.

Згідно з довідкою, виданою Дівичківською сільською радою Бориспільського району Київської області 07.09.2023 за №333, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживає по АДРЕСА_1 з дня народження по даний час, в тому числі, станом на 24.08.1991.

У статті 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права; права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, що прямо передбачено у частині першій статті 8, статті 21, частині першій статті 24 Конституції України.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, законодавством передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на підтвердження належності до громадянства України, зокрема, постійного проживання на території України.

Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України "Про громадянство України".

Так, згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України "Про громадянство України" громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року.

Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень статті 293 ЦПК України та статті 3 Закону України "Про громадянство України" і залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення т факту постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про громадянство України" особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Відповідно до підпункту "а" пункту 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента від 27 березня 2001 року № 215/2001, (далі - Порядок), встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Одним із документів для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону "Про громадянство України", що подає особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, є судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року (підпункт "в" пункту 8 Порядку).

Пунктом 44 Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Таким чином, відповідно до положень Закону України "Про громадянство України" і Порядку для набуття громадянства України заявник повинен, зокрема, подати документи, що підтверджують народження його на території України чи постійне проживання на ній, або підтверджують родинні відносини з такою особою, або рішення суду.

Ураховуючи вищезазначене, слід дійти висновку, що належність до громадянства України встановлюється на підставі статті 3 Закону України "Про громадянство України" і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час та такий факт підлягає встановленню на підставі судового рішення.

Подібні правові висновки висловлені у постановах Верховного Суду від 24 лютого 2021 року у справі № 522/20494/18 (провадження № 61-6498св20), від 05 квітня 2021 року у справі № 523/14707/19 (провадження № 61-16116св20).

Згідно з відповіддю Переяславського відділу Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м.Києві та Київській області, наданої ОСОБА_1 , для оформлення паспорта громадянина України необхідно підтвердити факт постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 в судовому порядку та подати таке судове рішення з відповідними документами до підрозділу міграційної служби.

Надані заявником документи, на переконання суду, доводять факт його постійного проживання на території України. Зокрема, заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Дівички Переяслав-Хмельницького району Київської області та з дня свого народження і по даний час проживає по АДРЕСА_1 .

Беручи до уваги встановлені судом обставини та вищевикладені приписи чинного законодавства, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 постійно проживав на території України, в тому числі на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року. Зазначений факт підлягає встановленню судом, оскільки від нього залежить реалізація прав заявника, а саме отримання ним паспорта громадянина України.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що заявник у інший спосіб не може довести даний факт і зазначені обставини перешкоджають подальшій реалізації його прав у визначений законом спосіб, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 258, 259, 263, 265, 272, 293, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дівички Переяслав-Хмельницького району Київської області, на території України на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року).

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київській області, місцезнаходження: вул.Березняківська, 4-а, м.Київ, 02152, 8.

Суддя В.В.Хасанова