Справа № 451/503/23 Головуючий у 1 інстанції: Патинок О.П.
Провадження № 22-ц/811/2038/23 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в приміщенні Львівського апеляційного суду у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Радехівського районного суду Львівської області від 16 червня 2023 року в складі судді Патинок О.П. в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-

встановив:

У квітні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Вимоги обґрунтовує тим, що з 22.11.2019 на виконанні у Радехівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області знаходиться виконавчий лист № 451/464/19 про стягнення з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26.03.2019 та до повноліття дитини, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

ІНФОРМАЦІЯ_4 дитині виповнилося 18 років, а з 26.03.2019 по 16.12.2019 - період за який повинні були бути сплачені аліменти. Загальна сума заборгованості по аліментах становить 7673,04 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості № 34387329.

Позивач просить про стягнення неустойки (пені) за період з 26.03.2019 по 16.12.2019, а саме: за березень 2019 розмір неустойки (пені) становить 510, 02 грн (196,16 грн розмір заборгованості за аліментами х 1% х 260 дні прострочення сплати аліментів); за квітень 2019 розмір неустойки (пені) становить 2 331,05 грн (1013,50 грн розмір заборгованості за аліментами х 1% х 230 дні прострочення сплати аліментів); за травень 2019 розмір неустойки (пені) становить 2016,87 грн (1013,50 грн розмір заборгованості за аліментами х 1% х 199 дні прострочення сплати аліментів); за червень 2019 розмір неустойки (пені) становить 1702,68 грн (1013,50 грн розмір заборгованості за аліментами х 1% х 168 дні прострочення сплати аліментів); за липень 2019 розмір неустойки (пені) становить 1450,83 грн (1059,00 грн розмір заборгованості за аліментами х 1% х 137 пені прострочення сплати аліментів); за серпень 2019 розмір неустойки (пені) становить 1450,83 грн (1059,00 грн розмір заборгованості за аліментами х 1% х 137 пені прострочення сплати аліментів; за вересень 2019 розмір неустойки (пені) становить 804,84 грн (1059,00 грн розмір заборгованості за аліментами х 1% х 76 дні прострочення сплати аліментів); за жовтень 2019 розмір неустойки (пені) становить 487,14 грн (1059,00 грн розмір заборгованості за аліментами х 1% х дні 46 прострочення сплати аліментів); за листопад 2019 розмір неустойки (пені) становить 169,44 грн (1059,00 грн розмір заборгованості за аліментами х 1% х 16 дні прострочення сплати аліментів).

Загальна сума пені за порушення відповідачкою аліментних зобов`язань за період з 26.03.2019 по 16.12.2019 становить 10 606 грн, проте загальна заборгованості по аліментам на дитину - 7673,04 грн, відтак розмір пені не може бути більшим.

Враховуючи наведене, просив позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 7673 грн 04 коп., а також витрати на правову допомогу у розмірі 1500 гривень.

Оскаржуваним рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 16 червня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - відмовлено з підстав його необгрунтованості.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_1 , вважає, що таке ухвалено при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильному застосуванні норм матеріального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд не конкретизував дати, коли відповідачка дізналася про свій обов`язок щодо сплати аліментів та не навів доказів, які б підтверджували таку обставину.

При цьому, покликається на судовий наказ Радехівського районного суду Львівської області від 10.04.2019, справа № 451/464/19, який набрав законної сили 10.05.2019 та виданий стягувачу 11.11.2019.

07.05.2019 ОСОБА_2 подала до суду заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, відтак останній було відомо про відповідне судове рішення та необхідність сплати аліментів.

Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 24.10.2019 у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу - відмовлено.

У контексті правильності обчислення пені покликається на відповідну судову практику, при цьому зазначає, що відмова у позові про стягнення пені з підстав неправильного розрахунку є неприпустимою.

Зазначає, що саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Зокрема, платник має довести, що вжив всіх заходів щодо належного виконання зобов`язання, відтак платник аліментів вважатиметься невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку відсутні.

Вважає, що має право на стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 7673,04 грн., оскільки відповідачка не надала жодних доказів на спростування обставин, що така заборгованість виникла не з її вини, як і не надала доказів, що нею вживалися заходи щодо належного виконання зобов`язання.

Подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу не зупиняє обов`язку щодо сплати аліментів.

Просить скасувати рішення Радехівського районного суду Львівської області від 16 червня 2023 рокута ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, стягнути витрати на правничу допомогу.

14.08.2023 на адресу апеляційного суду надійшов відзив представника відповідачки ОСОБА_4 на апеляційну скаргу, у якому покликаючись на обставини спірних правовідносин, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 369 ЦПК України).

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З матеріалів справи вбачається, що предметом судового розгляду є стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, розмір яких не перевищує ста прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Враховуючи наведене, справа призначена для розгляду апеляційним судом в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які вже висловлені, зокрема, у позові заяві та апеляційній скарзі, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі № 668/13907/13-ц).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення виходячи із такого.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Однак стягнення пені, на підставі, передбаченої абзацом першим частини першої 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

Судовим наказом, яким стягнуто аліменти з ОСОБА_2 , визначено, що аліменти стягуються з 26.03.2019, тобто з дня подання такої заяви.

Разом з цим, у відповідачки ОСОБА_2 відсутня вина у виникненні заборгованості зі сплати аліментів до 11.11.2019, оскільки останній стало відомо про необхідність негайної сплати аліментів на користь позивача лише після одержання судового наказу.

Також суд зазначив, що розрахунок заборгованості за період з 26.03.2019-16.12.2019 для нарахування пені за прострочення сплати аліментів неправильний.

Вказавши, що вимоги відповідачки про застосування строку позовної давності не підлягають задоволенню, оскільки до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, суд відмовив у задоволенні позову з тих підстав, що право позивача не порушене.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з такого.

Сімейний кодекс України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів.

Відповідно до ст. 2 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб, утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї, побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку.

Відповідно до ст.ст. 51 Конституції України, 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ч.ч. 1, 2 ст. 141 СК України).

Більше того, навіть особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (ч. 2 ст. 166 СК України).

Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 6) СК України.

Судом встановлено, що сторони у справі є батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судовим наказом Радехівського районного суду Львівської області від 11.11.2019, справа № 451/464/19 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26.03.2019 та до повноліття дитини, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Постановою державного виконавця Радехівського районного ВДВС від 22.11.2019 відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 на підставі судового наказу №451/464/19 від 11.11.2019 (а.с. 8).

Як вбачається із розрахунку заборгованості по аліментах від 26.12.2019, заборгованість боржника становить - 7673,04 грн, боржник - ОСОБА_2 , стягувач - ОСОБА_1 , у листопаді 2019 року боржником сплачено - 1431 грн (а.с. 9-11).

Відповідно до довідки про неотримання аліментів від 02.03.2023, виданої начальником Радехівського ВДВС, ОСОБА_1 не отримував аліментів з ОСОБА_2 у період з 19.12.2019 по 01.03.2023, згідно судового наказу №451/464/19 від 11.11.2019 (а.с. 12).

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків станом на 08.05.2023, відносно гр. ОСОБА_2 інформація про доходи з 1 кварталу 2019 по 4 квартал 2019 відсутня (а.с. 33).

Згідно із копією платіжного доручення № 5497 від 18.12.2019 ОСОБА_1 перераховано 1431,00 грн аліментів за судовим наказом № 451/464/19 (а.с. 76).

Звертаючись до суду із позовними вимогами ОСОБА_1 звертає увагу, що у відповідачки виникла заборгованість щодо сплати аліментів, у зв`язку із цим, згідно із ст. 196 СК України, стягувач має право на одержання неустойки (пені), яку просить стягнути у примусовому порядку у розмірі, що не може бути більшим ніж сама заборгованість.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Так, згідно із частиною першою статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись, як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).

Аналіз змісту статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

Натомість, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.

Перелік причин, з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів, не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів.

Таким чином, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18).

Зважаючи на наведене, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про необхідність надання правової оцінки ухвалам суду від 01.08.2019 та від 24.10.2019 у справі № 451/464/19, крім цього такі не входять у предмет дослідження даного апеляційного провадження.

Згідно зі статтею 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.

Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

Тлумачення статті 8 СК України та частини першої статті 9 ЦК України дозволяє зробити висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України).

У Сімейному кодексі України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Таким чином, ключовою обставиною, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.

Як вже зазначалося, позивач просить про стягнення неустойки (пені) за порушення відповідачкою аліментних зобов`язань за період з 26.03.2019 по 16.12.2019, у сумі 7673,04 грн.

В свою чергу, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Таким чином, час звернення до суду іншого з батьків з позовом або заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів, має правове значення, а виключення із цього правила стосуються стягнення аліментів за минулий час (до пред`явлення позову).

Судовим наказом визначено стягувати аліменти з ОСОБА_2 з 26.03.2019, тобто з дня подання відповідної заяви.

Судовий наказ є виконавчим документом (ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

У зв`язку з нововиявленими обставинами може бути переглянуто чи змінено судовий наказ, який набрав законної сили.

Так, частиною 8 цієї ст. 170 ЦПК України передбачено можливість перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу, у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 01.08.2019 у справі № 451/464/19 відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого Радехівським районним судом Львівської області 10 квітня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину.

При цьому, 24.10.2019 Радехівський районний суд Львівської області постановив ухвалу, якою в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого Радехівським районним судом Львівської області 10 квітня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину - відмовлено.

Лише після постановлення цієї ухвали, Радехівський районний суд Львівської області видав судовий наказ, а саме 11.11.2019, а відповідне виконавче провадження було відкрито 22.11.2019.

При цьому, 16.12.2019 спільна дитина сторін ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 досягла повноліття.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується із тим, що у відповідачки ОСОБА_2 відсутня вина у виникненні заборгованості зі сплати аліментів до 11.11.2019, тобто до видачі судового наказу про необхідність сплати аліментів на користь позивача.

Будь які інші чи протилежні докази з цього приводу у матеріалах справи відсутні, а судом не встановлені.

Доводи апеляційної скарги про те, що подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу не зупиняє обов`язку щодо сплати аліментів не спростовують висновків суду, оскільки прямо не доводять вину відповідачки як особи, зобов`язаної сплачувати аліменти та не спростовують встановлені судом обставини.

Окремо колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

При цьому, боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Поряд з цим, до матеріалів справи не долучено доказів отримання боржником усіх матеріалів виконавчого провадження, які виносилися у межах такого та як цього вимагає закон.

Іншими словами, встановлені обставини справи вказують на те, що відповідачка ОСОБА_2 не ухилялася від сплати аліментів, а дізнавшись про наявність виконавчого провадження та заборгованості зі сплати аліментів, вживала заходів щодо її погашення та виконання судового рішення, що, в свою чергу, виключає наявність підстав для стягнення з неї пені за прострочення сплати аліментів.

Встановивши відсутність підстав для задоволення позовних вимог та застосування до відповідачки цивільно-правової відповідальності шляхом стягнення з неї неустойки (пені) у зв`язку з простроченням чи неналежним виконанням нею свого обов`язку, колегія суддів не перевіряє правильність розрахунку пені, який наведений позивачем.

Таким чином, встановивши відсутність вини у наявності заборгованості по сплаті аліментів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Окремо колегія суддів звертає увагу на те, що покази свідків у спірних правовідносинах не є ключовими, однак і такі не свідчать про протилежне.

Суд першої інстанції правильно, всебічно і повно встановив обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосував правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати залишаються за сторонами, тому апеляційний суд не вирішує питання стягнення витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Радехівського районного суду Львівської області від 16 червня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 06 листопада 2023 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк