Ухвала

19 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 212/6567/20

провадження № 61-14427ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 березня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року у цивільній справі

за позовом акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року АТ «Криворізька теплоцентраль» звернулося до

ОСОБА_1 з позовом, у якому просило стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за послуги з централізованого опалення у загальному розмірі 24 314,22 грн.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 січня 2021 року позовні вимоги АТ «Криворізька теплоцентраль» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 20 438,83 грн, інфляційні втрати у розмірі 350,63 грн, 3% річних у розмірі 331,47 грн, пеню - 1 762,57 грн, 7 % штрафу - 1 430,72 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 грудня 2021 року заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 січня 2021 року скасовано, справу призначено до судового розгляду.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 березня 2023 року позовні вимоги АТ «Криворізька теплоцентраль» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 07 жовтня 2013 року до 15 квітня 2020 року у розмірі 4 796,78 грн, інфляційні втрати у розмірі 190,36 грн та 3% річних у розмірі 171,27 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року, з урахуванням ухвали Дніпровського апеляційного суду від 27 вересня 2023 року про виправлення описки, апеляційну скаргу АТ «Криворізька теплоцентраль» залишено без задоволення. Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 березня 2023 року залишено без змін.

У касаційній скарзі, поданій 04 жовтня 2023 року, АТ «Криворізька теплоцентраль» просить скасувати рішення Жовтневого районного суду

м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 березня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року, ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги АТ «Криворізька теплоцентраль» задовольнити повністю, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У відповідності до пункту «с» статті 7 Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися у тих справах, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справах, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. При цьому особа, яка подає касаційну скаргу, має обґрунтувати, що справа відповідає вказаним цілям.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах та справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права,

яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності й визначеності у цивільних правовідносинах, дотриманню розумних строків розгляду справи.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Пунктом 1 частини першої статті 176 ЦПК України передбачено, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується.

Ціна позову у цій справі становить 24 314,22 грн, тобто суму, яка, зокрема, станом на 01 січня 2023 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 грн х 100 = 268 400 грн).

Отже, справа, на судові рішення у якій подана касаційна скарга, відноситься до категорії малозначних в силу вимог процесуального закону, які відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.

Про те, що ця справа відноситься до категорії малозначних Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської областізазначив в ухвалі від 17 вересня 2020 року про відкриття провадження у справі.Заперечень щодо цього заявником у касаційній скарзі не висловлено.

У касаційній скарзі АТ «Криворізька теплоцентраль» зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа має виняткове значення для заявника та становить значний суспільний інтерес.

Верховний Суд, взявши до уваги ціну й предмет позову, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини і надану оцінку заявленим вимогам, а також оцінивши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявником аргументи не свідчать про наявність підстав для перегляду у касаційному порядку судових рішень у цій малозначній справі.

Незгода заявника з висновками судів попередніх інстанцій, застосуванням наслідків спливу позовної давності не свідчить про фундаментальне значення вирішених у цій справі питань для формування єдиної правозастосовчої практики. Також заявником не доведено, щоця справа має виняткове значення для нього та становить значний суспільний інтерес.

Отже, випадків, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, у цій справі Верховним Судом не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки АТ «Криворізька теплоцентраль» подало касаційну скаргу на судові рішення, що згідно з положеннями ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частинами шостою, дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 березня

2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 вересня

2023 року у цивільній справі за позовом акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович