РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №348/339/22

12 січня 2023 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

з участю секретаря судового засідання: Скоблей О.В.

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 04.01.2000 вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі ОСОБА_3 у виконавчому комітеті Пасічнянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 3.

В шлюбі в нас народилося четверо дітей: ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства шлюбні відносини з відповідачем в неї не склались. У зв`язку з чим 30.09.2020 рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області шлюб між нею та відповідачем розірвано. Малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , залишено проживати з нею.

Ще до розірвання шлюбу, а саме 28.09.2016, Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області ухвалено рішення по справі № 348/1520/16-ц, яким вирішено стягувати з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в розмірі 1/2 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Сини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на даний час вже є повнолітніми.

Судом не розглядалось питання стягнення аліментів на сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки останній народився пізніше ніж ухвалено рішення по справі № 348/1520/16-ц.

Оскільки в добровільному порядку відповідач кошти на утримання дитини ОСОБА_7 не надає, тому вона змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Вона на даний час ніде не працює та не має будь-якого доходу, підприємницькою діяльністю не займається, доходів від підсобного господарства не веде, проживає разом із дітьми в за адресою реєстрації. А тому вона знаходиться у скрутному матеріальному становищі, та не має змоги самостійно забезпечити дитині достатнього рівня життя.

Їй відомо, що відповідач ОСОБА_3 на території України офіційно не працевлаштований, однак працює по тимчасових заробітках. Також він є фізично здоровою людиною, інших утриманців, крім їхніх спільних дітей, немає.

Враховуючи наведене вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_7 у розмірі по 1/4 частці від всіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Короткий зміст відзиву на позов:

Від представника відповідача-адвоката Капака В.М. посутупив письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що на даний момент на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , по рішенню Надвірнянського районного суду від 28.09.2016 стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини доходу відповідача.

У даній справі позивач просить встановити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в-розмірі 1/4 частки доходу відповідача.

Запропонований позивачем розмір аліментів є неприйнятним для відповідача, адже якщо визначити такий розмір аліментів, то з відповідача по суті буде стягнуто 1/2 частки його доходу на двох дітей (1/4 на утримання сина ОСОБА_6 + 1/4 на утримання сина ОСОБА_7 ).

Згідно ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірена одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Таким чином з наведеного випливає, що розмір аліментів на двох дітей визначається в розмірі 1/3 частки від доходу платника аліментів.

Стислий виклад позицій сторін:

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, просила суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8 в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Також просила стягнути з відповідача в користь позивача сплачені нею витрати на професійну правничу допомогу.

Представника відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечив проти стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8 , однак просив визначити аліменти в розмірі не більше 1/7 частки від доходу відповідача, оскільки відповідач на даний час продовжує сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частки, тому призначення аліментів в розімірі, запропонованому позивачем, призведе до того, що з відповідача будуть стягуватись аліменти в розмірі 1/2 частки від його доходу на двох дітей, що є для відповідача неприйнятним.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25.02.2022 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

16.03.2022 від відповідача ОСОБА_3 поступив зустрічний позов до ОСОБА_1 про виключення з актового запису відомостей про батьківство.

Ухвалою Надвірнянськог районного районного суду Івано-Франківської області від 25.07.2022 об`єднано в одне провадження зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виключення з актового запису відомостей про батьківство, з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Здійнено перехід до розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Надвірнянського районного районного суду Івано-Франківської області від 18.08.2022 провадження по справі зупинено в зв`язку з призначенням по справі молекулярно-генетичної експертизи, яку доручено провести експертам Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України.

Ухвалою Надвірнянського районного районного суду Івано-Франківської області від 06.12.2022, у зв`язку з надходженням до суду висновку експерта, провадження по справі поновлено.

Ухвалою Надвірнянського районного районного суду Івано-Франківської області від 27.12.2022 зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виключення з актового запису відомостей про батьківство, залишено без розгляду за заявою представника позивача.

Ухвалою Надвірнянського районного районного суду Івано-Франківської області від 27.12.2022 закрито підготовче провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, та призначено справу до судового розгляду по суті.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 04.01.2000 проживали в зареєстрованому шлюбі, який розрізано згідно рішення Надвірнянського районного районного суду Івано-Франківської області від 30.09.2020 (а.с. 9-10).

За час шлюбу у них народилось четверо дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , які на даний час досягли повноліття, та неповнолітні ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 5-6, 9-10). Рішенням суду від 30.09.2020 неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишено проживати з матір`ю (а.с. 9-10).

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28.09.2016 по справі № 348/1520/16-ц присуджено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в розмірі 1/2 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття (а.с. 7-8).

Судом не розглядалось питання стягнення аліментів на неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки останній народився вже після ухвалення рішення суду по справі № 348/1520/16-ц.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на даний час досягли повноліття, і виплата аліментів по них зупинена. Тому на даний момент з відповідача ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , по рішенню Надвірнянського районного суду від 28.09.2016 стягуються аліменти в розмірі 1/4 частки від його доходу.

Як вбачається з акту обстеження матеріально-нобутових умов сім`ї, та довідки про склад сім`ї від 31.01.2022 № 194, виданих Пасічнянською сільською радою, позивач ОСОБА_1 разом з неповнолітніми синами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач ОСОБА_1 на даний час ніде не працює, підприємницькою діяльністю не займається, підсобного господарства не веде, інших походів не має. Зі слів заявниці вона самостійно виховує неповнолітніх дітей, батько вихованням дітей не займається (а.с. 11-12).

Як вбачається з позовної заяви, позивач на даний час перебуває у скрутному матеріальному становищі. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини не надає.

Відповідач є особою працездатного віку, офіційно не працевлаштований, працює по тимчасових заробітках, підприємницькою діяльністю не займається. Також суду не надано доказів щодо незадовільного стану здоров`я відповідача. Тому відповідач може надавати кошти на утримання неповнолітньої дитини.

Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права:

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Крім того, відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Перевіряючи доводи позивача щодо визначення розміру аліментів у частці від доходу суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно норм ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Таким чином суди не вправі виходити за межі позовних вимог та самостійно визначати спосіб стягнення аліментів, оскільки це буде порушенням принципу диспозитивності, визначеного ст. 13 ЦПК України.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 04.07.2018 № 490/4522/16-ц.

Тому суд вважає правомірними вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів у частці від доходу.

При цьому суд зазначає, що рішенням Надвірнянського районного суду Івано-франківської області від 28.09.2016 присуджено стягувати з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в розмірі 1/2 частки зі всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

На даний час ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є повнолітніми, і виплата аліментів по них зупинена.

Таким чином на даний момент на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , по рішенню Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28.09.2016 стягуються аліменти в розмірі 1/4 частки від доходу відповідача.

Згідно позовної заяви позивач просить визначити аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 в розмірі 1/4 частки від доходу відповідача.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

З даної норми закону вбачається, що розмір аліментів на двох дітей визначається в розмірі 1/3 частки від доходу платника аліментів.

Таким чином суд зазначає, що у разі призначення аліментів в розмірі 1/4 частки від доходу відповідача, який просить присудити позивач, з відповідача фактично будуть стягуватись аліменти в розмірі 1/2 частки від його доходу на двох дітей (1/4 частки на утримання сина ОСОБА_6 + 1/2 частки на утримання сина ОСОБА_7 ), що поставить відповідача у скрутне матеріальне становище.

Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт стороною позивача надано розрахунок суми витрат на правову допомогу від 09.02.2022, згідно якого варість наданих адвокатом юридичних послуг станосить 800 грн., та квитанцію від 09.02.2022 про оплату наданих послуг на зазначену суму (а.с. 13-14). Таким чином стороною позивача підтверджено відповідними доказами надання правничих послуг.

Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а саме у справах про стягнення аліментів. Тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача в користь держави.

Висновки суду:

Виходячи із встановлених по справі обставин щодо працездатного віку відповідача, обов`язку обох батьків утримувати дітей, факт проживання дитини з матір`ю, вік дитини, матеріальний стан позивача, яка офіційно не працює, інших доходів не має, вартість життя та необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров`я дитини, матеріальне становище та стан здоров`я платника аліментів, який офіційно не працює, проживає на тимчасові заробітки, сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини за рішенням суду, відсутність доказів щодо незадовільного стану здоров`я відповідача, суд дійшов до висновку, що позов необхідно задовільнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 в розмірі 1/7 частки зі всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Враховуючи положення ст. 191 СК України стягнення аліментів слід розпочати з часу пред`явлення позову, а саме з 09.02.2022.

На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 800 грн. 00 коп. сплачених витрат на професійну правничу допомогу в користь позивача, та 1073 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави.

На підставі ст.ст. 141, 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 3, 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст.ст. 4, 13, 19, 76, 81, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовільнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/7 частки зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з 09.02.2022.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 800 грн. 00 коп. сплачених витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави 1073 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 Розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст рішення

складено 20.01.2023.