Провадження № 2/756/1616/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2023 року суддя Оболонського районного суду м.Києва Майбоженко А.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2022 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» (надалі - ТОВ «ФК «Ріальто») звернулося до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором № 4-1 від 17.08.2021 року, яка виникла станом на 21.11.2022 року у загальному розмірі 15 778,00 грн та судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.08.2021 року між ТОВ «ФК «Ріальто» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 4-1, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 4 900,00 грн, строком на 10 днів, шляхом переказу на її платіжну картку, емітовану АТ «ТАСКОМБАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,2 % від суми кредиту за кожен день користування та 4,0 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію. Після підписання договору у позичальника виникає можливість для завантаження Договору з особистого кабінету, тому позичальник має змогу в будь-який час ознайомитися з умовами Договору. Одноразовий ідентифікатор 146751 направлявся відповідачу 17.08.2021 року о 14.05 год. шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер НОМЕР_1 , який вказувався при реєстрації. Кредитний договір був підписаний 17.08.2021 року о 14 год. 06 хв. шляхом введення одноразового ідентифікатора 146751 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua. Кредитні кошти були відправлені відповідачу 17.08.2021 року на платіжну картку НОМЕР_2 емітовану АТ «ТАСКОМБАНК».

Кредитор свої зобов`язання за вказаним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у встановленому договором розмірі, у свою чергу відповідачкою порушено умови кредитного договору, а саме допущена прострочена заборгованість зі сплати основного боргу та нарахованих відсотків. Таким чином, у зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань за вказаним договором у відповідача виникла заборгованість, що станом на 21.11.2022 року становить 15 778,00 грн.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 10.02.2023 рокуза вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Судом в ухвалі зазначено, що відповідач протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі має право подати письмовий відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи його заперечень, який повинен відповідати положенням ст. 178 ЦПК України.

Проте станом на 17 жовтня 2023 року відповідачем письмовий відзив не подано, у зв`язку з чим суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами..

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 17.08.2021 року між ТОВ «ФК «Ріальто» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 4-1, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 4900 грн (а.с. 9-10).

Відповідно до п. 1.3 Договору, строк надання кредиту та строк дії договору становить 10 днів, але в будь-якому випадку строк користування грошовими коштами, наданими у кредит не може становити менше 3 (трьох) календарних днів. Строк надання кредиту може бути продовжений в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Згідно п. 1.2 Договору, сторони погодили наступну процентну ставку за користування кредитом - 2,2 % від суми кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 803%) користування кредитом у межах строку, визначеного в п.1.3. цього Договору.

Відповідно до п. 3.3. Договору, у випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених п. 1.3. Договору (з урахуванням пролонгації строку дії Договору), позичальник сплачує Товариству плату за неправомірне користування кредитом за процентною ставкою - 4,0 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день користування (річна процентна ставка становить 1460,00 %) кредитом понад строк, зазначений у п. 1.3 цього Договору.

Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію.

У відповідності до порядку, визначеному ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідач зареєструвався на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua, для чого пройшов ідентифікацію та верифікацію особи (заповнив анкету-заяву з зазначенням ПІБ, даних паспорту, РНОКПП, місця проживання, місця реєстрації, зазначила реквізити картки для отримання кредиту), підтвердила номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, здійснив акцептування Кредитного договору, шляхом надсилання електронного повідомлення підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до довідки ТОВ «Девелопмент Інновейшинс», одноразовий ідентифікатор 146751 направлявся та був доставлений 17.08.2021 року о 14 год. 05 хв. шляхом надсилання смс-повідомлення на мобільний номер НОМЕР_1 за допомогою сервісу ТОВ «Мобізон» (а.с. 13).

Кредитний договір був підписаний 17.08.2021 року о 14 год. 06 хв. шляхом введення одноразового ідентифікатора 146751 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua.

ТОВ «ФК «Ріальто» було перераховано на картковий рахунок відповідачці позику в розмірі 4900,00 грн, що підтверджується чеком № 434466128 від 17.08.2021 року (а.с. 11).

В свою чергу, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, суму кредиту не повернув.

Згідно розрахунку заборгованості за договором № 4-1 від 17.08.2021 року станом на 21.11.2022 року у відповідачки ОСОБА_1 наявна заборгованість у загальному розмірі 15 778,00 грн, з яких: 4900 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 1078,00 грн - прострочена заборгованість по несплаченим процентам; 9800, 00 грн - заборгованість по несплаченими процентами за неправомірне користування грошовими коштами, згідно п. 3.3 Договору (а.с. 15).

Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Порядок укладення договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

За змістом статей 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «ФК «Ріальто» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті https://monetka.ua та https://monetka.com.ua

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні статей 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними.

За таких обставин суд вважає, що договір був укладений та підписаний в електронній формі, і такі дії сторін узгоджуються з вимогами статей 6, 627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.

Відповідно до ст.549 ЦПК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідач належним чином свої зобов`язання за договором не виконав, що призвело до виникнення заборгованості.

Позивачем вона розрахована станом на 16.10.2021 у розмірі 15 778,00 грн., яка складається з: 4 900 грн. - заборгованість за сумою кредиту, 1078,00 грн. - заборгованість за відсотками, 9 800 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за неправомірне користування грошовими коштами, згідно п. 3.3 Договору.

Перевіривши правильність проведених розрахунків, суд вважає, що позивачем обґрунтовано розраховано суму боргу за кредитом в частині заборгованості за сумою кредиту у розмірі 4 900 грн.

Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

На думку суду, користування чужими коштами є правомірним протягом строку, що узгоджений між сторонами у договорі.

Між позивачем та відповідачем узгоджено, що за період з 17.08.2021 року по 27.08.2021 року, остання зобов`язалася перед позивачем на сплату йому процентів за користування кредитними коштами у розмірі 803,00% річних (2,2% на день), що у грошовому вираженні складає 107,8 грн. у день. Всього за правомірне користування чужими коштами за умовами договору відповідач за 10 днів користування кредитними коштами має сплатити позивачу 1078,00 грн.

Після закінчення строку дії договору, користування чужими коштами відповідачем свідчить про порушення ним взятих на себе зобов`язань, а тому є неправомірним.

Неправомірне користування кредитними коштами зумовлює настання відповідальності, визначеної законом.

Статтею 625 ЦК України передбачені спеціальні правові наслідки, які настають у разі прострочення виконання грошового зобов`язання. На боржника покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3.3. Договору, у випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених п. 1.3. Договору (з урахуванням пролонгації строку дії Договору), позичальник сплачує Товариству плату за користування кредитом за підвищеною ставкою 4,0 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день користування (річна процентна ставка становить 1460,00 % кредитом понад строк, зазначений у п. 1.3 цього Договору.

На момент закінчення строку дії договору, відповідач мав прострочену заборгованість по кредиту у розмірі 4 900 грн., заборгованість по відсоткам у розмірі 1078,00 грн., всього - 5 978, 00 грн.

За період з 28.08.2021 року по 16.10.2021 року заборгованість по несплаченим процентам за неправомірне користування грошовими коштами, згідно п. 3.3 Договору становить 9 800 грн. та розраховується наступним чином 4% від суми несвоєчасно повернутого кредиту, тобто 196 грн. за кожен день користування (196 грн. х50 днів).

В зв`язку з вищезазначеним, суд приходить до висновку про задоволення позову, та вважає правильним стягнути з відповідача на користь позивача 4900 грн. - заборгованості за кредитом, 1078,00 заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2 Кредитного договору за ставкою 2,2 % за кожен день користування кредитом у період з 17.08.2021 по 27.08.2021 року, 9 800 грн. заборгованість по несплаченим процентам за неправомірне користування грошовими коштами, згідно п. 3.3 Договору.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до положення ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомогу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», заява № 19336/04).

Вищевказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в додатковій постанові від 24 січня 2019 року у справі № 922/15944/17, яка на підставі положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України має ураховуватися судом при застосуванні відповідних норм.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05.07.2012 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини друга-четверта статті 137 ЦПК України).

Позивачем на підтвердження надання правничої допомоги на суму 9000,00 грн, долучено до матеріалів справи наступні копії документів: договір про надання юридичних послуг № 02/06/2022 від 02.06.2022 року, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , акт приймання - передачі наданих послуг № 11 до Договору № 02/06/2022 від 02.06.2022 року, який має розрахунок та опис робіт (наданих послуг), виконаних за договором про надання юридичних послуг, відповідно до якого вартість юридичних послуг складає 144 000 грн; платіжне доручення №365 від 11.11.2023 року про оплату за надання юридичних послуг; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Верховний Суд дотримується позиції (постанови КГС ВС від 07 серпня 2018 року у справі № 916/1283/17, від 30 липня 2019 року у справі № 902/519/18), що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених вимогами процесуального законодавства. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Верховний Суд у своїх рішеннях зазначив, що для визначення суми відшкодування необхідно керуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанови КГС ВС від 10.10.2018 у справі № 910/21570/17, від 14.11.2018 року у справі № 921/2/18, додаткова постанова КГС ВС від 11.12.2018 року у справі № 910/2170/18, від 10.10.2019 року у справі № 909/116/19, від 18.11.2021 року у справі № 910/15621/19, постанова ВП ВС від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Враховуючи категорію справи, а також обсяг фактичних витрат, понесених стороною позивача, обсягу наданих адвокатом послуг, їх необхідність та доцільність, керуючись принципом законності, співмірності та справедливості, суд вважає обґрунтованим та доведеним розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» заборгованість за кредитним договором №4-1 від 17.08.2021:

4 900 (чотири тисячі дев`ятсот) гривень 00 копійок - заборгованість за кредитом;

1 078 (одна тисяча сімдесят вісім) гривень 00 копійок - заборгованості за відсотками;

9 800 (дев`ять тисяч вісімсот) гривень 00 копійок - заборгованість по несплаченими процентами за неправомірне користування грошовими коштами, згідно п. 3.3 Договору.

9 000 (дев`ять тисяч) гривень - витрат на професійну правничу допомогу;

1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок - сплаченого судового збору.

Дані учасників справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто», , адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Вацлава Гавела, буд. 4.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А.М.Майбоженко