Справа № 296/2099/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2023 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Маслак В.П.,

за участю секретаря судового засідання Годлюк А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої, просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її користь аліменти на утримання, як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, в твердій грошовій сумі у розмірі 5 000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23 - річного віку.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що навчається у ОСОБА_3 ІІ на денній формі першого курсу, на відділені Міжнародні відносини, на безкоштовній основі, без отримання стипендії.

Позивач вказує, що оскільки навчається на денній формі, позбавлена можливості працювати та забезпечувати себе матеріально. Також зазначає, що наразі перебуває на повному утримані матері. Витрати на утримання позивача становлять в середньому 15000,00 грн. щомісячно, які включають в себе витрати на оренду житла, харчування, проїзд, ліки, одяг, взуття, засоби гігієни. Також позивач вказує, що батько ОСОБА_2 ухиляється від надання фінансової допомоги, а тому просить задовольнити вимоги позовної заяви у повному обсязі.

Згідно відзиву на позовну заяву від 25.05.2023р. ОСОБА_2 стверджує, що договір оренди житлового приміщення, засвідчений українським нотаріусом та долучений до матеріалів справи, не може бути належним доказом на підтвердження витрат позивача на оренду житла. На думку відповідача, ОСОБА_1 не надала доказів на підтвердження того, що він має змогу надавати матеріальну допомогу. Вказує, що має проблеми зі здоров`ям, перебуває лікування та фактично не може фізично працювати. З огляду на вищезазначене, враховуючи матеріальне становище, відсутність стабільної високооплачуваної роботи та стан здоров`я ОСОБА_2 стверджує, що не має фізичної можливості сплачувати аліменти.

Ухвалою суду від 04.08.2023р. відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, була повідомлена про час та місце розгляду справи. В матеріалах справи від 10.10.2023р. наявна заява про розгляд справи без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про отримання судової повістки на 11.10.2023р.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 16.06.2004р. серії НОМЕР_1 (а.с. 45).

Згідно довідки від 07.10.2022р. № WNS-156288/22, виданої Люблинським Католицьким Університетом Іоанна Павла ІІ, переклад якої з польської на українську мову засвідчено перекладачем, вбачається, що ОСОБА_1 в навчальному році 2022/2023 є студенткою І курсу на відділені Міжнародні відносини (навчання 3-річне І ступеню, денна форма). Передбачуваний термін закінчення навчання: 30.09.2025р. (а.с. 48).

З договору оренди житлового приміщення від 01.01.2023р. у м. Люблин, переклад якого з польської на українську мову засвідчено перекладачем, ОСОБА_1 орендує квартиру зі щомісячною оплатою в розмірі 2400 злотих, що з розрахунку на трьох орендарів становить 800 злотих (що згідно з курсом НБУ на 08.03.2023р. становить 6656,00 грн) на одного (а.с. 50-51).

Відповідно до наданих позивачем документів, вбачається, що ОСОБА_1 з періодичністю у три місяці приїздить додому (м. Житомир) та витрачає кошти на квитки, що в загальному розмірі в обидві сторони становить 2438,00 грн. (а.с. 52-54).

Згідно з наданими ОСОБА_2 доказами, останній має захворювання хребта, що підтверджується консультативним висновком лікаря-вертибролога, йому рекомендовано обмеження фізичного навантаження, призначено лікування (а.с. 98-99).

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку передбаченого ч.5 ст.157 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до п. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 6 від 15.05.2006 судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Частиною 1 ст. 200 Сімейного кодексу України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 200 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Положеннями статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача є законними.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягає до стягнення, суд враховує, що ОСОБА_1 безоплатно навчається на денній формі, грошове забезпечення (стипендію) не отримує, має додаткові витати на оплату житла та проїзд. В свою чергу, відповідач є особою працездатного віку, має захворювання хребта. При цьому, суду не надано доказів наявності у відповідача групи інвалідності, висновків МСЕК на предмет протипоказань до праці. Відповідач не має на своєму утриманні непрацездатних осіб, неповнолітніх дітей (доказів протилежного суду не надано). Доказів того, що відповідач не взмозі надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дочці, яка продовжує навчання, суду не надано.

Враховуючи встановлені судом обставини, принцип рівності обов`язку батьків щодо утримання дітей, суд дійшов висновку про необхідність визначення аліментів у розмірі 4000,00грн. щомісячно на утримання дитини, яка продовжує навчання.

За вказаних обставин позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідності до ст. 191 сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Також з відповідача згідно ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 223, 259, 263, 264, 265, 280-281, 430 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн. щомісячно, починаючи з 08.03.2023 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_1 23 - річного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід державного бюджету України судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. П. Маслак