Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ДОДАТКОВЕ/

04 січня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Голяни О.В., за участю секретаря судового засідання Лецак Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді питання стягнення судових витрат в цивільній справі №308/15210/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебувала цивільна справа №308/15210/22 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діяв адвокат Мельник Я.Ю., до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Рішення по даній справі було ухвалено судом 20.12.2022, при цьому судом не було вирішено питання стягнення судових витрат.

23.12.2022 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Мельник Я.Ю. через канцелярію суду подав заяву про ухвалення у вказаній справі додаткового рішення, у якій просять стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме: витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, в розмірі 24 050,00 грн. та 12 405,00 грн. судового збору. До заяви долучено договір про надання правової допомоги №11/02 від 02.11.2022 року; додаткову угоду до договору №11/02 про надання правової допомоги від 02.11.2022 року; рахунок №11/02 від 02.11.2022, копію квитанції про оплату адвокатських послуг від 02.11.2022 року у розмірі 8040,00 грн., копію роздруківки з он-лайн системи АТ «Універсалбанк» про рух коштів по рахунку фізичної особи підприємця ОСОБА_3 від 02.12.2022 року; копію квитанції про оплату адвокатських послуг від 21.12.2022 року у розмірі 12000,00 грн.; копію роздруківки з он-лайн системи АТ «Універсалбанк» про рух коштів по рахунку фізичної особи підприємця ОСОБА_3 від 21.12.2022 року.

04.01.2023 відповідач ОСОБА_2 подав заяву, в якій заперечив проти стягнення з нього витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, так як позов судом задоволено частково, він особисто заплатив за послуги адвоката 6 000 гривень, а позивачка 24 000 гривень, при цьому оплатила ці послуги за рахунок грошей, які отримує в якості аліментів.

У відповідності до ст. 270 ЦПК України суд ухвалює додаткове судове рішення без виклику сторін. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 грудня 2022 року позовну заяву задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 (одну другу) частину квартири АДРЕСА_1 ; визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 (одну другу) частину квартири АДРЕСА_1 ; припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи /ч.1 ст. 133 ЦПК України/.

Оскільки при ухваленні судового рішення у справі 308/15210/22 судом не було вирішено питання про стягнення судових витрат, суд приходить до висновку про необхідність винесення додаткового рішення у даній справі.

Положеннями статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, а саме: задоволення позову на 75% (позивачка просила визнати за нею право власності на 2/3 частини квартири, що становить 100 відсотків позовних вимог, судом визнано за позивачкою право власності на Ѕ частину квартири, що становить 75 % від загальної маси позовних вимог), з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір в розмірі 9 303,75 грн.

Що стосується заяви представника позивача адвоката Мельник Я.Ю. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Судом встановлено, що 02 листопада 2022 року між ОСОБА_1 та адвокатом Мельник Я.Ю. було укладено договір про надання правової допомоги №11/02. Згідно з додатковою угодою №1 до договору про надання правової допомоги від 02.11.2022 року сторони домовились та погодили, що вартість гонорару (винагороди) за надання правової допомоги адвокатом в суді першої інстанції становить фіксований розмір 600 доларів США, еквівалент гривня по курсу продажу долар США у АТ «Комінвестбанк» на день розрахунку.

02.11.2022 ОСОБА_1 на виконання договору про надання правової допомоги №11/02 від 02.11.2022, додаткової угоди № 1 до договору від 02.11.2022 оплатила на рахунок адвоката 8 400 грн., 02.12.2022 - 4010 ,00 грн., 21.12.2022 - 12 000 грн., всього 24 050 грн., що підтверджується копією квитанції про оплату адвокатських послуг від 02.11.2022 року., копією роздруківки з он-лайн системи АТ «Універсалбанк» про рух коштів по рахунку фізичної особи підприємця ОСОБА_3 від 02.12.2022 року; копією квитанції про оплату адвокатських послуг від 21.12.2022 року; копією роздруківки з он-лайн системи АТ «Універсалбанк» про рух коштів по рахунку фізичної особи підприємця ОСОБА_3 від 21.12.2022 року.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Також питання гонорару адвоката врегульовані в статтях 28-30 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 2017 року 09 червня 2017 року, із змінами затвердженими З`їздом адвокатів України 15 лютого 2019 року.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд приходить до висновку, що визначений до відшкодування гонорар в розмірі 24 050 грн. є завищеним, так як у даному випадку сама справа не є складною, вона розглядалася у спрощеному позовному провадженні, а отже опрацювання законодавства та складання позовної заяви не може вимагати значних затрат часу у адвоката, який має стаж адвокатської діяльності більше 5 років, по справі проводилося одне судове засідання, відповідь на відзив представником позивача не готувалася, а тому суд вважає доречним покликання представника відповідача про те, що розмір судових витрат є завищеним.

Зважаючи на викладене, а також на часткове задоволення судом заявлених позивачем позовних вимог, на думку суду розмір витрат на правову допомогу, який підлягає стягненню з відповідача, підлягає зменшенню до 10 000 грн., що відповідатиме принципам справедливості та добросовісності.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 258, 260, 270 України, суд, -

УХВАЛИВ:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 9 303,75 грн. сплаченого судового збору.

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мельник Ярослава Юрійовича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. 00 коп.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повний текст додаткового рішення суду виготовлено 05.01.2023.

Суддя Олена ГОЛЯНА