532/1308/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2023 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді Омельченко І.І.,

з участю секретаря судового засідання Логвиненко А.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач АТ «Банк Форвард»,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:

приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мартиненко (Буждиганчук) Є.Ю.,

приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Т.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кобеляки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Банк Форвард» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

27 червня 2023 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Банк Форвард» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позовна заява обґрунтована тим, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Т.Л. винесено постанову про відкриття ВП № 63978614 від 22.12.2020 року на підставі виконавчого напису № 6676, виданого 10.12.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мартиненко (Буждиганчук) Є.Ю. щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 10524,85 гривень. З даним виконавчим написом позивач не згодна, оскільки наявна заборгованість не є безспірною і не може вважатись обґрунтованою в зв`язку з тим, що вона не отримувала від відповідача грошові кошти, правова природа та підстави нарахування заборгованості позивачці невідомі. Посилання на заборгованість у сумі 10524,85 гривень, яку нарахував нотаріус, не підтверджена жодними доказами. Вчинений виконавчий напис здійснений з порушенням, адже відповідачем як стягувачем не було надіслано на адресу позивачки (боржника по провадженню) вимогу про погашення простроченої заборгованості із зазначенням суми погашення, не було повідомлено про зміну кредитора в зобов`язанні.

Таким чином, ОСОБА_1 прохала суд визнати виконавчий напис № 6676 від 10.12.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мартиненко (Буждиганчук) Є.Ю., про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 10524,85 гривень таким, що не підлягає виконанню; судові витрати покласти на відповідача.

Позивач ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справи без її участі та прохала задовольнити позов у повному обсязі.

Представник АТ «Банк Форвард» - адвокат Галдецький Я.А. подав пояснення, в яких прохав відмовити в задоволенні позову повністю, оскільки позовні вимоги є повністю безпідставними. Позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог не надано суду жодних доказів на спростування факту безспірності заборгованості за кредитним договором. У позовній заяві позивач не наводить належних доводів щодо неправильності розміру заборгованості, зазначеної у виконавчому написі нотаріуса

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мартиненко (Буждиганчук) Є.Ю. та приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Т.Л., будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Суд, розглянувши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю.

Суду надано копію договору № 200198846 від 02.05.2019 року, укладеного між ПАТ «Банк Форвард» та ОСОБА_3 , який не містить нотаріального посвідчення (а.с.50-53).

10 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мартиненко (Буждиганчук) Є.Ю. на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 6676, про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості на користь ПАТ «Банк Форвард», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард», за кредитним договором № 200198846 від 02.05.2019 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 07.07.2020 року по 06.08.2020 року. Сума повної заборгованості складає 9674,85 гривень, у тому числі: 6855,98 гривень заборгованість за сумою кредиту, 2393,87 гривень заборгованість за процентами, 425,00 гривень плата за пропуск мінімальних платежів. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» отримано плати зі стягувача АТ «Банк Форвард» у розмірі 850,00 гривень, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника ОСОБА_3 на користь АТ «Банк Форвард» складає 10524,85 гривень (а.с.49).

На підставі виконавчого напису № 6676 від 10.12.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Т.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 11.12.2020 року (ВП № 63978614) про стягнення з ОСОБА_3 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованість у розмірі 10524,85 гривень (а.с.7).

Також приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Т.Л. винесено постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 22.12.2020 року в сумі 500,00 гривень, про стягнення з боржника основної винагороди від 22.12.2020 року в сумі 1052,49 гривень, про арешт коштів боржника від 22.12.2020 року, про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження від 12.01.2021 року в сумі 2000,00 гривень, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 12.01.2021 року та від 04.06.2021 року (а.с.8-13).

13 лютого 2021 року ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_4 та змінила прізвище на « ОСОБА_5 » (а.с.6).

Відповідно до статті 18 Цивілького кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Зі змісту статті 87 Закону України «Про нотаріат» вбачається, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Аналогічні правила та умови вчинення нотаріусами виконавчого напису містить Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку).

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів).

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Водночас цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Верховний Суд зазначає, що дійсно на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця.

Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати в позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу.

Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику в порядку, визначеному статтею 84 Закону України «Про нотаріат».

Отже, встановлена законом процедура стягнення боргу на підставі виконавчого напису нотаріуса не вважається дотриманою (виконана), якщо боржник не був повідомлений про вимогу повернути заборгованість, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

До таких правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові 13 жовтня 2021 року (справа № 554/6777/17).

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», такими документами для одержання виконавчого напису є нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а саме: платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Приватним нотаріусом Мартиненко (Буждиганчук) Є.Ю. було вчинено виконавчий напис на підставі пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», яким передбачено, що до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів належить така форма договору, як кредитний договір.

Вказаний пункт № 2 був включений до Переліку Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662, зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Згідно з ч. 1 ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття. Тому постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року набрала законної сили цього ж дня 22.02.2017 року, отже і пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року також втратив чинність з цього дня.

Тобто з 22.02.2017 року нотаріуси позбавлені можливості вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості, що випливають з кредитних відносин.

Таким чином, діючим на момент вчинення виконавчого напису та на сьогодні є Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 в редакції до Постанови Кабінету Міністрів від 26.11.2014 року № 622, тобто без розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Оскільки виконавчий напис, який є предметом спору в даній справі, вчинено 10 грудня 2020 року, тобто після визнання недійсною постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року, що свідчить про те, що приватним нотаріусом ОСОБА_6 при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не враховано тієї обставини, що норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитним договорам, вже не чинні.

Згідно правового висновку, викладеного в постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року в справі № 6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі та встановити й зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

Крім цього, з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус отримував від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому в нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості, зазначений у виконавчому написі, є безспірним.

Отже, суд вважає, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити та визнати виконавчий напис № 6676 від 10.12.2020 року таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються в разі задоволення позову на відповідача.

Позивач є споживачем фінансових послуг, а тому на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнена від сплати судового збору.

Таким чином, з АТ «Банк Форвард» слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 гривень.

Керуючись статтями 12, 141, 259, 263-265, 354-356 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Банк Форвард» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити повністю.

Визнати виконавчий напис № 6676, вчинений 10.12.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мартиненко (Буждиганчук) Євдокією Юріївною про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості в сумі 10524,85 гривень таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з акціонерного товариства «Банк Форвард» на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Сторони:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканка АДРЕСА_1 .

відповідач акціонерне товариство «Банк Форвард», , юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 105.

Суддя