Дата документу 30.01.2023
Справа № 334/535/23
Провадження № 2-н/334/85/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Козлова Н.Ю., розглянувши заяву адвоката Хмарського Романа Борисовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

Адвокат Хмарський Р.Б., який представляє інтереси ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття.

30 січня 2023 року на електронну пошту суду надійшла заява від адвоката Пухир Павла Володимировича, який представляє інтереси боржника ОСОБА_2 , в якій зазначено, що ОСОБА_2 не погоджується з заявою про видачу судового наказу, вважає її безпідставною та спірною, оскільки у добровільному порядку сплачує аліменти на утримання дитини, долучив відповідні копії квитанцій.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

За змістом ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 3 ст.19 ЦПК України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

За загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті. Водночас, підставою для відмови у видачі наказу є, зокрема, встановлення судом обставин, що з поданої заяви про видачу судового наказу не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги. Такі підстави для відмови у видачі судового наказу свідчать про наявність у суду обов`язку здійснити певний аналіз обґрунтованості вимог заявника на предмет наявності/порушення його права.

Наявність спору про право, вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Крім того, безспірність передбачає не лише те, що боржник не оспорює вимог заявника, оскільки боржник має право подати заяву про скасування судового наказу, а й те, що у суду не повинно виникати обґрунтованого сумніву у наявності спору про право та факту належності права вимоги.

Отже, вимоги заявника повинні бути документально підтвердженими та безспірними, а в суду не може викликати сумнівів ні момент настання права вимоги, ні розмір боргу, ні період їх стягнення.

Згідно з п.4 ч.3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються й інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Так, заявник не надає суду документи які підтверджують ухилення батька від матеріального утримання свого сина, а батько надав докази про добровільне перерахування коштів на утримання сина.

Враховуючи, що із документів доданих заявником і боржником, встановлені обставини про те, що боржник ОСОБА_2 заперечує право вимоги заявника ОСОБА_1 про стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_3 ; відсутність підстав вважати, що ОСОБА_2 як батько ухиляється від виконання батьківських обов`язків, слід дійти висновку, у даному випадку заявлені ОСОБА_1 вимоги не є безспірними та беззаперечними, а наведені нею обставини можуть бути з`ясовані лише в ході розгляду справи в порядку позовного провадження.

За змістом п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Виходячи з наведеного, у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 160, 161, 165, 167, 259, 260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У видачі судового наказу за заявою адвоката Хмарського Романа Борисовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається у строки та у порядку, передбачені ст. 354 ЦПК України, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду через Ленінський районний суду м. Запоріжжя до Запорізького апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 30 січня 2023 року.

Суддя: Козлова Н. Ю.