РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2023 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого - судді Лутай А.М.,
за участю: секретаря судового засідання Процюк Н.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди заподіяної державі,

ВСТАНОВИВ

Позивач військова частина НОМЕР_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної державі, який обґрунтовує тим, що майор ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 - польова пошта з 03.03.2015 на посаді начальника продовольчої служби. 24 травня 2016 року ОСОБА_1 самовільно залишив місце служби та на даний час продовжує перебувати у списках осіб, які самовільно залишили військову частину. Міцезнаходження його невідоме. Під час проходження служби відповідачу було ввірено майно продовольчої служби частини. В подальшому була виявлена нестача майна продовольчої служби частини, яке було ввірене відповідачу, а саме: причіп-цистерна для води ЦВ-1,2 - 1 комплект; причіп-фургон ізотермічний ОАР-2 - 1 комплект; кухня переносна КП-20 - 2 комплекти; термос ТВН-12 - 15 комплектів; термос ТН-36 - 4 комплекти; цистерна для води ЦВ-4 - 2 комплекти; кухня переносна МК-30 - 1 комплект; вага настільна РН-10ЦЗУ - 1 комплект; ложка столова алюмінієва - 278 штук; кухоль емальований - 297 штук; комплект плити переносної ПП-40 виріб №п-18 1987 року 1 комплект; МК-10 виріб №б/н 1984 року -1 комплект.

Вказує, що дана нестача виникла з вини майора ОСОБА_1 внаслідок неналежного виконання покладених на нього обов`язків військової служби. Загальна сума залишкової вартості майна продовольчої служби, нестачу якого було виявлено, склала 24 970 грн 90 коп, а з врахуванням ПДВ 29 965 грн 80 коп. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28 січня 2019 року №123 майора ОСОБА_1 притягнуто до повної матеріальної відповідальності в розмірі 29 965,08 грн.

З урахуванням викладеного позивач просить стягнути з відповідача на користь Міністерства оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 майнову шкоду у розмірі 29 965,08 грн, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2481,00 грн.
Ухвалою суду від 06.09.2022 на підставі вказаної позовної заяви відкрите провадження у справі, справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судове засідання представник позивача не з`явився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій представник просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не надав, заяв та клопотань від нього не надходило.

Суд, згідно ст.280 ЦПК України, з урахуванням міркування представника позивача, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи те, що учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що згідно витягу з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 01.09.2016 №330 майора ОСОБА_1 відповідача по справі, з 01.09.2016 призначено на посаду начальника продовольчої служби військової частини польова пошта НОМЕР_2 .
Згідно витягу з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 26.09.2016 №374 майор ОСОБА_1 , начальник продовольчої служби, з 24.09.2016 вважається таким, що самовільно залишив військову частину.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.02.2018 №49 майор ОСОБА_1 , який самовільно залишив частину, з 28.02.2018 зарахований у розпорядження командира бригади в/ч НОМЕР_1 .
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.07.2020 №132 майор ОСОБА_1 звільнений з військової служби.
Крім того встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 № 306/1 від 01.10.2016 було виявлено нестачу майна продовольчої служби (згідно акта №1 від 01.10.2016 та відомості №2 від 01.10.2016), яке рахувалося за матеріально-відповідальною особою начальником продовольчої служби даної військової частини майором ОСОБА_1 , а саме: причіп-цистерна для води ЦВ-1,2 - 1 комплект; причіп-фургон ізотермічний ОАР-2 - 1 комплект; кухня переносна КП-20 - 2 комплекти; термос ТВН-12 - 15 комплектів; термос ТН-36 - 4 комплекти; цистерна для води ЦВ-4 - 2 комплекти; кухня переносна МК-30 - 1 комплект; вага настільна РН-10ЦЗУ - 1 комплект; ложка столова алюмінієва - 278 штук; кухоль емальований - 297 штук. Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 №279 від 30.08.2016 було встановлено, що комплект плити переносної ПП-40 виріб №п-18 1987 року 1 комплект та МК-10 виріб №б/н 1984 року -1 комплект, які були закріплені за начальником продовольчої службивійськової частини польова пошта НОМЕР_2 майором ОСОБА_1 відсутні.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 28.01.2019 №123 майора ОСОБА_1 за грубе порушення вимог статей 11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України в частині належного виконання покладених обов`язків військової служби, пунктів 3.2.40, 3.2.41 «Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України», керуючись пунктом 13 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, за нестачу майна, ввіреного йому під звіт, притягнуто до повної матеріальної відповідальності в розмірі 29 965,08 грн з урахуванням податку на додану вартість.

Відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Відповідно до ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до пунктів 3.2.40, 3.2.41 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 16 липня 1997 року №300, начальники складів частини відповідають за приймання

та видачу, правильне зберігання, якісний стан, повну наявність та своєчасний облік матеріальних засобів, за підтримку внутрішнього порядку, санітарний та протипожежний стан на складах. Начальники складів повинні, зокрема: знати номенклатуру матеріальних засобів, які зберігаються на складі, слідкувати за їх комплектністю, наявністю та якісним

станом; суворо виконувати правила приймання, зберігання, видавання та здавання матеріальних засобів, не допускати випадків псування та нестач.

Підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами, визначає Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затверджене Постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року N 243/95-ВР, чинне на момент виникнення спірних правовідносин.
Згідно з п. 2. зазначеного Положення відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, завдана розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.
Відповідно до п.13 Положення військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі, зокрема: умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій; недостачі, а також знищення або псування військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети.

Відповідно до п.31 Положення у разі звільнення у запас або у відставку чи вибуття із

військової частини винної особи (винних осіб) до прийняття рішення про стягнення з неї заподіяної шкоди командир (начальник) військової частини у порядку, встановленому чинним законодавством, подає цивільний позов до суду на суму заподіяної цією особою шкоди.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
З урахуванням встановлених судом фактичних осбтавин та вищезазначених норм права, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими, доведеними та законними.
Оскільки відповідач у судове засідання не з`явився, доводи позивача не спростував, суд вважає встановленим, що з вини відповідача було заподіяно майнову шкоду державі, в особі військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, у розмірі 29 965,08 грн, які суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача, задовольнивши тим самим позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідно до вимог с.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 481,00 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141,263-265, 280-289 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди заподіяної державі - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , р/р НОМЕР_5 ) майнову шкоду завдану державі в сумі 29 965 (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять) грн 08 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 2 481,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий А.М. Лутай