ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 6/753/586/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2023 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Лужецька О.Р. з участю секретаря Григораш Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ткачової Катерини Володимирівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України

В С Т А Н О В И В:

Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ткачова К.В. звернулась до суду з поданням, в якому просила постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 до виконання ним зобов`язань, покладених на нього в рамках зведеного виконавчого провадження НОМЕР_6 з виконання виконавчих документів, а саме:

- виконавчого листа № 753/7530/17 виданого 19.03.2019 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової суми у розмірі 368 097,01 грн.;

- виконавчого листа № 753/7530/17 виданого 19.03.2019 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат у розмірі 3 680,97 грн.;

- виконавчого листа № 753/24300/18 виданого 15.01.2020 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 180 203,93 грн.;

- постанови Управління патрульної поліції в м. Києві про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3486119 від 27.11.2020 р. про стягнення на корить держави, згідно ч.2 ст. 308 КУпАП, подвійного розміру штрафу в сумі 510 грн.;

- постанови Управління патрульної поліції в м. Києві про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4396304 від 24.06.2021 р. про стягнення на корить держави, згідно ч.2 ст. 308 КУпАП, подвійного розміру штрафу в сумі 1 020 грн.;

- виконавчого листа № 753/25216/18 виданого 20.06.2022 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 327 153 грн. 14 коп.

Загальна сума заборгованості станом на 11.10.2023 р. з урахуванням суми виконавчого збору та витрат виконавчого провадження складає 971 205 грн. 55 коп.

Посилається на те, що боржник не виконує рішення суду та ухиляється від його виконання.

Відповідно до ч.4 ст.441 ЦПК України суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

В судове засідання державний виконавець не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, а тому суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що на виконанні Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходяться виконавчв провадження з примусового виконання виконавчих документів, а саме:

- виконавчого листа № 753/7530/17 виданого 19.03.2019 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової суми у розмірі 368 097,01 грн. (виконавче провадження НОМЕР_7 відкрите 26.04.2019);

- виконавчого листа № 753/7530/17 виданого 19.03.2019 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат у розмірі 3 680,97 грн. (виконавче провадження НОМЕР_8 відкрите 26.04.2019);

- виконавчого листа № 753/24300/18 виданого 15.01.2020 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 180 203,93 грн. (виконавче провадження НОМЕР_9 відкрите 03.02.2020);

- постанови Управління патрульної поліції в м. Києві про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3486119 від 27.11.2020 р. про стягнення на корить держави, згідно ч.2 ст. 308 КУпАП, подвійного розміру штрафу в сумі 510 грн. (виконавче провадження НОМЕР_10 відкрите 20.08.2021);

- постанови Управління патрульної поліції в м. Києві про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4396304 від 24.06.2021 р. про стягнення на корить держави, згідно ч.2 ст. 308 КУпАП, подвійного розміру штрафу в сумі 1 020 грн. (виконавче провадження НОМЕР_11 відкрите 19.05.2022);

- виконавчого листа № 753/25216/18 виданого 20.06.2022 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 327 153 грн. 14 коп. (виконавче провадження НОМЕР_12 відкрите 25.08.2022).

З матеріалів подання вбачається, що постанови про відкриття вищенаведених виконавчих проваджень були направлені сторонам виконавчого провадження.

Постановою головного державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 26.04.2019 р. об`єднано виконавчі провадження НОМЕР_7, НОМЕР_8 у зведене виконавче провадження НОМЕР_6.

Постановою головного державного виконавця від 13.02.2023 р. виконавче провадження НОМЕР_10 приєднано до зведеного виконавчого провадження НОМЕР_6.

Постановою головного державного виконавця від 13.02.2023 р. виконавче провадження НОМЕР_11 приєднано до зведеного виконавчого провадження НОМЕР_6.

Постановою головного державного виконавця від 15.08.2023 р. виконавче провадження НОМЕР_12 приєднано до зведеного виконавчого провадження НОМЕР_6.

Постановою головного державного виконавця від 15.08.2023 р. виконавче провадження НОМЕР_9 приєднано до зведеного виконавчого провадження НОМЕР_6.

Згідно відповіді Пенсійного Фонду України про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб від 26.04.2019 - інформація відсутня.

Згідно відповіді Пенсійного Фонду України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями від 24.04.2019 - інформація відсутня.

Згідно відповіді Пенсійного Фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії від 26.04.2019 - інформацію не знайдено.

Відповідно до відповіді Пенсійного Фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи від 26.04.2019 - інформацію не знайдено.

26.04.2019 державним виконавцем Ткачовою К.В. винесено постанову про арешт коштів боржника, копії якої направлено до банківських установ до виконання, сторонам - до відома.

Згідно відповідей банківських установ, постанова залишена без виконання, у зв`язку із відсутністю рахунків.

Відповідно до відповіді КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 17.05.2019 р., згідно з даними реєстрових книг квартира АДРЕСА_1 за боржником не зареєстрована.

Згідно відповіді з Державної міграційної служби м. Києва від 22.05.2019 р. місце проживання ОСОБА_1 станом на 10.05.2018 р. значиться за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 15.05.2018 р., та другим діючим паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 від 30.09.2008 р.

Згідно відповіді ГУ ДФС у м. Києві від 16.05.2019 р. ОСОБА_1 перебуває на обліку в ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві, як фізична особа, яка отримувала доходи від підприємницької діяльності. Згідно інформаційних ресурсів ГУ ДФС у м. Києві остання звітність боржником подана 09.02.2018 р.

Згідно відповідей територіальних управлінь Держгеокадастру у Київській, Дніпропетровській, Івано-Франківській, Вінницькій, Полтавській, Миколаївській, Херсонській, Одеській областях, відомості стосовно реєстр рації земельних ділянок на праві власності чи праві користування за боржником відсутні.

26.04.2019 державним виконавцем Ткачовою К.В. винесено постанову про арешт майна боржника.

26.04.2019, 07.06.2019 на адресу боржника були направленні вимоги державного виконавця щодо явки до державного виконавця та надання інформації про майновий стан та доходи боржника.

Вбачається, що боржник визначений день та час не з`явився до державного виконавця.

Згідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві від 07.08.2019 р. за боржником значиться автомобіль ГАЗ 53Б, номерний знак НОМЕР_3 , та причіп ПГМФ НОМЕР_13, номерний знак НОМЕР_4 .

19.06.2020 державним виконавцем Ткачовою К.В. винесено постанову про арешт коштів боржника, копії якої направлено до банківських установ до виконання, сторонам - до відома.

Згідно відповіді АТ КБ «Приватбанк» арешт накладений, проте на рахунках недостатньо коштів для виконання постанови.

Згідно відповіді АТ «Універсал банк» постанову державного виконавця повернуто без виконання (відсутність рахунків/коієнта).

19.06.2020 на адресу боржника направлено вимогу державного виконавця щодо явки до державного виконавця 01.07.2020 о 15-00 год., та надання інформації про майновий стан та доходи боржника, однак вимога повернулась до відділу за закінченням терміну зберігання.

04.08.2020 р. державним виконавцем Ткачовою К.В. винесено постанову про арешт майна боржника, а саме на автомобіль ГАЗ 53Б, номерний знак НОМЕР_3 , та причіп ПГМФ НОМЕР_13, номерний знак НОМЕР_4 .

04.08.2020 р. державним виконавцем Ткачовою К.В. винесено постанову про розшук майна боржника, а саме на автомобіля ГАЗ 53Б, номерний знак НОМЕР_3 , та причіп ПГМФ НОМЕР_13, номерний знак НОМЕР_4 .

21.09.2021 р., державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , доступу до приміщення не надано, на дзвінки та стукіт в двері не відповідали. Особа, що вийшла з квартири поруч відомостями щодо ОСОБА_1 , не володіє, про що складено акт державного виконавця від 21.09.2021 р.

25.08.2022, 14.08.2023, 15.08.2023 державним виконавцем Ткачовою К.В. винесено постанову про арешт коштів боржника, копії якої направлено до банківських установ до виконання.

Згідно відповіді ДПС про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями з`ясовано що юридичну особу або фізичну особу-підприємця знято з обліку у контролюючих органах.

Згідно відповіді ДПС про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб, інформація щодо джерел доходу в ДРФО відсутня.

Щодо ТОВ «Сувід», співзасновником якого є боржник, ГУ ДПС у м. Києві повідомлено, що останнє перебуває на обліку ДПІ у Оболонському районі ГУ ДПС у м. Києві, в інформаційних ресурсах ГУ ДПС у м. Києві відсутні відомості стосовно подання Товариством звітності за 2018-2023 рр. Згідно останньої фінансової звітності Товариства на 31.12.2018 прибуток за звітний період та аналогічний період попереднього року відсутній.

Отже, з матеріалів виконавчого провадження, вбачається, що у боржника відсутнє будь-яке нерухоме та/або рухоме майно, у боржника не має будь-яких доходів на території України та/або банківських рахунків.

Таким чином, державним виконавцем було здійснено ряд необхідних виконавчих дій з метою розшуку боржника та його доходів, розшуку самого боржника та його примусового приводу до відділу державної виконавчої служби, а отже проведені всі необхідні виконавчі дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», які виявилися без результатними.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України «Про виконавче провадження».

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ст. 13 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право вільно пересуватися і обирати собі місце проживання в межах кожної держави. Кожна людина має право покинути будь-яку країну, включаючи й свою власну, і повертатися у свою країну.

Свобода пересування гарантована ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі Конвенції), частина друга якої передбачає: «Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною». При чому згідно ч. 3 указаної статті на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення прав громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Як зазначено у листі Верховного суду України від 01.02.2013 р. «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» у судовій практиці постає питання про визначення поняття «ухилення» боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, оскільки в Законі України «Про виконавче провадження» його значення не розкрито.

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про примусове тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього виконавчим документом зобов`язань. Для цього, перш за все, є необхідним встановити факт обізнаності боржника про відкрите виконавче провадження та необхідності вчинення дій щодо виконання виконавчого документа.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Статтею 76 зазначеного Закону передбачена відповідальність за невиконання законних вимог державного виконавця та порушення вимог цього Закону.

Разом з тим чинне законодавство не містить визначення поняття «ухилення», практика Конституційного Суду України щодо його офіційного тлумачення відсутня.

У сучасній українській мові слово «ухилення» тлумачиться так: 1) відступати, відхилятися, вивертатися;

2) намагатися не робити чого-небудь, не брати участі в чомусь; уникати; 3) навмисно не давати відповіді на запитання або говорити про щось інше.

Отже, з огляду значення словосполучення «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та у Законі України «Про виконавче провадження», позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», як то утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з`являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Вирішуючи питання чи є ухилення боржника від виконання зобов`язань свідомим, суд має враховувати комплекс процесуальних дій, які були вжиті державним виконавцем для виконання рішення суду.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та підтвердженим матеріалами виконавчого провадження.

Встановлення наявності зобов`язання у боржника, в даному випадку грошового зобов`язання щодо сплати заборгованості, та факту ухилення останнього від його виконання (бездіяльність, свідоме невиконання зобов`язання), дозволяють при вирішенні подання керуватись положеннями частини 1 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», згідно з якою громадянинові України, який має паспорт для виїзду за кордон, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо такий громадянин ухиляється від виконання зобов`язань покладених на нього судовим рішенням, - до виконання цих зобов`язань.

У зв`язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Згідно Закону України «Про виконавче провадження» сторони можуть реалізовувати свої права і обов`язки у виконавчому провадження самостійно або через представників. Повноваження представника повинні бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до вимог закону.

Як убачається з матеріалів справи, з моменту винесення рішення суду боржник не бажає добровільно, навіть частково сплатити заборгованість, а враховуючи відсутність у боржника будь-якого рухомого та нерухомого майна, відсутність доходів та пенсії, відповідно, не має іншого дієвого способу ніж тимчасового обмеження у виїзді за кордон боржника.

Відповідно до листа Міністерства юстиції України, Адміністрації Державної прикордонної служби України від 27 травня 2008 року № 25-32/463 аналіз норм чинного законодавства, зокрема, Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», свідчить про те, що наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України, причому питання щодо такого обмеження вирішується судом.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Отже, суд дійшов висновку, що боржник , будучи обізнаним про свої зобов`язання, досить тривалий час, не вчиняє жодних дій, направлених на виконання рішення суду, вимоги державного виконавця не виконанні, декларації не надав, не надав інформації про наявність у нього банківських рахунків та майна, натомість, боржник свідомо не виконує належні зобов`язання та ухиляється від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням.

Вжиті приватним виконавцем заходи бажаного результату не дали.

Відповідно до частин 1-4 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Таким чином, із системного аналізу вищезазначених норм вбачається наявність правових підстав для задоволення подання державного виконавця щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за кордон.

Керуючись ст.124 Конституції України, ЗУ «Про виконавче провадження», Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст. 441 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Подання головного державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ткачової Катерини Володимирівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 , до виконання ним зобов`язань, покладених на нього в рамках зведеного виконавчого провадження НОМЕР_6 з виконання виконавчих документів, а саме:

- виконавчого листа № 753/7530/17 виданого 19.03.2019 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової суми у розмірі 368 097,01 грн.;

- виконавчого листа № 753/7530/17 виданого 19.03.2019 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат у розмірі 3 680,97 грн.;

- виконавчого листа № 753/24300/18 виданого 15.01.2020 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 180 203,93 грн.;

- постанови Управління патрульної поліції в м. Києві про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3486119 від 27.11.2020 р. про стягнення на корить держави, згідно ч.2 ст. 308 КУпАП, подвійного розміру штрафу в сумі 510 грн.;

- постанови Управління патрульної поліції в м. Києві про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4396304 від 24.06.2021 р. про стягнення на корить держави, згідно ч.2 ст. 308 КУпАП, подвійного розміру штрафу в сумі 1 020 грн.;

- виконавчого листа № 753/25216/18 виданого 20.06.2022 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 327 153 грн. 14 коп.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА