Справа № 515/1094/23
Провадження № 2/515/1394/23
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

18 жовтня 2023 року Татарбунарський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Зубова О.С., секретар судового засідання Коренчук О.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Татарбунари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк", третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

У липня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій послалася на таке.

В рамках виконавчого провадження №23316731 Відділом державної виконавчої служби Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області проводилось стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу за кредитним договором №251569 від 18 серпня 2010 року у розмірі 14 928,19 грн, згідно з рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 18 серпня 2010 року.

12 червня 2019 року державним виконавцем Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Пєрковою Л.В. було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №8994, виданого 12 вересня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» боргу у розмірі 61 264,68 грн. При цьому, приватний нотаріус при вчиненні зазначеного виконавчого напису дійшла висновку, що мається безспірна заборгованість, яка виникла внаслідок невиконання позивачем умов кредитного договору №251569, укладеного з ПАТ КБ "ПриватБанк" 18 вересня 2008 року.

Позивач вважає, що розрахунок заборгованості за кредитним договором, наданий Банком приватному нотаріусу є безпідставним за подвійного стягнення з позивача коштів, які раніше вже були стягнуті у повному обсязі, а отже є таким, що не відповідає дійсності.

Враховуючи викладене, позивач просить визнати виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №8994, вчинений 12 вересня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на порушення вимог Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України під час вчинення нотаріусом даного виконавчого напису.

Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, просили справу розглядати у їх відсутність, позовні вимоги підтримують повністю, проти заочного розгляду справи заперечень не мають (вх. №5843/23-вх 18.10.2023).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов.

Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. у судове засідання також не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила.

За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що 19 вересня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №251569, за умовами якого позивач отримала строковий кредит у сумі 15 000,00 грн до 15 березня 2010 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. В забезпечення виконання зобов`язання за кредитом між Банком та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладені договори поруки від 19 вересня 2008 року.

Згідно з рішенням Татарбунарського районного суд Одеської області від 18 серпня 2010 року у справі №2-565/2010, з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у солідарному порядку стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №251569 від 19 вересня 2008 року у розмірі 14 928,19 грн станом на 09 березня 2010 року (а.с. 16-17).

16 грудня 2010 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області Донкогловим П.П. відкрито виконавче провадження № 23316731 з примусового виконання вказаного рішення суду (а.с. 17).

12 вересня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованості за кредитним договором №251569-CRED від 19 вересня 2008 року у розмірі 58 264,68 грн, з яких: 9 697,59 грн залишок заборгованості за кредитом; 46 030,68грн залишок заборгованості за відсотками; 250,00грн штраф (фіксована частина); 2 286,41 грн штраф (відсоток від суми заборгованості), а також 3 000,00 грн витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису, загалом 61 624,68 грн. Стягнення здійснюється за період з 19 вересня 2008 року по 18 серпня 2017 року (а.с. 18).

Згідно з постановою державного виконавця Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Пєрковою Л.В. від 12 червня 2019 року відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого напису (а.с. 41).

21 січня 2020 року виконавчий напис повернуто стягувачу за відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення (а.с. 40).

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" (далі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону "Про нотаріат"), зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок).

Відповідно до ст. 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем.

Згідно з підпунктами 3.1, 3.2, 3.3 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік).

Згідно з пунктом 1 Переліку (з урахуванням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14), для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

З урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат", захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, зокрема неповідомлення боржника про вимогу кредитора, так і необґрунтованість вимог до боржника.

Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, у зв`язку з неналежним виконанням кредитного договору Банк у 2010 році звернувся до суду з позовом про стягнення кредитної заборгованості, за результатами розгляду якого згідно з рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 18 серпня 2010 року з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у солідарному порядку стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №251569 від 19 вересня 2008 року у розмірі 14 928,19 грн станом на 09 березня 2010 року.

Стягнення за спірним виконавчим написом здійснюється за період з 19 вересня 2008 року по 18 серпня 2017 року.

Тобто АТ КБ «ПриватБанк» у 2010 році використав своє право на стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором за період з 19 вересня 2008 року по 09 березня 2010 року, який увійшов до періоду стягнення за спірним виконавчим написом з 19 вересня 2008 року по 18 серпня 2017 року.

Отже, виконавчий напис №8994 від 12 вересня 2017 року вчинений з порушенням законодавства, оскільки відповідач не набув права на стягнення сум за кредитним договором у безспірному порядку, а нотаріус не переконався у такому, чим порушив порядок вчинення виконавчого напису.

Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Такий правовий висновок Верховний Суд виклав, зокрема, у постанові від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17.

Відповідач зазначені позивачем у позові обставини щодо прийняття нотаріусом виконавчого напису за відсутності доказів безспірності заборгованості, не спростував, відзиву на позов не подав.

З урахуванням встановлених обставин справи, досліджених судом доказів, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60грн за подання позову.

Керуючись ст. 4, 13, 81, 263-265, 141, 268, 280 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк", третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною 12 вересня 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 8994, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" () на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судові витрати зі сплати судового у розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три грн 60к.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Суддя О.С.Зубов