Справа № 700/834/22
Провадження №2/700/3/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2023 року Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Бондарчук Т.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт.Лисянка цивільну справу №700/834/22 провадження №2/700/3/23 за позовом ОСОБА_1 до Лисянської селищної ради Звенигородського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Лисянської селищної ради Звенигородського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка площею 0,3662 га, а саме: земельна ділянка для обслуговування житлового будинку площею 0,25 га та земельна ділянка площею 0,1162 га, для ведення особистого селянського господарства, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,8756 га, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,89 га. Вона є спадкоємцем померлого за заповітом. Під час звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що на спадковий будинок не надано витягу з державного реєстру власників нерухомого майна, а оскільки власник будинку помер такий витяг наразі отримати неможливо. За таких обставин змушена звернутися до суду та просить визнати за нею право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_2 .

Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі. Крім того, просила відшкодувати 50 % сплаченого судового збору, у зв`язку з визнанням позову відповідачем.

Представник відповідача у підготовче судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просить розглянути справу без участі представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.206 цього ж Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 11.01.2022 року.

Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка площею 0,3662 га, а саме: для обслуговування житлового будинку площею 0,25 га та 0,1162 га для ведення особистого селянського господарства; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,8756 га; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,89 га.

За життя спадкодавець залишив заповіт від 18.12.2019 року, посвідчений державним нотаріусом Лиисянської державної нотаріальної контори, згідно з яким все свої майно заповів ОСОБА_1 .

Як спадкоємець за заповітом позивач звернулася до Лисянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1166/02-31 від 19.11.2022 року, оскільки на спадковий будинок не надано витягу з державного реєстру власників нерухомого майна, а так як власник будинку помер, то такий витяг наразі отримати неможливо.

З свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 від 29.03.2000 року вбачається, що власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», право власності на нерухоме майно підлягає обов`язковій державній реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

З огляду на той факт, що право власності на будинок померлим не зареєстровано в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно та у зв`язку зі смертю спадкодавця, реєстрація права власності на спадкове майно у відповідному державному реєстрі неможливо.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1218, ч.1 ст.1225 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

За вимогами ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Згідно зі ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання права власності на майно, у разі коли це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документів на право власності на майно.

З огляду на викладене, визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Беручи до уваги визнання позову відповідачем, відсутність інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, необхідно визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч.3 ст.7 Закону України про судовий збір.

Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, що становить 1602 грн.54 коп.

Решту судового збору сплаченого позивачем залишити за нею.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1218, 1261,1269, 1270 ЦК України, ст.ст.4,5,12,13, 19, 81, 82, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Лисянської селищної ради Звенигородського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,3662 га, а саме: для обслуговування житлового будинку площею 0,25 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,1162 га, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №112815 від 12.03.2004 року, кадастровий номер: :01:001:0134, що належав ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,8756 га, в межах Лисянської селищної ради, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії НВІ №579644 від 02.03.2017 року, кадастровий номер: :03:001:0395, що належала ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,89 га, в межах Лисянської селищної ради згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №157570 від 07.09.2004 року, кадастровий номер: :03:000:0394, що належала ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 з державного бюджету 1602 грн. 54 коп. (одну тисячу шістсот дві гривні п`ятдесят чотири копійки) судового збору, сплаченого нею при подачі позову згідно квитанції № TS208851 від 24.11.2022 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. В. Бесараб