У х в а л а

16 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 2-213/2010

провадження № 61-13846ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Вайленко Ганни Олександрівни на постанову Житомирського апеляційного суду від 31 серпня 2023 року за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія» ФОРІНТ» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитних договорах,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія» ФОРІНТ» (далі - ТОВ «ФК» ФОРІНТ») звернулося до суду з заявою та просило: видати дублікат виконавчого листа у справі №2-213/2010 про стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 кредитної заборгованості для пред`явлення до виконання; визнати причини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання поважними; поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-213/2010 (4) від 22 липня 2010 року на підставі рішення Ружинського районного суду Житомирської області про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») кредитну заборгованість у розмірі 1 553 075 грн.

Ухвалою Ружинського районного суду Житомирської області від 25 травня 2023 року у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Форінт» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 31 серпня 2023 року апеляційну скаргу ТОВ « ФК «ФОРІНТ» задоволено. Ухвалу Ружинського районного суду Житомирської області від 25 травня 2023 року скасовано й ухвалено нове судове рішення про задоволення заяви ТОВ «ФК «ФОРІНТ» щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа. Поновлено ТОВ «ФК «ФОРІНТ» пропущений для пред`явлення виконавчого листа до виконаннястрок відносно боржника ОСОБА_1 у цій справі. Видано ТОВ «ФК «ФОРІНТ» дублікат виконавчого листа № 2-213/2010(4) від 22 липня 2010 року на виконання рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 14 червня 2010 року у справі № 2-213/2010 щодо стягнення кредитної заборгованості у розмірі 1 553 075 грн відносно боржника ОСОБА_1 .

Задовольняючи цю заяву суд апеляційної інстанції виходив з того, що, оскільки судом встановлено та доведено заявником належними та допустимими доказами поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, також доведено факт втрати оригіналу виконавчого листа, тому заява ТОВ «ФК «Форінт» підлягає задоволенню.

У вересні 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Вайленко Г. О., в якій просить оскаржуване судове рішення скасувати й залишити в силі судове рішення першої інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги колегія суддів дійшла наступних висновків.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою у частині оскарження судового рішень щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 24 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 04 липня 2018 року у справі № 337/5253/13-ц (провадження № 61-10084сво18).

Отже, оскарження у касаційному порядку ухвал суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа не передбачено.

Ураховуючи викладене, касаційна скарга в частині поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа не може бути прийнята до провадження, оскільки оскаржувані судові рішення в цій частині (пункт 24 частини першої статті 353 ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

З касаційної скарги вбачається, що судове рішення також оскаржується заявником у частині відмови у видачі дублікатів виконавчих листів, які відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України можуть бути оскаржені у касаційному порядку.

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Частиною шостою статті 394 ЦПК України визначено, що ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Із касаційної скарги вбачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваного судового рішення.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В оцінці застосування наведених норм права Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), зазначила, що якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах установленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив й суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Судами попередніх інстанцій установлено, що рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 14 червня 2010 року у справі № 2-213/2010 стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитними договорами у розмірі 1 553 075 грн.

На виконання вказаного рішення суду Ружинським районним судом Житомирської області видано 22 липня 2010 року виконавчі листи на примусове виконання рішення у справі № 2- 213 /2010.

15 грудня 2014 року Ружинським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, на підставі виконавчого листа № 2-213/2010(4) від 22 липня 2010 року, відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 щодо стягнення на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль», який є правонаступником ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», кредитної заборгованості з ОСОБА_1

28 листопада 2017 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

11 квітня 2018 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «Форінт» укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» набуло статус нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню осіб, які є боржниками ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», зокрема до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .

Ухвалою Ружинського районного суду Житомирської області від 06 липня 2018 року у справі № 2-213/2010 замінено стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Форінт» у виконавчих листах № 2-213(2)2010 року від 22 липня 2010 року.

Листом від 28 серпня 2020 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» повідомив ТОВ «ФК «Форінт», що постанова про повернення виконавчого документу стягувачу № 4581081 від 28 листопада 2017 року з оригіналом виконавчого листа № 2-213(4) від 22 липня 2010 року, відносно боржника ОСОБА_1 на адресу АТ «Райффайзен Банк Аваль» не надходила.

Листом від 01 березня 2021 року Ружинський районний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (далі - Ружинський РВДВС Центрально-Західного МУ МЮ (м. Хмельницький)) надав відповідь ТОВ «ФК «Форінт», що 30 квітня 2018 року копію постанови про повернення виконавчого документу стягувачу разом з оригіналом виконавчого документа було надіслано рекомендованим листом на адресу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (м. Чернігів, пр. Перемоги, 21).

Листом начальника Ружинський РВДВС Центрально-Західного МУ МЮ (м. Хмельницький) від 03 червня 2021 року зазначено, що за даними автоматизованої системи виконавчого провадження ВП - на виконанні у ВДВС у період часу з 15 грудня 2014 року по 28 листопада 2017 року перебувало виконавче провадження № НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа виданого 22 липня 2010 року Ружинським районним судом Житомирської області № 2-213(4) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» кредитної заборгованості у розмірі 1 050 646 грн 08 коп. Виконавче провадження завершено 28 листопада 2017 року. Згідно з розділом ХІ ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву ДВС, приватних виконавців, становить три роки. Виконавче провадження знищено згідно з актом знищення від 29 січня 2021 року. Згідно з даними перевірки книг вхідної кореспонденції та обліку книг виконавчих проваджень переданих державному виконавцеві, за 2018-2020 рр та поточний період 2021 року, автоматизованої системи виконавчих проваджень, виконавчий лист виданий Ружинським районним судом Житомирської області № 2-213(4) від 22 липня 2010 року на повторне виконання до ВДВС не надходив та в провадженні не перебуває.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що після винесення державним виконавцем 28 листопада 2017 року постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, вказаний виконавчий лист повторно на виконання до відділу ДВС не надходив. Доказів, що первісний стягувач отримав виконавчий лист та постанову про повернення виконавчого документа стягувачу суду не надано.

Таким чином, як встановлено судом апеляційної інстанції, що рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 14 червня 2010 року у цій справі № 2-213/2010, яке набрало законної сили, боржниками не виконано, крім того виконавчі листи щодо боржника ОСОБА_3 ще перебувають на виконанні.

Визначено, що ТОВ «ФК Форінт» ще до закінчення присічного трирічного строку почало з`ясовувати місцезнаходження виконавчого листа, який видано Ружинським районним судом Житомирської області № 2-213(4) від 22 липня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 , про що свідчить численна переписка із АТ «РайфайзенбанкАваль» та Ружинським ВДВС у Бердичівському районі Житомирської області Центрально-західного МУ МЮ (м. Хмельницький), і лише після встановлення факту втрати оригіналу виконавчого документа, що є підставою для звернення з відповідною заявою до суду, подало заяву про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа та видачу дубліката виконавчого листа.

Зазначено, що факт відсутності виконавчого документа у стягувача та у ВДВС свідчить про те, що його було втрачено.

Таким чином, встановивши, що оригінал виконавчого листа у справі № 2- 213/2010 втрачено, судове рішення, на підставі якого його видано, не виконано, документи відносно боржника ОСОБА_1 у первісного стягувача відсутні, що свідчить про те, що втрата вищевказаних виконавчих листів відбулась після винесення постанов про повернення виконавчих документів стягувачеві при пересилці їх від органу ВДВС до первісного стягувача АТ «Райффайзен Банк Аваль», котрий не отримував вказаних поштових відправлень, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що наявні правові підстави для видачі дубліката виконавчого листа, оскільки виконавчий лист знаходився на виконанні у ВДВС і був втрачений не з вини первісного та нового стягувача, тобто поза волею належного стягувача.

Відповідно до підпункту 17. 4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

За змістом пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому, виданий він може бути лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець.

Необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Постановою Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) визначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачи дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц, 23 червня 2021 року у справі № 2-162/12 (провадження № 61-14111св20).

З огляду на те, що суд першої інстанції відмовив у поновленні строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання і ухвала суду першої інстанції у цій частині не підлягає касаційному оскарженню, також те, що дублікат виконавчого документа може бути виданий лише у разі звернення із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення такого документа до виконання, слід визнати правильними висновок суду апеляційної інстанцій про задоволення заяви щодо видачі дубліката виконавчого листа.

Отже, з огляду на зміст оскаржуваного судового рішення, правильне застосовування норм права у частині видачі дублікату виконавчого листа є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення. Наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень, відтак є необґрунтованими.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновку суду апеляційної інстанцій не спростовують, на законність судового рішення не впливають, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновком суду щодо їх оцінки, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Керуючись частиною четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Вайленко Ганни Олександрівни на постанову Житомирського апеляційного суду від 31 серпня 2023 року за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія» ФОРІНТ» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитних договорах відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара