ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8546/23 Справа № 201/4858/23 Суддя у 1-й інстанції - Наумова О.С. Суддя у 2-й інстанції - Канурна О. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Канурної О.Д.,

суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Паромової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України, на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, (суддя першої інстанції Наумова О.С.),

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_2 , на предмет відшкодування недоплаченої регламентної виплати МТСБУ у розмірі 23064,90 грн., відшкодування ОСОБА_2 матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП у розмірі 55353 грн., а також судових витрат у вигляді судового зору та пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги у загальному розмірі 8073,60 грн., обґрунтовуючи це тим, що 29 вересня 2022 року в м. Дніпро, вул. Узвіз Крутогорний, буд. 20А сталася ДТП за участю транспортного засобу «Land Rover», д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якої не застрахована, і транспортного засобу «Nissan Tiida», д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 .

Вина ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2022 року.

В результаті ДТП пошкоджено автомобіль Nissan Elida, д.р.н. НОМЕР_2 , чим завдані матеріальні збитки. Власником транспортного засобу «Nissan Tiida», д.р.н. НОМЕР_2 є ОСОБА_1 .

Позивач, в обґрунтування позовних вимог, пред`явлених до МТСБУ, посилається на норми ст. 29,41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та зазначає, що відповідальність за заподіяну шкоду несе саме МТСБУ, до якого представник ОСОБА_1 05 жовтня 2022 року направив всі необхідні документи та повідомлення про ДТП у відповідності до вимог ст. 35 Закону, а також документи про евакуацію транспортного засобу, а 14 листопада 2022 року направив і копію постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, де винною у вчиненні ДТП визнано ОСОБА_2 .

Листом від 26 грудня 2022 року МТСБУ повідомило, що прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 135198,34 грн., з якою позивачка не погоджується та вважає, що МТСБУ виконало свої зобов`язання не в повному обсязі.

У відповідності до вимог п.34.2, п.34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачкою через його представника за власний кошт замовлено проведення незалежної експертизи, на проведення якої вона витратила 2650,00 грн., та судовим експертом Дроздовим Ю.В., який особисто оглядав пошкоджений транспортний засіб, складено висновок № 3810/22 від 27 жовтня 2022 року, де вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Nissan Tiida», д.р.н. НОМЕР_2 склала 307523,35 грн., ринкова вартість КТЗ до ДТП склала 284983,28 грн., з чого встановлено, що вартість відновлювального ремонту є більшою ніж ринкова вартість автомобіля, а тому матеріальний збиток дорівнює ринковій вартості автомобіля 284983,28 грн., оскільки відновлювати КТХ економічно недоцільно.

Також визначена ринкова вартість КТЗ у аварійному (пошкодженому) стані після ДТП, що складає 129370,04 грн., з чого розмір заподіяної матеріальної шкоди склав 155 613,24 грн.

Враховуючи, що МТСБУ виплатило позивачці 135198,34 грн., то сума недоплаченої регламентної виплати становить 20414,90 грн., враховуючи максимальний ліміт відповідальності МТСБУ за заподіяну шкоду у розмірі 160000,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, пред`явлені до ОСОБА_2 , позивачка посилається на вимоги ст. 1166, 1194 ЦК України, та зазначає, що потерпіла особа, яка одержала страхове відшкодування, але його не достатньо для повного відшкодування шкоди, може звернутися з вимогами до винної у спричиненні ДТП особи, за якою зберігаються деліктні зобов`язання з відшкодування, які полягають у виплаті різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою, яка одержана потерпілою особою від страховика.

Враховуючи, що вартість відновлювального ремонту за висновком експерта ОСОБА_4 становить 307523,35 грн., а фактичні витрати на відновлювальний ремонт позивачка витратила у сумі 215353,00 грн., враховуючи також максимальний ліміт відповідальності МТСБУ у 160000,00 грн., тому розмір невідшкодованої шкоди складає 55353,00 грн., які повинні бути сплачені ОСОБА_2 .

Разом з цим, позивачка зазначає, що понесла витрати, повязані з наданням професійної правничої допомоги, які склали 7000 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди задоволені.

Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування майнової шкоди (регламентної виплати), завданої наслідками дорожньо-транспортної пригоди 20414,90 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування майнової шкоди 55 353,00 грн.

Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 судові витрати в загальному розмірі 8548,57грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в загальному розмірі 2175,02 грн.

Не погодившись з таким рішенням суду, відповідач - МТСБУ, в інтересах якого діє адвокат Гусєв П.В., звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що судом першої інстанції не з`ясовано об`єктивно та всебічно фактичні обставини справи, невірно застосовано норми матеріального права, внаслідок чого суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, порушивши норми як процесуального, так і матеріального права, зазначивши про те, що жодною нормою спеціального Закону №1961-IV не передбачено проведення експертизи з попередженням спеціаліста чи експерта про кримінальну відповідальність, а до заперечень відповідача суд першої інстанції підійшов формально, не перевіривши дійсний розмір шкоди, належних доказів чому позивач не надав.

Разом з цим суд першої інстанції не врахував вимоги ст. 34 Закону № 1961-IV, оскільки потерпіла особа, яким є позивачка у цій справі, має право обирати іншого експерта тільки у разі не направлення МТСБУ свого представника для огляду, однак судом взято до уваги такий доказ, який не відповідає нормі ст. 34 цього Закону, що є недопустимим, що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеного у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 336/7752/16-ц.

Також апелянт зазначає, що судовим експертом Дроздовим Ю.В. експертиза виконана з рядом неточностей в описовій частині висновку, а саме: експерт не вірно розрахував розмір фізичного зносу, за рахунок чого було не вірно визначено розмір матеріальної шкоди, оскільки транспортний засіб має більше 12 років з дня випуску, у зв`язку з чим значення коефіцієнту експертом визначалось у розмірі 0,61, що не відповідає вимогам Методики.

При розрахунку вартості транспортного засобу у пошкодженому стані експерт обрав спосіб, за яким обраховується різниця між вартістю транспортного засобу та вартістю відновлювального ремонту з урахуванням зносу, і з урахуванням коефіцієнту 0,61 вартість транспортного засобу у пошкодженому стані збільшилась, як і збільшилась вартість відновлювального ремонту, а за розрахунками експертизи, складеної на замовлення МТСБУ, різниця між вартістю транспортного засобу та вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу становить 151184,94 грн., а різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП становить 133798,34 грн., що і було сплачено МТСБУ позивачці.

З урахуванням вищенаведеного, апелянт просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 31серпня 2023 року витребовано цивільну справу № 201/4858/23 у Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

05 вересня 2023 року цивільна справа надійшла до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 07 вересня 2023 року апеляційна скарга залишалась без руху та 15 вересня 2023 року апелянт усунув зазначені в ухвалі суду недоліки.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19 вересня 2023 року відкрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги МТСБУ.

Копію ухвали та апеляційної скарги сторонам судом надсилалось поштою 21 вересня 2023 року та на електронну пошту сторін того ж дня (а.с.184-186).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10 жовтня 2023 року апеляційну скаргу МТСБУ на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2023 року призначено до розгляду по суті на 14 год. 30 хв. на 15 листопада 2023 року.

Копію ухвали та судової повістки направлено поштою та на електронні адреси апелянта та його представника 11 жовтня 2023 року (а.с.189,190).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористались та відзивів на апеляційну скаргу не подавали.

В судове засідання Дніпровського апеляційного суду 15 листопада 2023 року позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 192).

В судове засідання Дніпровського апеляційного суду 15 листопада 2023 року представник відповідача - Моторного (транспортного) страхового бюро України не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою (а.с. 190).

В судове засідання Дніпровського апеляційного суду 15 листопада 2023 року відповідачка ОСОБА_2 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою (а.с. 190).

Заслухавши головуючого суддю, вислухавши пояснення представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Демарчук Н.О., дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга Моторного (транспортного) страхового бюро України задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається із частини 1 статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 29 вересня 2022 року в м. Дніпро, вул. Узвіз Крутогорний, буд. 20А сталася ДТП за участю транспортного засобу «Land Rover», д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 і транспортного засобу «Nissan Tiida», д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 .

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2022 року по справі № 201/8461/22 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 не застрахована.

В результаті ДТП пошкоджено автомобіль «Nissan Elida», д.р.н. НОМЕР_2 , чим завдані матеріальні збитки.

Власником транспортного засобу «Nissan Tiida», д.р.н. НОМЕР_2 є ОСОБА_1 .

05 жовтня 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Демарчук М.В. електронною поштою направив до МТСБУ повідомлення про ДТП, заяву про виплату страхового відшкодування, надав весь необхідний пакет документів, передбачений ст. 35 Закону, а також документи, що підтверджують евакуацію транспортного засобу.

14 листопада 2022 року адвокат Демарчук М.В. електронною поштою направив до МТСБУ завірену копію постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська відносно ОСОБА_2

МСТБУ виплачено позивачці страхове відшкодування (регламентну виплату) на її особистий рахунок у розмірі 135198,34 грн.

Позивачка не погодилася із розміром регламентної виплати, тому на підставі ч. 1, 6 ст. 106 ЦПК України замовила проведення незалежної експертизи.

Згідно із складеним на замовлення позивачки висновком № 3810/22 від 27 жовтня 2022 року експерта Дроздова Ю.В., який особисто оглядав транспортний засіб та здійснював заміри і фотографії, про що складний протокол огляду КТЗ від 20 жовтня 2022 року, вартість відновного ремонту транспортного засобу «Nissan Tiida», д.р.н. НОМЕР_2 склала 307523,35 три., ринкова вартість КТЗ до ДТП складає 284983,28 грн., отже вартість відновного ремонту більше ринкової вартості, а тому, матеріальний збиток дорівнює ринковій вартості автомобіля 284983,28 грн., оскільки відновлювати КТЗ економічно недоцільно.

Ринкова вартість колісного транспортного засобу - автомобіля «Nissan Tiida», д.р.н. НОМЕР_2 , у аварійному (пошкодженому) стані після ДТП складає 129370,04 грн.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції вірно визначив характер спірних правовідносин, норми матеріального права, якими регулюються ці правовідносини та дійшов правильного висновку у справі, з чим повністю погоджується і колегія суддів.

Доводи апеляційної скарги відповідача - Моторного (транспортного) страхового бюро України про те, що з висновком експерта Дроздова Ю.В. № 3810/22 від 27.10.2022 року не погоджується, суд першої інстанції взагалі не звернув уваги на заперечення представника відповідача, а формально підійшов до дослідження доказів, внаслідок чого помилково дійшов до висновку, що наданий позивачем доказ на підтвердження розміру шкоди є належним та допустимим доказом, є безпідставними, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Як вбачається із частини 1 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з частиною 3 вказаної вище статті, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається із частини 2 вказаної вище статті, ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини 2 вказаної вище статті, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 3 вказаної вище статті передбачено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Як вбачається із частини 1 статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з частиною 2 вказаної вище статті, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1.07.2004 № 1961-IV.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону).

Згідно зі ст. 6 вказаного вище Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Статтею 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно п.п. 34.2, 34.3, 34.4 ст. 34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Відповідно до п.п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону встановлено, що страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком.

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Нормою спеціального закону передбачено, що відшкодуванню підлягає різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а не різниця між вартістю транспортного засобу до ДТП та утилізаційною вартістю залишків цього транспортного засобу.

Позивачка, не погоджуючись із розміром регламентної виплати МТСБУ, вважала, що її розраховано і сплачено з порушенням вимог ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003р., № 142/5/2092, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.11.2003р. за № 1074/8395.

Дніпровський апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що висновок експерта Дроздова Ю.В. № 3810/22 від 27.10.2022 року є належним, допустимим і достатнім доказом, яким позивачка обґрунтовує розмір заподіяної шкоди її майну.

Доводи апелянта про невідповідність висновку експерта Дроздова Ю.В. встановленим нормам розрахування шкоди та застосування коефіцієнту колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки апелянтом не надано будь-яких доказів на спростування відомостей, викладених експертом Дроздовим Ю.В., не було заявлено в суді першої інстанції клопотання про призначення та проведення судової експертизи, враховуючи, що відповідачем, будучи достеменно обізнаним про наявність висновку експерта, складеного на замовлення позивача значно раніше, не погоджувалась сума страхового відшкодування з позивачем, як власником пошкодженого КТЗ.

При цьому, судом першої інстанції вірно встановлено, що висновком експерта Пилипенко О.С. № 232С22 від 25.11.2022р., складеним на замовлення МТСБУ, також встановлено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу склала 307523,35 грн., ринкова вартість КТЗ до ДТП - 290678,40 грн., отже вартість відновного ремонту більше ринкової вартості, а тому матеріальний збиток дорівнює ринковій вартості автомобіля 290678,40 грн., оскільки відновлювати КТЗ економічно недоцільно. Однак ринкова вартість транспортного засобу у аварійному (пошкодженому) стані після ДТП експертом Пилипенком О.С. не розрахована.

Позивачці МТСБУ виплачено 135198,34 грн. регламентної виплати, отже, сума недоплаченої регламентної виплати становить 155613,24 грн. (розмір шкоди згідно висновку експерта Дроздова Ю.В.) - 135198,34 грн. (виплачена регламентна виплата).

Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи є безпідставними, не спростовують обґрунтованих висновків суду щодо наявності підстав для задоволення позову, та зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів, особистим тлумаченням норм матеріального права, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, правильно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і обгрунтовано у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права дійшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 червня 2023 року і задоволення апеляційної скарги Моторного (транспортного) страхового бюро України немає.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська

О.В.Халаджи

Повний текст судового рішення складений 16 листопада 2023 року

Суддя: О.Д.Канурна