КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ справи 756/9555/21
Головуючий у суді першої інстанції: Шевчук А.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючий - Немировська О.В.,

судді - Желепа О.В., Мазурик О.Ф.

секретар - Ольшевський П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 26 липня 2023 року,

встановив:

у червні 2021 року позивач звернулась до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від27 лютого 2023 року позов було задоволено.

09 березня 2023 року представник позивача - ОСОБА_3. подала заяву про стягнення витрат на правничу допомогу.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 16 березня 2023 року заяву було залишено без розгляду.

04 квітня 2023 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3. звернулась до суду із заявою про поновлення строку на подання заяви про відшкодування судових витрат та стягнення витрат на правничу допомогу.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 24 квітня 2023 року заяву про поновлення строку та стягнення судових витрат було залишено без розгляду. Вказана ухвала була скасована постановою Київського апеляційного суду від 27 червня 2023 року, справу направлено для продовження розгляду.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 26 липня 2023 року у задоволенні заяви про поновлення строку було відмовлено, а заяву про відшкодування судових витрат залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, представник позивача подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, які мають значення для справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач при зверненні до суду з позовом просила про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, зазначала, що позивач понесла судові витрати на правничу допомогу в розмірі 4 000 грн. та очікує понести ще 10 000 грн. При цьому доказів на підтвердження понесення витрат в заявленому розмірі 4 000 грн. не надавала.

Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 08 липня 2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з призначенням судового засідання.

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 27 лютого 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено. Також судом було вирішено питання про стягнення з відповідачів на користь позивача судового збору та витрат на проведення оцінки майна. Розгляд справи відбувався в судовому засіданні за участі представника позивача - ОСОБА_3. До закінчення розгляду справи представником позивача було заявлено про її намір подати докази понесених витрат на правничу допомогу.

Копія вступної та резолютивної частини рішення суду була отримана представником позивача ОСОБА_3. 28 лютого 2023 року.

09 березня 2023 року представник позивача звернулась до суду із заявою про стягнення з відповідачів витрат на правничу допомогу та оплату експертизи.

Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 16 березня 2023 року заява була залишена без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку, встановленого у ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Копія вказаної ухвали була отримана представником позивача 17 березня 2023 року.

04 квітня 2023 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3. повторно звернулась до суду із заявою про стягнення з відповідачів витрат на правничу допомогу та оплату експертизи, в якій просила поновити строк для подання до суду доказів на підтвердження понесення позивачем відповідних витрат.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 24 квітня 2023 року заяву про поновлення строку та стягнення судових витрат було залишено без розгляду. Вказана ухвала була скасована постановою Київського апеляційного суду від 27 червня 2023 року, справу направлено для продовження розгляду.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 26 липня 2023 року у задоволенні заяви про поновлення строку було відмовлено, а заяву про відшкодування судових витрат залишено без розгляду.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення строку та залишаючи без розгляду заяву про стягнення судових витрат, суд першої інстанції виходив з того, що вказані позивачем причини пропуску строку не можна визнати поважними, що є підставою для залишення заяви без розгляду. Такий висновок суду є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим у справі обставинам.

У своїй апеляційній скарзі представник позивача посилається на те, що судом першої інстанції було проявлено надмірний формалізм, а зазначені причини пропуску строку є поважними, що є підставою для його поновлення та стягнення судових витрат. Однак, такі доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування ухвали.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

Указаний строк є процесуальним і за певних підстав може бути поновлений, а при відсутності таких підстав настають наслідки, передбачені статтею 126 ЦПК України, згідно із частиною другою якої документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року) у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина перша статті 127 ЦПК України).

В даному випадку матеріали справи свідчать про те, що представник позивача пропустила строк для звернення із заявою про відшкодування витрат на правничу допомогу і не просила поновити строк для звернення із відповідною заявою.

Ухвалу про залишення без розгляду вперше поданої заяви про відшкодування судових витрат представник позивача отримала 17 березня 2023 року (а.с. 159), при цьому повторно заява разом із клопотанням про поновлення строку була подана 04 квітня 2023 року.

Апеляційний суд звертає увагу також на те, що витрати на проведення експертизи були понесені позивачем ще у липні 2022 року. Заява про стягнення витрат на правничу допомогу та апеляційна скарга не містять доводів про те, у зв`язку з чим відповідні докази не були надані до суду до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення. Крім того, представник позивача також просила про стягнення судових витрат на проведення оцінки збитків, які вже були стягнуті судом під час ухвалення рішення.

Доводи представника позивача ОСОБА_3. про те, що заява про відшкодування витрат на правничу допомогу була подана після фактичної їх сплати апеляційний суд вважає неспроможними, оскільки витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, наведеним в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 02 вересня 2020 року у справі № 329/766/18 (провадження № 61-6627св20).

Позивачем та його представником не було надано доказів на підтвердження неможливості подати заяву про відшкодування судових витрат, які відповідно до умов договору ще не сплачені, у встановлений процесуальним законом строк.

Крім того, згідно із частинами першою, другою та п`ятою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

ЄСПЛ вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено такі висновки: «Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності».

За правилами статей 12, 81 ЦПК України року кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини дев`ятої статті 83 ЦПК України копії доказів, що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

В даному випадку матеріали справи свідчать про те, що заява про стягнення судових витрат була подана представником позивача без підтвердження направлення її копії разом з доказами надання правничої допомоги відповідачеві, що позбавило його можливості заявити клопотання про зменшення розміру судових витрат та доводити їх неспівмірність.

Вказані обставини свідчать про те, що позивачем не було дотримано строку та порядку звернення до суду із заявою про стягнення судових витрат, а тому висновок суду про залишення заяви без розгляду зроблений із дотриманням норм процесуального права.

Також не є підставою для скасування ухвали і доводи скаржника про те, що суд ухвалив судове рішення яке не передбачене положеннями ст. 127 ЦПК України, оскільки судом при постановленні ухвали обґрунтовано встановлено відсутність поважних причин пропуску строку та відмовлено в задоволенні відповідного клопотання, внаслідок чого залишено без розгляду заяву про стягнення судових витрат.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 375 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись стст. 367, 368, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 27 липня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в касаційному порядку.

Повний текст постанови виготовлено 09 листопада 2023 року.

Головуючий

Судді