Провадження № 2/638/1201/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді за участю: секретаря судового засідання представника позивача відповідача представника відповідача- Орос О.В., - ОСОБА_1 , - ОСОБА_2 , - ОСОБА_3 , - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання ОСОБА_5 про зупинення провадження по справі, клопотання ОСОБА_3 про зупинення провадження по справі, клопотання ОСОБА_3 про залишення позову без розгляду у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 про визнання договорів недійсними,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 про визнання договорів недійсними.

25 квітня 2023 року до суду надійшло клопотання відповідача ОСОБА_5 про зупинення провадження у справі, яке мотивовано тим, що в обґрунтування позовних вимог позивачем покладено постанову Харківського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року по справі № 638/20248/19, яка оскаржується у Верховному Суді та дію якої зупинено до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

В судовому засіданні представник позивач проти задоволення клопотання відповідача про зупинення провадження у справі заперечував, посилався на те, що постановою Верховного Суду від 10 травня 2023 року постанову Харківського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року було залишено без змін.

До того ж, 25 жовтня 2023 року до суду надійшло клопотання відповідача ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі, яке мотивовано тим, що його не було залучено до участі у справі № 638/20248/19, однак суд прийняв рішення про його права, свободи та інтереси. На підставі викладеного ним було подано касаційну скаргу на постанову Харківського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року по справі № 638/20248/19. На підставі вказаної скарги ухвалою Верховного Суду від 20 липня 2023 року відкрито касаційне провадження.

В судовому засіданні представник позивач проти задоволення клопотання відповідача про зупинення провадження у справі заперечував, посилався на те, що ухвалою Верховного Суду від 20 липня 2023 року ОСОБА_3 відмовлено у зупиненні дії постанови Харківського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року.

Представник відповідача в судовому засіданні клопотання ОСОБА_5 та ОСОБА_3 підтримали, просили задовольнити.

Згідно п. 3 ст. 2 ЦПК основними засадами (принципами) цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

На необхідності забезпечення розгляду справи протягом розумного строку зазначено уст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 129 Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Дослідивши матеріали справи та клопотання відповідачів, суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні клопотань, зважаючи на наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно ст. 2, 11 ЦПК України, однією із засад цивільного судочинства є пропорційність.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

Визначаючи наявність підстав, передбачених ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як неможливість її розгляду до вирішення іншої справи, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені в постанові Верховного Суду України від 01.02.2017 року в справі № 6-1957цс16, в постанові Верховного Суду від 06.03.2019 року по справі № 362/2772/17.

Особою, яка заявила клопотання про зупинення провадження у справі, всупереч вимог ст. 12, 13, 81, не доведено неможливість в даній справі на підставі наявних доказів встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Суд враховує, що постановою Верховного Суду від 10 травня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення, постанову Харківського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року було залишено без змін.

До того ж, ухвалою Верховного Суду від 20 липня 2023 року ОСОБА_3 відмовлено у зупиненні дії постанови Харківського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідачами не доведено об`єктивну неможливість розгляду даної справи, а зупинення провадження у даній справі призведе до непропорційного обмеження права позивача на розгляд даної справи протягом розумного строку.

Відповідно до п. 33 Постанови Пленуму Верховного Судку України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12.06.2009. року № 2, суд зупиняє провадження у справі з підстав, передбачених відповідно ст. ст. 201, 202 ЦПК України, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Визначаючи наявність передбачених ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, врахувати, що зазначена у ЦПК України підстава - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог чи вимог, від яких залежить можливість її розгляду.

Враховуючи наведене, суд відмовляє в задоволенні клопотань відповідачів про зупинення провадження у справі.

Також, відповідачем ОСОБА_3 заявлено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. Клопотання мотивоване тим, що позивач та його представник тричі не з`являлися в судове засідання.

В судовому засіданні представник позивач проти задоволення клопотання відповідача ОСОБА_3 про залишення позовної заяви без розгляду заперечував, посилався на те, що на всіх судових засіданнях був присутній її представник адвокат Ломакін Е.В.

Дослідивши матеріали справи та клопотання відповідача, суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні клопотання, зважаючи на наступне.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частини 3, 5 статті 223 ЦПК України).

Пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Із змісту пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України вбачається, що суд залишає заяву без розгляду за наявності таких умов у сукупності: позивача належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи; він повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин; від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що в судових засіданнях присутній представник позивача адвокат Ломакін Е.В., судом не встановлено обставин, які перешкоджають розгляду справи без особистої участі позивача.

До того ж, вирішуючи питання про залишення позову без розгляду, суд повинен врахувати всі умови залишення заяви без розгляду у сукупності. Відсутність хоча б однієї із умов не дає права суду залишати позов без розгляду.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на звернення до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Так, у справі Delcourt v. Belgium, Європейський суд з прав людини зазначив, що "у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

У справі Bellet у. France Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободу від порушень і протиправних посягань.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що обставини, викладені у клопотанні відповідача ОСОБА_3 про залишення позовної заяви без розгляду, не можуть бути перешкодою в доступі до правосуддя.

Керуючись ст. 210, 251, 257, 258-261, 353, 354 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про зупинення провадження по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 про визнання договорів недійсними відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зупинення провадження по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 про визнання договорів недійсними відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про залишення позову без розгляду справи за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 про визнання договорів недійсними відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Орос