Ухвала

18 січня 2023 року

м. Київ

справа № 446/53/16-ц

провадження № 61-16014св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

учасники справи:

заявник - Кам`янка-Бузький відділ державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів),

стягувач - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Кам`янка-Бузька районна спілка споживчих товариств,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи заяву Кам`янка-Бузького відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про роз`яснення постанови Верховного Суду від 20 січня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року заступник начальника Кам`янка-Бузького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області (далі - Кам`янко-Бузького районний ВДВС) Гринюх Н. В. звернулася до суду із заявою про встановлення способу та порядку виконання рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 20 липня 2016 року у справі № 446/53/16-ц, на підставі якого 13 січня 2017 року видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики у розмірі 1 740 000,00 грн, інфляційних втрат - 930 900,00 грн, 3 % річних у розмірі 69 600,00 грн та пені - 100 000,00 грн, сплаченого судового збору в розмірі 3 654,00 грн та витрат, пов`язаних із публікацією оголошення в пресі, у розмірі 200,00 грн. Просила суд встановити спосіб та порядок виконання рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 20 липня 2016 року у справі № 446/53/16-ц шляхом звернення стягнення на комплекс будівель, загальною площею 3 530, 20 кв. м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 29 листопада 2017 року, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного суду від 09 вересня 2020 року, у задоволенні заяви відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 21 січня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_4 , задоволено частково. Ухвалу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області

від 29 листопада 2017 року та постанову Львівського апеляційного суду

від 09 вересня 2020 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким заяву заступника начальника Кам`янка-Бузького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Гринюх Н. В. задоволено частково.

Звернуто стягнення на 1/2 частку комплексу будівель загальною площею 3 530,2 кв. м, що знаходиться по АДРЕСА_1 , яка належала на праві власності ОСОБА_3 , з метою виконання рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 20 липня 2016 року у справі № 446/53/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики та зустрічним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним, яким з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто 2 840 500 00,00 грн заборгованості та 3 854,00 грн судових витрат.

У задоволенні заяви заступника начальника Кам`янка-Бузького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Гринюх Н. В. в іншій частині відмовлено.

Короткий зміст заяви про роз`яснення судового рішення

У листопаді 2022 року до Верховного Суду надійшла заява Кам`янка-Бузького ВДВС про роз`яснення постанови Верховного Суду від 20 січня 2021 року, в якій заявник просить роз`яснити зазначену постанову в частині звернення стягнення на 1/2 частику комплексу будівель загальною площею

3 530,20 кв. м, що знаходиться по АДРЕСА_1 , яка належала на праві власності ОСОБА_3 , а саме чи потрібно виділяти частку цього майна в натурі в порядку статті 443 Цивільного процесуального кодексу України.

Доводи заяви зводяться до того, що постановаВерховного Суду від 20 січня 2021 року не виконувалася оскільки тривали судові спори, виконавче провадження поновлено лише 04 лютого 2022 року. При цьому постановою Львівського апеляційного суду від 17 червня 2021 року у справі

№ 446/53/16-ц замінено сторону виконавчого провадження ОСОБА_3 у зв`язку з його смертю на його правонаступника (спадкоємця)

ОСОБА_5 , в межах успадкованого майна - 1/2 частки комплексу будівель загальною площею 3 530,20 кв. м, що знаходиться по АДРЕСА_1 , яка належала на праві власності ОСОБА_3 .

При цьому згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15 листопада 2022 року, право власності на зазначене вище майно (комплекс будівель) зареєстровано по 1/2 частині за ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (сини покійного боржника ОСОБА_3 ).

Посилаючись на різні позиції судів щодо можливості звернення стягнення на майно «без» чи «з» виділенням частки майна в натурі, заявник просить роз`яснити постанову Верховного Суду від 20 січня 2021 року.

Висновки за результатами розгляду поданої заяви

Відповідно до статті 271 ЦПК Україниза заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Згідно з положенням частини третьої статті 271 ЦПК України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлено до примусового виконання.

Незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення, підставою для роз`яснення рішення суду може бути утруднення чи неможливість його виконання.

У відповідності до пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснення рішення суду, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Подібний висновок викладено в ухвалах Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року в справі № 904/2526/18, від 06 жовтня 2020 року в справі № 233/3676/19.

На думку колегії суддів, постанова Верховного Суду від 20 січня 2021 року, про роз`яснення якої начальником органу державної виконавчої служби подано заяву, не допускає кількох варіантів тлумачення, ця постанова є мотивованою, чіткою і зрозумілою, тому відсутні підстави для роз`яснення цього судового рішення. Верховний Суд у судовому рішенні обґрунтував свою позицію щодо наявності підстав для звернення стягнення на 1/2 ідеальну частку комплексу нежитлових будівель, яка належала на праві власності боржнику ОСОБА_3 на час подання державним виконавцем відповідної заяви до суду, однак право власності на яку не було зареєстровано за боржником у зв`язку із пасивною поведінкою покупця (не вчинення дій щодо державної реєстрації права власності, ухилення від звернення стягнення на це майно з метою виконання судового рішення).

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що у мотивувальній частині постанови сторонам роз`яснено, з відповідним посиланням на норми права та правові висновки Верховного Суду, актуальні на час перегляду справи в касаційному порядку, що поняття «визначення частки» і «виділення частки в натурі» є різними за своїм змістом правовими поняттями, а частиною шостою статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» 1999 року (частина шоста статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» в чинній редакції є тотожною), частиною першою статті 443 ЦПК України передбачена лише необхідність визначення частки боржника у спільному майні, якщо така частка не визначена.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Доводи поданої заяви про роз`яснення постанови Верховного Суду

від 20 січня 2021 року фактично зводяться до необхідності оцінки нових обставин і встановлення нового порядку виконання рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 20 липня 2016 року у справі № 446/53/16-цв частині звернення стягнення на майно, право власності на яке станом на теперішній час зареєстровано за іншими особами, що виходить за межі заявлених державним виконавцем вимог заяви про встановлення способу та порядку виконання рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 20 липня 2016 року у справі № 446/53/16-ц, поданої у вересні 2017 року, яка переглядалася в касаційному порядку.

Ураховуючи наведене, доводи поданої Кам`янка-Бузьким ВДВС заяви не свідчить про наявність підстав для роз`яснення постанови Верховного Суду від 20 січня 2021 року, у зв`язку із чим відсутні підстави для її задоволення.

Керуючись статями 271, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Кам`янка-Бузького відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про роз`яснення постанови Верховного Суду від 20 січня 2021 року відмовити.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников
Судді О. М. Осіян Н. Ю. Сакара
С. Ф. Хопта

В. В. Шипович