Справа № 212/4679/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Борис О.Н., секретаря судового засідання Годунової В.Г., за участі представника позивача Бондуровської М.В. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування виконкому Покровської районної у місті ради, в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

встановив:

03 липня 2023 року позивач Орган опіки та піклування виконкому Покровської районної у місті ради, в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що неповнолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі своєю матір`ю ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . З лютого 2022 року неповнолітня проживає за адресою: АДРЕСА_2 зі сторонніми особами (родиною ОСОБА_4 ). Батько дитини - ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Мати дитини - відповідачка ОСОБА_3 вихованням, утриманням, навчанням, лікуванням доньки не займається, не цікавиться її долею. Дитина не спілкується з матір`ю приблизно рік. Відповідачка не виявила жодного бажання брати участь у вихованні доньки, жодної матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, не цікавиться умовами проживання неповнолітньої ОСОБА_2 , до служби дітей з приводу повернення доньки на виховання не зверталася. У зв`язку із чим вимушені звернутися до суду із даним позовом та просили суд позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , стягнути з відповідачки на користь майбутнього законного представника дитини аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, а також стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору та передати неповнолітню ОСОБА_2 позивачу для її подальшого влаштування.

Ухвалою суду від 14 липня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

11 жовтня 2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно її доньки ОСОБА_6 .

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності. Позовні вимоги визнала у повному обсязі, згодна з позбавленням її батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки ОСОБА_6 .

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 показала, що неповнолітня ОСОБА_8 перебуває у дружніх відносинах з її донькою. В лютому 2022 року ОСОБА_6 прийшла до їх родини та залишилась мешкати з ними, оскільки не хотіла повертатись додому до своєї матері, яка її побила. Паспорта у дитини не було. У дівчинки є проблеми зі здоров`ям, однак на облік її не поставлено. Мати матеріальної допомоги дитині не надає, не піклується нею, декларацію з лікарем не уклала. Продукти та одяг для ОСОБА_6 купує вона разом із своїм чоловіком. ОСОБА_6 навчається в електромеханічному технікумі та називає її мамою.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 показала, що проживає у сім`ї ОСОБА_4 приблизно 1,5 року. Мешкати з ними дитині подобається, її там не ображають. Батьків своєї подруги, в яких наразі проживає, називає своїми батьками. Додому до своєї матері повертатися не хоче.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком записаний ОСОБА_5 , матір`ю записана ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 31.01.2007 року, відповідний актовий запис № 104. (а.с. 8)

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько неповнолітньої ОСОБА_2 - ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 05.01.2013 року. (а.с. 6)

Згідно Довідки за відомостями, що містяться у Реєстрі Криворізької міської територіальної громади за вих. № 10941 від 24.05.2023 року, місце проживання неповнолітньої ОСОБА_2 зареєстровано разом з її матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 13)

Неповнолітня ОСОБА_2 в письмовій заяві від 20.02.2023 року просила Службу у справах дітей підготувати висновок про позбавлення її матері батьківських прав, оскільки остання не піклується про доньку, не займається її вихованням, навчанням та лікуванням, а також не допомагає матеріально. З матір`ю дитина не спілкується приблизно рік. (а.с. 15)

Відповідно до інформації Відділення поліції № 3 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області від 23.03.2023 за вих. № 45.3/2--1731, ОСОБА_3 за місцем мешкання по АДРЕСА_3 характеризується добре. Вихованням доньки ОСОБА_2 займається. (а.с. 16-19)

Відповідно до інформації КНП «Центру первинної медико-санітарної допомоги № 2» Криворізької міської ради від 25.05.2023 року за № 944, ОСОБА_3 має на вихованні двох неповнолітніх дітей, зокрема, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Станом на 25.05.2023 року відповідачка не уклала декларацію з жодним лікарем-педіатром центру. На диспансерному обліку діти не перебувають. За медичною допомогою мати з дітьми не зверталась. (а.с. 20)

Неповнолітня ОСОБА_2 навчається на І курсі за спеціальністю «Монтаж, обслуговування і ремонт станційного обладнання електрозв`язку» ВСП «Гірничо-електромеханічний фаховий коледж КНУ» з 01 вересня 2022 року. Має навчальні досягнення середнього рівня. Студентка не завжди відповідально ставиться до навчання, інколи не відвідує онлайн-заняття та виховні години. Навчається не в повну міру своїх можливостей, потребує більшого контролю з боку батьків. Улюблений предмет у коледжі - фізика. Постійного доручення в групі не має. За характером спокійна, врівноважена, скромна. Не піддається чужому впливу, на всі події висловлює власну думку, має почуття гумору. Легко знаходить контакт з новими людьми. Підтримує дружні стосунки з товаришами. Ввічлива зі старшими. Захоплюється малюванням. (а.с. 21)

В письмових поясненнях від 20.02.2023 року відповідачка ОСОБА_3 зазначила, що її неповнолітня донька ОСОБА_2 проживає в родині своєї подруги, яка займаються її вихованням, утриманням та лікуванням. Дитина має інвалідність, яку необхідно було підтверджувати 4 року тому. Декларацію з лікарем не укладено. Не бажає, щоб донька поверталася в сім`ю. Відмовляється співпрацювати центром соціальних служб та згодна з позбавленням батьківських прав у відношенні доньки ОСОБА_6 . (а.с. 22)

Відповідно до інформації ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 12.05.2023 за № 45.3/2-1732ЖЄО, працівниками сектору ювенальної превенції було проведено розгляд матеріалу щодо доцільності притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за ухилення від виховання свої неповнолітньої доньки ОСОБА_2 . При проведені перевірки було опитано матір ОСОБА_3 , яка пояснила, що дійсно з січня 2022 року не підтримує родинні зв`язки зі своєю донькою ОСОБА_2 , не займається її вихованням у повному обсязі, не цікавиться шкільним та духовним життям доньки, не уклала декларацію з сімейним лікарем, також ОСОБА_3 не заперечує позбавлення батьківських прав на свою неповнолітню доньку ОСОБА_9 . Відносно ОСОБА_3 було складено адміністративний протокол за ч.1 ст.184 КУпАП, також з останньою проведено бесіду профілактичного характеру щодо належного виконання батьківських обов`язків. (а.с. 24)

Спеціалістами служби у справах дітей здійснювався виїзд за адресою проживання відповідачки ОСОБА_3 по АДРЕСА_3 , за результатами якого було складено Акт обстеження умов проживання від 24.04.2023 року. Так, за вказаною адресою проживають ОСОБА_3 зі своїм сином ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Неповнолітня ОСОБА_11 за вказаною адресою не мешкає. Остання зі своєю матір`ю порозуміння не знаходять, не спілкуються, разом не проживають. Мати згода з позбавленням її батьківських прав у відношенні доньки ОСОБА_6 . (а.с. 25)

Відповідно до інформації Криворізького міського центру соціальних служб від 23.03.2023 року за № 01-08/182/3 спеціалістами центру був здійснений вихід за адресою проживання відповідачки. Двері ніхто не відчинив. Під час телефонної розмови відповідачка повідомила, що працює та не має часу та бажання зустрічатися з фахівцем центру. Сім`я ОСОБА_3 не є отримувачем соціальних послуг Криворізького міського центру соціальних служб. (а.с. 26)

Згідно з довідкою управління праці та соціального захисту населення виконкому Покровської районної в місті ради від 17.03.2023 року № 876, станом на 17.03.2023 року відповідачка на обліку не перебуває, допомоги від держави не отримує. (а.с. 27)

Відповідач ОСОБА_3 станом на 17.03.2023 року перебуває на обліку у Відділі обслуговування громадян №16 (сервісний центр) Пенсійного Фонду України та отримує пенсію по втраті годувальника на неповнолітню доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (повідомлення від 20.03.2023 року за № 0400-010219-6/35491). (а.с. 28)

Також в матеріалах справи міститься Акт обстеження умов проживання від 04.05.2023 року, де вказано, що неповнолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 разом із сім`єю ОСОБА_4 , а також заява ОСОБА_7 з проханням до Служби у справах дітей про підготовку висновку про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 (а.с. 14,23)

Виконком Покровської районної в місті ради вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_3 у відношенні неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Висновком виконкому Покровської районної в місті ради, затвердженого Рішенням виконкому районної у місті ради № 334 від 21.06.2023 року. (а.с. 4-5)

Так, виходячи з положень частини 1 статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року), батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно зі ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (п. п. 94-102. рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року ( заява № 10383/09).

Як Суд зазначив у рішенні у справі «Нойлінґер та Шурук проти Швейцарії» (заява № 41615/07, ЄСПЛ 2010 року): Інтерес дитини складається з двох аспектів. З одного боку цей інтерес вимагає, що зв`язки дитини з її сім`єю мають бути збережені, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною. Звідси випливає, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише у виняткових випадках, та що необхідно зробити все, щоб зберегти особисті відносини та, якщо і коли це можливо, «відновити» сім`ю.

З іншого боку очевидно також, що в інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у здоровому середовищі, та батькам не може бути надано право за статтею 8 Конвенції на вжиття таких заходів, що можуть завдати шкоди здоров`ю та розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ст. 164 СК України. Згідно до цієї статті мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Отже, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Статтею 165 СК України встановлено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

У цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що у матеріалах справи міститься достатньо доказів, які свідчать про умисне ухилення відповідачки від виконання своїх обов`язків щодо виховання малолітньої дитини, її свідоме нехтування своїми обов`язками як матері, її небажання брати участь у фізичному і духовному розвитку дитини, а також згода відповідачки на позбавлення її батьківських прав щодо своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у цій частині у повному обсязі.

Також, суд роз`яснює відповідачу, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, після зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Приписами ч. 2, 3 ст. 166 СК України визначено: особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Статтею 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України встановлено: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За таких обставин суд вважає, що з ОСОБА_3 підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, до досягнення дитиною повноліття на користь майбутнього законного представника.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_3 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 164, 166, 167, 171, 180-182, 248 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов Органу опіки та піклування виконкому Покровської районної у місті ради, в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у відношенні неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Передати неповнолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Органу опіки та піклування виконкому Покровської районної в місті ради, для її подальшого влаштування.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь майбутнього законного представника дитини: опікуна, піклувальника, прийомних батьків, батьків-вихователів або державного закладу, де буде перебувати дитина, щомісячно, у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 03 липня 2023 року, до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: Орган опіки та піклування виконкому Покровської районної у місті ради, , знаходиться за адресою: 50014, м. Кривий Ріг, вул. Шурупова, буд. 2.

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ; проживає за адресою: АДРЕСА_5 ;

Повний текст рішення суду складений та підписаний 01 листопада 2023 року.

Суддя: О. Н. Борис