Справа № 138/653/23
Провадження №:2/138/390/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2023 м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуючого судді Київська Т.Б.,

за участі: секретаря Коріняк К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області цивільну справу за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства «Деметра плюс» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Фермерське господарство «Основа роду» про усунення перешкод у користуванні майном та стягнення матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, який мотивований тим, що відповідач у даній справі є власником земельної ділянки площею 3,1975 га, яка знаходиться в землях Вендичанської селищної ради. 01.09.2012 між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки терміном на 10 років. В зв`язку з введенням на території країни воєнного стану було внесене зміни до деяких законодавчих актів, в тому числі і до Земельного кодексу України, а саме саме про те, що договори оренди землі, строк дії яких закінчується під час дії на території України воєнного стану вважаються поновленими на один рік без волевиявлення сторін. Восени 2022 року позивач розпочав підготовку земельної ділянки до весняно-польових робіт в результаті чого поніс витрати.

Незважаючи на те, що позивач повідомив відповідачу про автоматичне продовження їх договору ОСОБА_1 почала чинити позивачу перешкоди в користуванні орендованою земельною ділянкою, чим також спричинила позивачу матеріальні збитки.

Враховуючи викладене вище, позивач просить суд ухвалити рішення яким зобов`язати відповідача не чинити перешкоди ПСП «Деметра Плюс» в користуванні земельною ділянкою до 01.09.2023 та стягнути з ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 15612 грн. 48 коп.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23.05.2023 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 24.07.2023 було вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 24.08.2023 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ФГ «Основа роду».

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 17.10.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Представник позивача подала до суду клопотання про проведення судового засідання без її участі. Позовні вимог підтримала.

Відповідач про час та місце судового засідання повідомлялась завчасно та належним чином за зареєстрованим місцем проживання.

Представник третьої особи про час та місце судового засідання повідомлявся завчасно та належним чином за місцем знаходження.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За відсутності будь-яких клопотань від відповідача та третьої особи, які неодноразово повідомлялись про розгляд даної цивільної справи, враховуючи зміст клопотання представника позивача, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого висновку.

Відповідачу на підставі державного акту на право приватної власності на землю належить земельна ділянка площею 3,20 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована території Серебринецької сільської ради (тепер Вендичанської селищної ради) (а.с.26).

01.09.2012 між сторонами спору укладено договір оренди землі, згідно умов якого відповідач передала позивачу в оренду вказану вище земельну ділянку з кадастровим номером 020000017. Договір укладено строком на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (а.с.23).

Крім того, пунктом 36, 37 передбачено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. Дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Також, згідно пункту 43 вказаного вище договору, цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (а.с.24).

Даний договір оренди землі зареєстрований у відділі Держкомзему у Могилів-Подільському районі про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 03.12.2012 за №04664 (а.с.24 зворотна сторона).

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161-XIV (далі Закон №161), яка діяла до 01.01.2013, договір оренди землі набуває чинності після його державної реєстрації. А згідно зі ст. 20 зазначеного Закону, укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації.

Згідно ч. 3 ст. 640 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 №435-IV (далі ЦКУ), яка була чинною до 01.01.2013, передбачала, що договір, який підлягає державній реєстрації, є укладеним із моменту його державної реєстрації.

Водночас, застосовуючи до договорів оренди землі, підписаних до 01.01.2013, статті 18 і 20 Закону №161 та ч. 3 ст. 640 ЦКУ (у редакції, що була чинною на момент підписання таких договорів), Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.01.2020 по справі №322/1178/171 зазначила, що для визначення початку перебігу та закінчення строку дії саме договору оренди землі має значення не момент його підписання, а момент вчинення реєстраційних дій. До того ж оскільки моменти укладання договору та набуття ним чинності збігаються (ч. 2 ст. 631 ЦКУ), то моментом укладання договору оренди земельної ділянки на час дії зазначеної редакції ч. 3 ст. 640 ЦКУ є саме його державна реєстрація, якщо сторони договору не передбачили в договорі інше відповідно до ч. 3 ст. 631 ЦКУ. Аналогічні висновки ВП ВС викладено і у постанові від 23.06.2020 у справі №696/1693/15-ц2.

З такої позиції ВП ВС слідує, що саме з дати державної реєстрації починає свій відлік строк дії договору оренди землі, який укладено до 01.01.2013. Відповідно, від такої дати обраховується й дата закінчення строку дії такого договору (шляхом відрахування від неї передбаченої договором кількості років).

З аналізу зазначеного вище, можливо зробити висновок, що договір оренди землі від 01.09.2012 укладений між сторонами набув чинності з моменту його реєстрації. Більш того, як уже зазначалось вище, таке саме положення є і в самому договорі оренди. Тобто, строк дії договору розпочався з 03.12.2012 та закінчився в грудні 2022 року.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду у постанові від 29.03.2023 по справі № 536/376/22 (провадження № 61-47св23) дійшов висновку, що у період з із 07 квітня 2022 року до 19 листопада 2022 року діяв пункт 27 розділу X «Перехідні положення» ЗК України у редакції Закону України від 24 березня 2022 року № 2145-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану», який передбачав, що під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: вважаються поновленими на один рік без волевиявлення сторін відповідних договорів і без внесення відомостей про поновлення договору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно договори оренди, суборенди, емфітевзису, суперфіцію, земельного сервітуту, строк користування земельними ділянками щодо яких закінчився після введення воєнного стану.

Отже, законом прямо визначено юридичний факт, з яким закон пов`язує поновлення дії договорів оренди саме без волевиявлення сторін, а тому висновки апеляційного суду про те, що така автоматична пролонгація запроваджена законодавцем для спрощення оформлення договорів для сторін, які бажають продовжити ці правовідносини, не відповідає змісту наведених положень закону. Така автоматична пролонгація договорів оренди земельних ділянок діяла до 19 листопада 2022 року, тобто до моменту, коли набрав чинності Закон України № 2698-IX«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель».

Узагальнюючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про те, що з дня набрання чинності Законом України № 2698-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель», тобто з 19 листопада 2022 року, автоматична пролонгація договорів оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, укладених з фізичними особами, скасована.

Тобто, враховуючи зазначені вище норми, а також те, що автоматична пролонгація договорів оренди земельних ділянок закінчилась 19.11.2022, то суд дійшов висновку, що строк дії спірного договору оренди землі закінчився 03.12.2022.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що зі змісту заяви датованої лише 21.06.2022, яку як стверджує позивач, надіслано відповідачу з повідомленням про продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди землі, не може розцінюватись судом, як пропозиція продовжити строк дії договору оренди, оскільки така пропозиція відсутня. Більш того, до пропозиції щодо продовження строку дії договору орендар повинен був бути наданий проект додаткової угоди до договору оренди землі та докази надсилання такої угоди суду не надано.

Більш того, як зазначалось вище, така заява складена поза строками визначенними договором оренди землі, оскільки таке право орендар мав лише не пізніше 30 днів до закінчення терміну дії такого договору.

Щодо тверджень позивача про те, що відповідач чинить перешкоди в користуванні земельною ділянкою, а саме самовільно встановила межі земельної ділянки, переорала оброблену під певну сільськогосподарську культуру земельну ділянку, чим також спричинила матеріальні збитки ПСП «Деметра Плюс» на суму 15612 грн. 48 коп., а також те, що після звернення до правоохоронних органів продовжує не допускати техніку для подальшого обробітку земельної ділянки суд вважає, що позивачем на підтвердження зазначеного не надано достатніх та допустимих доказів, а самі по собі лише лист поліції та довідка позивача, які додано до позову не підтверджує такі обставини.

Так, в поданій суду довідці вказано лише про те, що затрати понесені підприємством в листопаді 2022 року на обробіток спірної земельної ділянки, складають 15612 грн. 48 коп. та які, зокрема, складаються з витрат на дизельне пальне, дискування грунту, заробітної плати тракториста, внесення мінеральних добрив та карбаміду. Разом з тим, в довідці не вказано, що до моменту закінчення договору позивач засіяв земельну ділянку відповідача (а.с.33).

Відповідно, не обгрунтовано позивачем те, що слід усунути йому перешкоди в користуванні земельною ділянкою з боку відповідача на час звернення до суду з даним позовом чи на час вирішення спору судом.

Щодо того, чи взагалі була завдана позивачу шкода у зв`язку з тим, що він провів восени 2022 року на земельній ділянці відповідача роботи, які описані в зазначеній вище довідці, то суд не вважає таку обставину також доведеною, оскільки без доведення факту засіву земельної ділянки та права на збір врожаю дії про які стверджує позивач в разі їх дійсного проведення, фактично були вчиненні на його розсуд, оскільки він мав розуміти, що при закінченні дії договору оренди землі в грудні 2022, він не буде мати права засівати таку ділянку на весні 2023 року, а його твердження щодо подовження дії договору оренди в силу закону є помилковими, що встановлено судом вище.

Також, в листі ГУ НПУ у Вінницькій області від 04.11.2022 №12316/223/05-2022, зокрема, зазначено, що Могилів-Подільським відділом поліції здійснено перевірку заяви позивача, щодо того, що невідомі особи здійснили ріллю землі на земельних ділянках, які перебувають в його оренді і лише опитано громадян, до яких належить і відповідач, та встановлено, що дані особи відмовляються продовжувати оренду їх земельних ділянок з ПСП «Деметра плюс». Зважаючи на викладене вище, рекомендовано звертатись до суду, оскільки факти, викладені у зверненні позивача є цивільно-правовими відносинами (а.с.39).

Разом з тим, у зазначеному вище листі, не вказано про те, що саме відповідач ОСОБА_1 вчинила будь-які із тих дій про які стверджує позивач.

Враховуючи викладене вище, а також те, що строк дії договору оренди землі від 01.09.2012 закінчився ще в грудні 2022 року, суд дійшов висновку про необгрунтованість заявлених позовних вимог щодо усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою належної відповідачу ОСОБА_1 на праві приватної власності, так, як і про недоведеність вимог щодо завдання матеріальної шкоди позивачу та її розміру, а відтак у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.18 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161-XIV, Законом України № 2145-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану», Законом України № 2698-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель», п. 27 розділу X «Перехідні положення» ЗК України, ст. 640 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 №435-IV, ст. 12, 13, 81, 89, 141, 178, 223, 247, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні цивільного позову Приватного сільськогосподарського підприємства «Деметра плюс» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Фермерське господарство «Основа роду» про усунення перешкод у користуванні майном та стягнення матеріальної шкоди відмовити.

Судові витрати по справі залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення. Учасник справи якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Приватне сільськогосподарське підприємство «Деметра Плюс», місце знаходження: 24014, вул.В.Ігнатьєва, 4, с.Серебринці, Могилів-Подільського району, Вінницької області, Код ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Третя особа: Фермерське господарство "Основа роду", місце знаходження: вул. Колгоспна, 17-в, смт Стрижавка Вінницький район, Вінницька область, Код ЄДРПОУ - 38503740.

Суддя: Т.Б.Київська