Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7549/23
Провадження2-з/711/59/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Скляренко В.М., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просив припинити право власності ОСОБА_2 на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 , що належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.11.2022 №4535, з виплатою йому грошової компенсації вартості 1/6 частки в сумі 180 021,0грн. та визнати право власності на цю 1/6 частку за позивачем ОСОБА_1 .

В порядку забезпечення позову позивачем ОСОБА_1 подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій останній просить накласти арешт на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 33 кв.м., загальною площею 47,80 кв.м., що належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), оскільки необхідність накладення арешту на спірне майно покликане задля запобігання зміни його власника (в тому числі в порядку дарування), що може збільшити коло учасників спору та нівелюватиме розгляд позовної заяви.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову та матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується шляхом, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Як роз`яснено у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження до суду без повідомлення учасників справи.

В п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи таку заяву суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 29.06.2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом».

Як вбачається із матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 , враховуючи, що йому на праві власності належить 1/6 частка квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.11.2022 №4416 та 2/3 частини цієї квартири на підставі договору дарування 2/3 частин квартири від 18.05.2023р., а відповідачу ОСОБА_2 на праві власності належить 1/6 частка квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.11.2022р. №4535, звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до ОСОБА_2 , в якому просив припинити право власності ОСОБА_2 на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 , що належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.11.2022р. №4535, з виплатою йому грошової компенсації вартості 1/6 частки в сумі 180 021,0 грн. та визнати право власності на цю 1/6 частку за позивачем ОСОБА_1 .

З метою забезпечення саме цього позову, позивач просить накласти арешт на 1/6 частку квартири, що належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), оскільки необхідність накладення арешту на спірне майно покликане задля запобігання зміни його власника (в тому числі в порядку дарування), що може збільшити коло учасників спору та нівелюватиме розгляд позовної заяви.

На сьогоднішній день існує реальна загроза відчуження відповідачем - нинішнім власником вказаної вище спірної частки квартири, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення суду (у випадку задоволення позову) або ефективний захист прав позивача, тому, на думку суду є підстави для забезпечення даного позову шляхом накладення арешту.

А тому, з урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку про задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149, 150, 153 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного-процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову», суд, -

у х в а л и в:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 33 кв.м., загальною площею 47,80 кв.м., що зареєстрована за відповідачем ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серія та номер 4535, виданого 22.11.2020 року приватним нотаріусом Алєксєєвою І.О.

Копію ухвали для негайного виконання направити до Другого відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та до Центру надання адміністративних послуг у м. Черкаси.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складений 19.10.2023року.

Суддя Придніпровського

районного суду м. Черкаси В.М. Скляренко