Справа № 368/513/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2023 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І.

при секретарі Дерев`янко Я.С.

з участю представник відповідача адвоката Матюшенкова Д.В.

розглянувши в судовому засіданні в м. Кагарлику Київської області заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 03.06.2016 р. за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Кагарлицької міської ради, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_3 , Управління Держгеокадастру у Кагарлицькому районі про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, відновлення стану земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В :

З 05 вересня 2022 р. в провадженні судді Шевченко І.І. перебуває цивільна справа за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 03.06.2016 р. за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Кагарлицької міської ради, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_3 , Управління Держгеокадастру у Кагарлицькому районі про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, відновлення стану земельної ділянки, в якій ухвалою суду від 27.05.2022 року було відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Заявник (позивач) у судове засідання не з`явився, свого представника не направила, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Матюшенков Д.В. просить врахувати, що ні заявник позивач, ні її представник в судові засідання в третє не з`явилися, причини неявки суд не повідомили, а тому є всі підстави для залишення заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 03.06.2016 р. за нововиявленими обставинами без розгляду у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання.

Інші учасники у судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду. Заяв та клопотань не надходило.

Суд, вислухавши представника відповідача та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

До Кагарлицького районного суду Київської області звернулася ОСОБА_1 із заявою про перегляд рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 03.06.2016 р. за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Кагарлицької міської ради, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_3 , Управління Держгеокадастру у Кагарлицькому районі про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, відновлення стану земельної ділянки.

27 травня 2022 року провадження для розгляду заяви про перегляд рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 03.06.2016 р. за нововиявленими обставинами було відкрито та призначено судовий розгляд.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник (позивач) повторно не з`явилася в судові засідання, про день та час розгляду справи, що були призначені на 07.10.2022 р., 07.11.2022 р., 02.12.2022 р., 26.12.2022 р., 11.01.2023 р. та 23.01.2023 і сторона заявника (позивача) повідомлялась належним чином.

На судове засідання, яке було призначено на 07.10.2022 р. заявником ОСОБА_1 було подано клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із зміною адвоката.

На судове засідання, яке було призначено на 04.11.2022 р. заявником ОСОБА_1 було подано клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із відсутністю адвоката.

На судове засідання, яке було призначено на 02.12.2022 р. заявником ОСОБА_1 було подано клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із не призначенням адвоката.

Представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Матюшенковим Д.В. надано відповідь отримано ним 30.11.2022 р. від Білоцерківського місцевого центру з наданням безоплатної вторинної правової допомоги щодо надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 , згідно якої 10.10.2022 р. до Білоцерківського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від ОСОБА_1 надійшла заява про відмову від адвоката Токовенка Сергія Анатолійовича. В даній заяві не зазначено про потребу у заміні адвоката та підстави такої заміни. Білоцерківським місцевим центром заяву прийнято, надання безоплатної вторинної правової допомоги за дорученням № 128 від 14.06.2022 р. адвокатом Токовенко С.А. припинено.

На судове засідання, яке було призначено на 26.12.2022 р. представником заявника ОСОБА_1 ОСОБА_4 було подано клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з пошуком адвоката.

Згідно із ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналогічні норми передбачені й п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, з яких слідує, що суд своєю ухвалою залишає заяву без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Згідно положень, визначених у постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» № 11 від 17.10.2014 року, при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, серед іншого, розумність строків розгляду справи судом (п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні Європейського Суду від 03.04.2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, суд вважає, що стороною позивача неналежно здійснюються його процесуальні права і виконуються процесуальні обов`язки, що виражається у відсутності інтересу до поданої до суду позовної заяви.

Суд наголошує, що позивач повинен добросовісно використовувати свої процесуальні права, адже процесуальні кодекси, як і інші закони, розраховані на добросовісне їх використання. У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Таким чином, сторона позивача не позбавлена була обов`язку цікавитись щодо того, на якому етапі розгляду перебуває цивільна справа, провадження по якій відкрито на підставі пред`явленого ним же позову, отже нехтування своїми процесуальними обов`язками об`єктивними причинами не обумовлено.

Сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Також, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавиться провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізовуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Тому, у зв`язку з наведеним положення п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, яким передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин або повторно не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

При цьому причини повторних неявок позивача до суду, правового значення не мають, оскільки положення закону (ч. 5 ст. 223 ЦПК України) направлене на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, що відповідає вимогам ст. 44 ЦПК України, згідно з якою особи, які беруть участь в справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено вище, заявник (позивач) в судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про розгляд справи, її неявка має ознаки повторності, заяви про розгляд справи у відсутності заявника (позивача) до суду не надходило.

В постанові Верховного Суду від 17.04.2019 р. (у справі № 759/9229/15-ц) зазначено, що процесуальний закон не містить вимог про необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути й поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки заявника (позивача), суд повинен залишати позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторний характер неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Alimentaria Sanders S.A. v. Spain», заява № 11681/85, Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Необхідно враховувати, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в судовому розгляді, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В пункті 3 частини першої статті 257 ЦПК України слова «може», «має право», «за власної ініціативи» та інші законодавцем не застосовані. Отже, не передбачено можливість інших варіантів дій суду, окрім залишення заяви без розгляду. З огляду на зазначене повноваження суду залишити заяву без розгляду не є дискреційним, а відносяться до імперативних.

Отже, відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України в разі повторної неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, суд зобов`язаний залишити позов без розгляду.

Відтак суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії заявника (позивача) та залишати заяву без розгляду у разі повторної неявки до суду належно повідомленого заявника (позивача), від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі.

Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору, зокрема, забезпечує захист інтересів відповідача, який вимушений витрачати час, кошти на свою чи представника явку в судові засідання.

За вищевикладених обставин суд вважає, що відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства заява підлягає залишенню без розгляду у зв`язку з повторною неявкою заявника (позивача) в судове засідання, яким не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин неявки, відповідно до яких суд міг би з`ясувати поважність причин такої неявки, та відсутність заяви про розгляд справи без заявника (позивача).

Згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись Цивільного процесуального кодексу України, Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 03.06.2016 р. за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Кагарлицької міської ради, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_3 , Управління Держгеокадастру у Кагарлицькому районі про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, відновлення стану земельної ділянки залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику ОСОБА_1 право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст судового рішення у формі ухвали складено 24.01.2023 р.

Суддя І.І. Шевченко