Справа № 575/1047/23
Провадження № 2-с/575/4/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2023 р. смт. Велика Писарівка

Суддя Великописарівськорго районного суду Сумської області Савєльєва А.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «СУМИГАЗ ЗБУТ», адреса: вул. Шишкарівська, 12/3 м. Суми, про скасування судового наказу,

УСТАНОВИВ:

6 жовтня 2023 року Великописарівським районним судом Сумської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» заборгованість за спожитий природний газ по особовому рахунку в сумі 9305 грн. 28 коп. та судовий збір в розмірі 268,40 грн.

24 жовтня 2023 року до суду надійшла заява від ОСОБА_1 про скасування судового наказу, в якій він просить скасувати судовий наказ, висловлює свою незгоду з заявленими вимогами, а також прохає судові витрати покласти на стягувача.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Суддею встановлено, що копію оскаржуваного судового наказу ОСОБА_1 отримала 13 жовтня 2023 року (рекомендованне повідомлення про вручення поштового відправлення), останнім днем подання заяви про скасування зазначеного судового наказу до суду є 27 жовтня 2023 року. Таким чином ОСОБА_1 своєчасно звернулася з заявою про скасування судового наказу і поновлення строку для звернення до суду не потребує.

Згідно положень ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Відповідно до роз`яснень, які викладені у п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних спорів «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2012 року, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення. Отже, виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги стягувача, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу. Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. Суддею встановлено, що між боржницею та стягувачем існує спір щодо наявності заборгованості, тому наведені заявником обставини можуть бути перевірені судом лише під час розгляду справи в порядку позовного провадження. Підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, передбачених ст. 170 ЦПК України суддею не встановлено. Перевіривши доводи заяви про скасування судового наказу, дослідивши та проаналізувавши матеріали цивільної справи, беручи до уваги, що наказне провадження є безспірним, підстави для повернення заяви про скасування судового наказу відсутні, вважаю, що викладені у заяві про скасування судового наказу заперечення проти вимог заяви про видачу судового наказу потребують додаткового дослідження, оскільки між стягувачем та боржниками виник спір щодо наявності заборгованості, який підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, у зв`язку з чим приходжу до висновку, що судовий наказ про стягнення заборгованості за спожитий газ підлягає скасуванню, а заява про скасування судового наказу підлягає задоволенню.

Водночас, вважаю за необхідне роз`яснити, що відповідно до ст. 171 ЦПК України, стягувач (заявник) має право звернутися до суду із тими самими вимогами про стягнення заборгованості за оплату за спожитий природній газ в порядку спрощеного позовного провадження.

Заявниця ОСОБА_1 просить судові витрати покласти на стягувача, а саме на Товариство з обмеженою відповідальністю «СУМИГАЗ ЗБУТ».

Згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

На підставі наведеного, керуючись ст. 170, 171, 258-261, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумигаз Збут» про скасування судового наказу - задовольнити.

Скасувати судовий наказ, виданий Великописарівським районним судом Сумської області 6 жовтня 2023 року по справі N 575/1047/23 (2-н/575/80/23) про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумигаз Збут» заборгованості за спожитий газ по особовому рахунку в сумі 9305 грн. 28 коп. (дев`ять тисяч триста п`ять гривень двадцять вісім копійок) та судового збору в розмірі 268,40 (двісті шістдесят вісім гривень 40 копійок).

В частині покладення судових витрат відмовити.

Роз`яснити Товаристу з обмеженою відповідальністю «Сумигаз Збут» право на звернення з тією самою вимогою до суду у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя А.І.Савєльєва