Справа № 185/80/23
Провадження № 2-о/185/58/23
У Х В А Л А

04 січня 2023 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Болдирєва У.М., ознайомившись з заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Павлоградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про встановлення факту батьківства,

В С Т А Н О В И В:

02 січня 2023 року надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства, подана в порядку окремого провадження.

Згідно відмітки на конверті заява здана на пошту 10 грудня 2022 року.

Заявник просить встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком її дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як зазначає заявник, встановлення даного факту має для неї юридичне значення, оскільки вона бажає, щоб її дитина мала батька, хоча і померлого.

Як передбачено частиною 4 статті 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік фактів, що встановлюються судом при розгляді справи визначено частиною першою статті 315 ЦПК України, який не є вичерпним. Так, згідно з частиною другою даної статті ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом частини першої статті 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частиною другою статті 1223 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці першої-п`ятої черг).

За змістом частини першої статті 1277 Цивільного кодексу України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Той факт, що особа, факт батьківства якої заявник просить встановити, померла, не дає підстав вважати про відсутність спору про право, оскільки в такому випадку в заявника існує спір про право зі спадкоємцями померлої особи або з відповідною територіальною громадою (в разі неприйняття спадщини та визнання її відумерлою).

Саме такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 521/13620/18.

Встановлення факту батьківства померлої особи стосовно неповнолітньої дитини, надає цій дитині право на спадкування, у тому числі на отримання обов`язкової частки у спадщині за наявності заповіту. Тобто встановлення цього факту пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Тому заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, заявник має право подати позов на загальних підставах.

Керуючись частиною 4 статті 315 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Павлоградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про встановлення факту батьківства.

Заявник має право подати позов на загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя У.М. Болдирєва