Провадження №: 2/755/6940/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" жовтня 2023 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Марфіна Н.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕПІЦЕНТР К» про стягнення заробітної плати, -

у с т а н о в и л а:

17.10.2023 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕПІЦЕНТР К» про стягнення заробітної плати.

Ознайомившись зі змістом поданої позовної заяви та доданими до неї документами приходжу до висновку про те, що позовна заява не підсудна Дніпровському районному суду м. Києва і має бути передана на розгляд Святошинського районного суду м. Києва, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань місце знаходженням відповідача ТОВ «ЕПІЦЕНТР К» зареєстроване за адресою: м. Київ, вул. Берковецька, 6-К, що територіально відноситься до Святошинського району м. Києва, на який розповсюджується територіальна юрисдикція Святошинського районного суду м. Києва.

У своїй позовній заяві позивачка посилається на положення ст. 28 ЦПК України та зазначає, що вона проживає в АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Дніпровського району м. Києва.

Згідно ч. 1 ст. 28 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Отже, позови, які виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися саме за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання чи перебування позивача, а не за фактичним місцем проживання позивача.

При цьому, із матеріалів позовної заяви не вбачається жодних належних доказів на підтвердження наявності дійсної реєстрації місця проживання позивача у Дніпровському районі м. Києва на час звернення позивача із відповідним позовом до суду.

Зокрема, позивач не був позбавлений можливості підтвердити місце реєстрації свого проживання шляхом надання суду довідки з реєстру територіальної громади м. Києва про своє зареєстроване місце проживання або довідки з Єдиного державного демографічного реєстру про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання, однак матеріали позовної заяви таких документів не містять.

Поряд із цим суд має своїм повноваженням та обов`язком у відповідності до положень ч. 6 ст. 187 ЦПК України здійснювати запити та отримувати інформацію щодо зареєстрованого місця проживання/перебування лише стосовно відповідача, якщо він є фізичною особою.

Повноважень суду на отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) позивача - фізичної особи, чинними нормами цивільного процесуального закону не передбачено. Тож, саме позивач, застосовуючи при подачі позову правила альтернативної підсудності, зокрема положення ч. 1 ст. 28 ЦПК України, мав підтвердити належними, достатніми та достовірними доказами наявність реєстрації свого місця проживання на території, на яку розповсюджується юрисдикція місцевого суду до якого спрямовано позовну заяву.

Однак, зазначених доказів позивач суду не надав, тому відсутні підстави для визначення альтернативної підсудності позову Дніпровському районному суду м. Києва, а відтак справа має бути передана на розгляд Святошинського районного суду м. Києва, як суду на територіальній юрисдикції якого зареєстроване місце знаходження відповідача, тобто за загальними правилами підсудності.

Згідно п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 32, 353-355 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕПІЦЕНТР К» про стягнення заробітної плати - передати на розгляд Святошинського районного суду м. Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали складений та підписаний суддею 19.10.2023 року.

Суддя -