31 жовтня 2023 року Єдиний унікальний № 501/4405/15-ц Провадження № 4-с/501/21/23
ІЛЛІЧІВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

31 жовтня 2023 року м. Чорноморськ

Іллічівський міський суд Одеської області

у складі: головуючого Тордія Е.Н., секретаря судового засідання Карпової Ю.А.

номер справи № 501/4405/15-ц провадження № 4-с/501/21/23

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Іллічівського міського суду Одеської області скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича , божник: ОСОБА_2 та зобовязаня вчинити певні дії,-

участь у справі приймав: ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад скарги .

18 жовтня 20923 року ОСОБА_1 звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області та зобов`язання вчинити певні дії.

Скаргу обґрунтовує тим , що 12 жовтня 2023 року він звернуся до приватного виконавця Колечко Д.С. щодо виконання рішення Іллічівського міського суду Одеської області у справі про стягнення з ОСОБА_2 на користь скаржника судових витрат у розмір 487.20 грн. Проте, 13 жовтня 2023 року приватним виконавцем винесено Повідомлення про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання , у зв`язку зі спливом 22 грудня 2022 року строку, пред`явлення до примусового виконання вказаного виконавчого документу. Враховуючи внесені зміни до діючого законодавства у зв`язку з воєнним станом, просить визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. щодо винесення 13 жовтня 2022 року повідомлення про повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого документу Іллічівського міського суду Одеської області від 5 квітня 2016 року у справі №501/4405/16-ц про стягнення з ОСОБА_2 487.20 грн судового збору на користь скаржника.

Скасувати Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 13 жовтня 2023 року з виконання виконавчого листа № 501/4405/15-ц виданого 05 квітня 2016 року Іллічівським міським судом Одеської області.

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича прийняти до виконання виконавчий лист № 501/4405/15-ц виданого 05 квітня 2015 року Іллічівським міським судом Одеської області.

Позиції учасників судового процесу.

В судовому засіданні скаржник підтримав вимоги скарги прохав задовольнити , посилаючись на підстави викладені у скарзі.

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М., боржник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, про слухання справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 Цивільного процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації. Рішення набуло законної сили 4 квітня 2016 року .

5 квітня 2016 року видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розміру 487.20 грн.

21 грудня 2019 року заступником відділу Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу у відповідності до п.2 ч.1 ст. 37 Закону України» Про виконавче провадження».

13 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. щодо виконання рішення суду .

Повідомленням приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д. М. від 13 жовтня 2023 року виконавчий лист повернути стягувачу без прийняття до виконання, на підставі ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Розглянувши скаргу, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.

Стаття 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий суд, яке передбачає як прийняття судом остаточного

рішення, так і його виконання, яке забезпечується державою.

Європейський суд з прав людини( далі по тексту ЄСПЛ) вказує, що право на суд, захищене статтею 6 Конвекції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення ЄСПЛ від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції»).

Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення ЄСПЛ від 28 липня 1999 року у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії»).

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції (рішення ЄСПЛ від 15 жовтня 2009 року у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України»).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку, встановлено Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

Виконавчий лист має відповідати вимогам частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» .

Розділом II Закону України «Про виконавче провадження» визначено поняття та застосування строків у виконавчому провадженні це - загальні строки у виконавчому провадженні ( ст. 11), строки пред`явлення виконавчих документів до виконання. переривання строку давності пред`явлення виконавчого документа до виконання, поновлення пропущеного строку (ст. 12), строки прийняття рішень виконавцями та вчинення виконавчих дій (ст. 13).

Порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються Законом України «Про виконавче провадження», як спеціальним нормативно-правовим актом, тому у даному випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.

Таким чином відбулося переривання строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та такий строк, в силу приписів абзацу 20 (п.п. 4) пункту 10- 2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» переривається та встановлюється з дня припинення або скасування воєнного стану.

Як пояснив скаржник в судовому засіданні 21 грудня 2012 року

Вищевказаний висновк суду повністю узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, що викладена у постанові від 03 серпня 2023 року у справі №420/10415/22.

Частиною четвертою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Враховуючи зміни внесені до Закону України « Про виконавче провадження» від 15 березня 2022 року на виконання Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 « Про ведення воєнного стану в Україні», який продовжується та триває на час розгляду справи , суд дійшов висновку , що дії приватного виконавця щодо повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого документу з посиланням на пропуск строку звернення - є неправомірними.

Згідно зі статтею 451 Цивільного процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Також суд зазначає ,що відповідно до Рекомендацій Комітету Ради Європи № R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Ради від 11 березня 1980 року, під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеної у справах «Класс та інші проти Німеччини» від 6 вересня 1978 року, «Фадєєва проти Росії» від 09 червня 2005 року, «Кумпене і Мазере проти Румунії» від 17 грудня 2004 року, завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, а тому суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

Скаржник у скарзі просить суд зобов`язати приватного виконавця відкрити виконавче провадження за виконавчим листом, не звернувши уваги на те, що повноваження приватного виконавця щодо прийняття відповідного рішення, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, за своєю правовою природою є дискреційними.

Саме тому суд вважає, що державного виконавця необхідно зобов`язати вирішити питання про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом.

Висновок суду.

Оцінівши надані докази у їх сукупності надавши їм належдну правову оцінку суд вважає, що скаргу слід задовольнити частково.

На підставі наведеного, керуючись п.1 ч.1 ст.258, ст.260, ч.1 ст.447, ч.1 та ч.2 ст.451 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича , божник: ОСОБА_2 та зобовязаня вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірною дію приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича щодо винесення Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання від 13 жовтня 2023 року з виконання виконавчого листа № 501/4405/15-ц виданого 05 квітня 2016 року Іллічівським міським судом Одеської області.

Скасувати Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання від 13 жовтня 2023 року з виконання виконавчого листа № 501/4405/15-ц виданого 05 квітня 2016 року Іллічівським міським судом Одеської області.

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича вирішити питання про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 501/4405/15-ц виданим 05 квітня 2015 року Іллічівським міським судом Одеської.області.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її отримання

Суддя