Провадження № 2/161/70/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

секретаря Дмитрук Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 23.09.2011 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який розірваний рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.08.2020 року.

Посилається на те, що за час перебування у шлюбі ними було набуто у власність рухоме майно, а саме: 30.03.2019 року автомобіль «Nissan Rogue», кузов № НОМЕР_1 , 2016 року випуску, р.н. НОМЕР_2 та 02.11.2018 року мотоцикл «YAMAHA XVS 1300A», 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , р.н. НОМЕР_4 , які були зареєстровані на ОСОБА_2 .

Вказує, що 06.03.2020 року ОСОБА_2 без його згоди відчужила автомобіль«Nissan Rogue» своїй матері ОСОБА_3 , проте на даний час постійно ним користується.

У зв`язку з чим, просив визнати спільною сумісною власністю подружжя вказані транспортні засоби та в порядку поділу майна визнати за ним право власності на мотоцикл «YAMAHA XVS 1300A», 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , р.н. НОМЕР_4 та стягнути з ОСОБА_2 на його користь 144374,88 грн. грошової компенсації вартості частини автомобіля «Nissan Rogue», кузов № НОМЕР_1 , 2016 року випуску, р.н. НОМЕР_2 .

В ході розгляду справи позивач подав заяву про уточнення та збільшення позовних вимог, згідно якої просив визнати спільною сумісною власністю подружжя автомобіль «Nissan Rogue», кузов № НОМЕР_1 , 2016 року випуску, р.н. НОМЕР_2 та 02.11.2018 року мотоцикл «YAMAHA XVS 1300A», 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , р.н. НОМЕР_4 , причіп «TA-HO G-2911», кузов № НОМЕР_5 , 2017 року випуску, р.н. НОМЕР_6 та причіп «PRAGMATEC V5-3020», кузов № НОМЕР_7 , 2018 року випуску, р.н. НОМЕР_8 .

При цьому зазначає, що 11.07.2023 року ОСОБА_2 без його відому забрала мотоцикл «YAMAHA XVS 1300A», який перебував у його користуванні.

У зв`язку з цим, просив визнати за ним в порядку поділу майна право власності на причіп «TA-HO G-2911» та причіп «PRAGMATEC V5-3020»; виділити ОСОБА_2 у приватну власність мотоцикл «YAMAHA XVS 1300A» та стягнути з останньої на його користь вартість частини автомобіля «Nissan Rogue» та 116421 грн. різниці у вартості присудженого майна.

Крім цього, до суду із зустрічною позовною заявою звернулася ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, згідно з якою просила в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на транспортні засоби: причіп «TA-HO G-2911» та причіп «PRAGMATEC V5-3020» і стягнути з останнього на її користь частину від ринкової вартості вказаних транспортних засобів та припинити право спільної сумісної власності на вказані транспортні засоби.

Представник позивача за первісним позовом в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, первісний позов з врахуванням уточнених позовних вимог підтримує та просив його задовольнити.

Представник відповідач за первісним позовом також подав суду заяву про слухання справи у його відсутності.

Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає до часткового задоволення, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом з`ясовано, що з 23.09.2011 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.08.2020 року (а.с. 7-9).

Як вбачається із матеріалів справи сторонами за час перебування у шлюбі було набуто у власність автомобіль «Nissan Rogue», кузов № НОМЕР_1 , 2016 року випуску, р.н. НОМЕР_2 та 02.11.2018 року мотоцикл «YAMAHA XVS 1300A», 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , р.н., які зареєстровані на ім`я ОСОБА_2 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів (а.с. 10-11, 13).

Також, як з`ясовано судом, власником автомобіля «Nissan Rogue», кузов № НОМЕР_1 , 2016 року випуску, р.н. НОМЕР_2 на даний час є ОСОБА_3 (а.с. 12).

Крім того, із повідомлення Територіального сервісного центру МВС №0741 від 18.02.2023 року слідує, що за ОСОБА_4 зареєстровані транспортні засоби: причіп «TA-HO G-2911», кузов № НОМЕР_5 , 2017 року випуску, р.н. НОМЕР_6 (дата реєстрації 07.03.2017 року) та причіп «PRAGMATEC V5-3020», кузов № НОМЕР_7 , 2018 року випуску, р.н. НОМЕР_8 (дата реєстрації (24.04.2018 року) (а.с. 114).

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і норма ст. 368 ЦК України.

Згідно ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Відповідно до роз`яснень, викладених в абз. 1 п. 22, абз. 1 п. 23, абз. 1 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України.

Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст. 60,69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до ч.2, ч.3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Достовірними є докази на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, за таких обставин, суд приходить до висновку, що вказані вище транспортні засоби є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки придбані за час шлюбу і за спільні кошти подружжя, а тому підлягають поділу в рівних частинах.

Водночас, як слідує із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 власником автомобіля «Nissan Rogue», кузов № НОМЕР_1 , 2016 року випуску, р.н. НОМЕР_2 є ОСОБА_3 (а.с. 12).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 Постанови від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби, а приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

За наведених обставин, суд вважає обґрунтованою позовну вимогу ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 на свою користь грошової компенсації вартості 1/2 частини автомобіля марки «Nissan Rogue», 2016 року випуску та вважає визначити розмір такої компенсації згідно висновку експерта судової транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/103-22/7286-АВ від 31.08.2022 року в сумі 272070,38 грн. (544140,77 грн. / 2) (а.с. 1418).

Також, як з`ясовано судом і сторонами не оспорюється, мотоцикл «YAMAHA XVS 1300A», 2007 року випуску, перебуває у власності ОСОБА_2 .

Крім того, як слідує із звіту №198/09 про оцінку транспортного засобу від 08.09.2022 року ринкова вартість мотоцикла «YAMAHA XVS 1300A», 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_3 складає 255391,30 грн. (а.с. 19-22).

Із матеріалів справи, зокрема із висновків про вартість майна, вбачається, що вартість причіпа «TA-HO G-2911», 2017 року випуску, на дату оцінки 06.02.2023 року становить 78970,00 грн., а причіпа «PRAGMATEC V5-3020», , 2018 року випуску 60000,00 грн. (а.с. 115-115).

Таким чином, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності та враховуючи уточнені вимоги позивача за первісним позовом, суд вважає за можливе в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, визнати за ОСОБА_1 право власності на причіп «TA-HO G-2911», 2017 року випуску, р.н. НОМЕР_6 вартістю 78970,00 грн та причіп «PRAGMATEC V5-3020», 2018 року випуску, р.н. НОМЕР_8 вартістю 60000,00 грн.

При цьому, ОСОБА_2 виділити у власність мотоцикл «YAMAHA XVS 1300A», 2007 року випуску, вартістю 255391,30 грн.

Отже, з врахуванням наведеного та враховуючи, що ОСОБА_2 виділено у власність майно на загальну суму 799532,07 грн. (544140,77+255391,30), то компенсація часток ОСОБА_1 становить 399766,03 грн. Водночас, компенсація часток вартості майна ОСОБА_2 , що виділено у власність ОСОБА_1 становить 69485,00 грн. ((78970+60000)/2).

Враховуючи вищевикладене та виходячи з принципу рівності часток майна подружжя, суд приходить до висновку, що із ОСОБА_2 слід стягнути на користь ОСОБА_1 різницю у вартості поділеного майна, що становить 330281,03 грн. (399766,03-69485,0).

Щодо заявленого зустрічного позову, то суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається із первісного та зустрічного позову, вимоги позивача та відповідача щодо визнання за ОСОБА_1 в порядку поділу майна подружжя права власності на транспортні засоби: причіпа «TA-HO G-2911», 2017 року випуску та причіпа «PRAGMATEC V5-3020», 2018 року випуску є тотожними та вони задоволені судом за первісним позовом.

Отже, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає до часткового задоволення, а у зустрічному слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 141, 247, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, ст. 331 ЦК України, ст. ст. 57, 60, 65, 70 СК України, Постановою Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд, -

В И Р І Ш И В :

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити частково.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 :

- автомобіль «Nissan Rogue», кузов № НОМЕР_1 , 2016 року випуску, р.н. НОМЕР_2 ;

- мотоцикл «YAMAHA XVS 1300A», 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , р.н. НОМЕР_4 ,

- причіп «TA-HO G-2911», кузов № НОМЕР_5 , 2017 року випуску, р.н. НОМЕР_6 ;

- причіп «PRAGMATEC V5-3020», кузов № НОМЕР_7 , 2018 року випуску, р.н. НОМЕР_8 .

В порядку поділу спільної сумісної власності, визнати за ОСОБА_1 право власності на :

- причіп «TA-HO G-2911», кузов № НОМЕР_5 , 2017 року випуску, р.н. НОМЕР_6 ;

- причіп «PRAGMATEC V5-3020», кузов № НОМЕР_7 , 2018 року випуску, р.н. НОМЕР_8 .

Залишити на праві особистої приватної власності за ОСОБА_2 мотоцикл «YAMAHA XVS 1300A», 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , р.н. НОМЕР_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за його частку у спільному майні в розмірі 330281 (триста тридцять тисяч двісті вісімдесят одну) грн. 03 коп.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасниками справи є:

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_10 .

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_11 .

Повний текст рішення складений 10 листопада 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Р.М. Кихтюк