Ухвала

20 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 534/88/23

провадження № 61-14809ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Чернушенком Володимиром Юрійовичем, на постанову Полтавського апеляційного суду від 14 вересня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суд і позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 02 липня 2008 року №б/н. Просило стягнути із відповідача заборгованість за кредитом станом на 20 грудня 2022 року у розмірі 57 093,15 грн, із яких: 48 871,24 грн - заборгованість за тілом кредиту; 8 221,91 грн - заборгованість за простроченими відсотками; а також 2 684,00 грн судового збору.

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 13 березня 2023 року у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 14 вересня 2023 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задоволено, рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 13 березня 2023 року скасовано та постановлено нове, яким позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 02 липня 2008 року № б/н станом на 20 грудня 2022 року у розмірі 57 093,15 грн. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» судові витрати у розмірі 6 710,00 грн.

13 жовтня 2023 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду апеляційної та залишити в силі рішення суду першої інстанції, вирішити питання щодо судових витрат.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України передбачено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У цій справі ціна позову становить 57 093,15 грн, а тому справа є малозначною в силу закону.

У касаційній скарзі заявник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та має для заявника виняткове значення. Вказує, що прийняття рішення суду про задоволення позову банку при подібних обставинах за відсутності встановлення факту вчинення відповідачем зазначених дій чи бездіяльності призведе до безпідставного стягнення грошових коштів із завідомо невинної особи - споживача банківських послуг, який є слабшою стороною у правових відносинах з банком при розгляді інших справ. Також зазначає, що справа має для нього виняткове значення, адже стягнута судом апеляційної інстанції сума в розмірі 63 803,15 грн (57 093,15 - заборгованість за кредитним договором та 6 710,00 - судові витрати) є дуже значною для нього, тому виконання такого рішення поставить його в скрутне матеріальне становище, враховуючи те, що він є непрацездатною особою, має важкі захворювання, на лікування яких витрачає багато коштів, а дохід отримує лише у вигляді пенсії, сторонньої матеріальної допомоги не має. Проте ОСОБА_1 не обґрунтовує, чому саме касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики і що саме ця справа має виняткове значення для відповідача. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженим судовим рішенням. І, відповідно, не свідчить, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа має виняткове значення для відповідача.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Вказівка в резолютивній частині постанови Полтавського апеляційного суду від 14 вересня 2023 року про можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржене рішення ухвалено у малозначній справі.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 14 вересня 2023 року у справі № 534/88/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

І. О. Дундар

В. І. Крат