С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
____________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/988/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

І. Вступна частина

22 грудня 2023 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

ІІ. Описова частина

У травні 2021 року Позивач АТ «Банк Кредит Дніпро» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 11.05.2021 було відкрито провадження у справі.

Позивач посилається на те, що 21 грудня 2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №5126, згідно з яким Відповідач отримав кредит в сумі 74400,00 гривень на строк до 21 грудня 2024 року з щомісячною комісією за обслуговування кредиту в сумі 3% від суми кредиту в період з 21.12.2019 по 20.04.2021 з подальшим поступовим зниженням комісії до 0,925%, процентною ставкою на строкову заборгованість 0,001% річних, процентною ставкою на прострочену заборгованість - 56,0% річних.

Позивач зазначає, що в порушення умов кредитного Відповідачка належним чином взяті на себе зобов`язання не виконувала та станом на 23 квітня 2021 року мала заборгованість по договору на загальну суму в розмірі 104249,89 гривень, яка включала в себе:

- 73369,31 гривень - заборгованість за тілом кредиту;

- 4,58 гривень - заборгованість за процентами;

- 30876,00 гривень - заборгованості за нарахованою комісією.

З огляду на таке Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості в примусовому порядку.

Представник Позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідачка до суду не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася.

Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутність Сторін на підставі наявних матеріалів справи із постановленням заочного рішення.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеною в постанові від 5 вересня 2022 року N 1519/2-5034/11 (N 61-175сво21) порядок ухвалення судового рішення та його проголошення залежить від того чи судове засідання, яким завершений розгляд справи, відбулось у присутності учасників справи, чи за їхньої відсутності; повне судове рішення було складено чи складання повного судового рішення було відкладено.

У разі розгляду судом справи без виклику учасників справи або учасники справи в судове засідання не з`явились, ухвалення рішення відбувається у такому самому порядку, проте з урахуванням певних винятків: а) рішення не проголошується; б) датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання таке судове засідання не проводиться. У цьому випадку судове рішення не проголошується (частина четверта статті 268 ЦПК України) і датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення (друге речення частини п`ятої статті 268 ЦПК України).

З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.

Відтак, суд зазначає датою ухвалення рішення дату складання повного його тексту, не зважаючи на те, що вона відмінна від дати судового засідання, на яку було призначено розгляд справи.

ІІІ. Мотивувальна частина

Дослідивши наявні в справі письмові докази, суд встановив наступне.

21 грудня 2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №5126, згідно з яким Відповідачка отримала кредит в сумі 74400,00 гривень на строк до 21 грудня 2024 року, зобов`язуючись при цьому щомісяця сплачувати комісію за обслуговування кредиту в сумі 3% від суми кредиту в період з 21.12.2019 по 20.04.2020, та подальшим зменшенням ставки до 2,5%, 1,5% та 0,925% від суми кредиту в сумі. Крім того, Відповідач зобов`язувався сплачувати проценти за користування кредитом в сумі 0,001% річних, а у випадку прострочення заборгованості - проценти за користування кредитом за ставкою 56% річних.

Відповідно до Графіку платежів сторонами визначено, що розмір щомісячного платежу, який включає суму ануїтетного платежу, суму щомісячної комісійної винагороди та суму процентів, складає 2723,04 гривень.

Встановлено, що Відповідачка не виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, і станом на 23 квітня 2021 року мала заборгованість по договору на загальну суму в розмірі 104249,89 гривень, яка включала в себе:

- 66186,95 гривень - заборгованість за тілом кредиту (строкова);

- 7182,36 гривень - заборгованість за тілом кредиту (прострочена);

- 4,58 гривень - заборгованість за процентами;

- 30876,00 гривень - заборгованості за нарахованою комісією.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Разом з тим, згідно з ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції, чинній станом на день укладення договору кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними (Верховний суд України від 06.09.2017 у справі № 6-2071цс16).

З огляду на викладене умова укладеного Договору №5126 про покладення на Відповідачку обов`язку з щомісячної сплати комісії за обслуговування кредиту від суми кредиту є нікчемною, і вимога про стягнення заборгованості за нарахованою комісією, відповідно, задоволенню не підлягає.

В іншій частині розрахунок заборгованості Відповідачки складений згідно з погодженими сторонами умовами договору, підстав для сумніву у його правильності суд не має.

З огляду на викладене, враховуючи порушення Позичальником своїх зобов`язань, суд вважає необхідним захистити права кредитора шляхом часткового задоволення позову про примусове стягнення заборгованості з ОСОБА_1 розмірі 73373,89 гривень.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з ОСОБА_1 підлягає судовий збір в розмірі 2270 гривень.

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 207, 526, 530, 549, 610, 633, 634, 638, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» заборгованість за Кредитним договором №5126 від 21.12.2019 в сумі 73373,89 (сімдесят три тисячі триста сімдесят три грн 89 коп.) гривень, з яких :

- 73369,31 гривень - заборгованість за тілом кредиту;

- 4,58 гривень - заборгованість за процентами;

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

2.Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» судовий збір в розмірі 2270,00 гривень.

3.Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

4.Позивач: Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро», юридична адреса: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, 32; ;

Відповідач: ОСОБА_1 ,зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя: