Справа № 347/1916/22
Провадження № 2/347/99/23
У Х В А Л А

Іменем України

24 січня 2023 року м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кіцули Ю.С.,

секретаря Рибчук Х. Д.,

розглянувши в підготовчому засіданні в залі суду м. Косів заяву ОСОБА_1 про відвід судді по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,

в с т а н о в и в :

Стислий виклад доводів заявника.

В провадженні судді Косівського районного суду Івано- Франківської області Кіцули Ю.С. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

23.01.2023 року відповідач ОСОБА_1 надіслав до суду заяву про відвід головуючої судді, яка мотивована тим, що дії головуючої судді викликають у нього об`єктивний сумнів у спроможності судді надати законний правовий аналіз зібраним та незаконно відхиленим доказам по справі та прийняти законне, неупереджене, обгрунтоване судове рішення.

Заявник вважає, що дії судді по справі, через надання переваги одній особі перед іншою чи одного доказу перед іншим, а також відступ від вирішення питання доказів поза межами судового засіданням є грубим порушенням принципу верховенства права, що унеможливлює прийняттю законного і обгрунтованого рішення, якими б благими виправдовуваннями це не прикривалося. На стадії підготовчого процесу, суддя по справі допустила грубе порушення прав сторони в процесі, передбаченого ст. ст. 43, 49 ЦПК України, а саме встановлення процесуального строку, для подання відзиву, яке практично неможливо виконати, порушення права на правничу допомогу.

ОСОБА_1 зазначив, що отримав ухвалу про відкриття провадження по справі з копіями документів 22.12.2022 року, вона не була вручена у встановлений законом строк та спосіб (ст. ст.130,187 ЦПК України). Відповідачу не відомо, хто і чому вчинив підпис від його імені про вручення йому ухвали суду. Така поштова кореспонденція була залишена біля його огорожі по місцю його проживання. ОСОБА_1 зазначив, що подав відзив з пропуском строку, встановленого судом, з поважної причини, так як йому був необхідний час для отримання доказів, а не формальної подачі відзиву, а також необхідності скористатися правовою допомогою.

ОСОБА_1 вважає, що відзив поданий до першого засідання у підготовчому провадженні, не може бути підставою для визнання його поданим з порушенням процесуального строку. В порушення вимог ст.141 ЦПК України суд повернув також докази, щодо понесених відповідачем судових витрат. Незаконність дій головуючої по справі полягає також в тому, що частину доданих до відзиву доказів залишено при матеріалах справи, а з іншою частиною взагалі не ознайомлена, мається на увазі фотосвітлини, які повернуті без розкриття поштового конверта. Вважає, що суддя до видалення до нарадчої кімнати вирішила питання, які не мала права вирішувати, фактично оприлюднив свою думку (ставлення) щодо належності і допустимості доказів, а тому вона підлягає відводу. Її дії викликають у відповідача об`єктивний сумнів, щодо її неупередженості і безсторонності при вирішенні даного спору.

Згідно ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Суд вважає за можливе розглянути заяву про відвід судді у відповідності до вимог ч.8 ст.40 ЦПК України, без повідомлення учасників по справи.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Перевіривши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Норми права, які застосував суд.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Відповідно до ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Отже, за умовами ч. 3 ч. 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (ч. 5 ст. 36 ЦПК України).

Дослідивши заяву, матеріали справи, суд вважає, що заява про відвід не підлягає задоволенню, оскільки підстави зазначені для відводу полягають у незгоді заявника з прийнятими процесуальними рішеннями головуючої під час розгляду даної справи, що згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу.

Щодо покликання відповідача на відсутність підстав для повернення відзиву на позовну заяву. Суд зауважує, що відповідно до ч. ч. 7, 8 ст. 178 ЦПК України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Отже встановлення судом строку не менше 15 днів, передбаченого вимогами ст. 178 ЦПК України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 174 ЦПК України, заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 222 ЦПК України, суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Отже, відзив поданий ОСОБА_1 був поданй з пропуском встановленого в ухвалі про відкриття строку, а відтак відповідно до вимог ст.222 ЦПК України суд залишив його без розгляду, що відповідає усталеній судовій практиці.

Щодо не з`ясування судом поважності причин пропуску строку для подання відзиву.

Суд зауважує, що в підготовчому судову засіданні, брав участь представник відповідача, який є адвокатом та надає професійну правничу допомогу. При цьому в підготовчому судовому засіданні головуючою у справі суддею, було роз`яснено право заявити клопотання про поновлення строку для подання відзиву, із зазначенням причин пропуску. Однак представник відповідача ОСОБА_3 не спромігся належним чином з посиланням на відповідні докази обґрунтувати причини пропуску подачі відзиву.

Крім того, представник позивача ОСОБА_4 звернув увагу, що копія відзиву яка була надіслана на адресу позивача з доданими доказами не відповідає вимогам які ставляться до посвідчення копій, що надаються відповідачам. Також представник позивача звернув увагу, що в додатках до відзиву зазначено 9 фотокарток, яких додано не було. При цьому до доданого відзиву не додано опис вкладення, що позбавляє і представника позивача, і суд, перевірити виконання вимог ЦПК України щодо надіслання копії відзиву з доданими до нього документами іншій стороні у справі.

Доводи відповідача проте, що йому невідомо хто розписався замість нього, при врученні копії ухвали про відкриття провадження є голослівними, нічим не підтвердженими, а відтак не є достатньою підставою для задоволення заяви про відвід.

Щодо інших доводів заявника.

Посилання ОСОБА_1 на постанову ВС від 13.07.2022 року у справі 201/7705/19 та висновки зроблені у вказаній справі жодним чином не стосуються даної справи, оскільки у вказаній вище постанові, суд звернув увагу судів першої та апеляційної інстанції, на необхідність з`ясувати поважність причин пропуску строку на подання відповідачем відзиву та доказів на підтвердження своєї правової позиції у справі. Одних висновків щодо того, що відзив

В справі ж за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, суд якраз дотримуючись вимог цивільно-процесуального закону, в підготовчому судовому засіданні надав представнику ОСОБА_3 обґрунтувати причини поважності пропуску строку. Однак, доводи висловлені представником ОСОБА_3 виявилися неспроможними, з огляду на фактичні обставини встановлені судом.

Копія ухвали про відкриття була отримана ОСОБА_5 09.12.2022 року. Договір про надання правової допомоги укладений з представником ОСОБА_3 22.12.2022 року. А відтак зволікання з правом на отримання правової допомоги в даному випадку та не зазначення при цьому причин поважності пропуску строку, не є достатніми підставами для його поновлення.

Крім того, в судовому засіданні представнику відповідача було роз`яснено, що він не позбавлений висловлювати свої заперечення щодо позову безпосередньо в судовому засіданні.

Суд вважає, за необхідне звернути увагу ОСОБА_1 та його представника, що реалізація процесуальних прав та обов`язків учасників справі перебуває у тісному зв`язку зі стадіями судового провадження і пов`язана з перебігом процесуальних строків.

Процесуальний строк, виступає одним з ключових елементів цивільно-процесуальної форми, і в цілому направлений на забезпечення оперативного, динамічного й просторового перебігу провадження цивільного процесу у визначених ЦПК України часових рамках.

Зокрема, під процесуальними строками, з огляду на системний аналіз ЦПК України, розуміють встановлений законом та/або судом проміжок часу, протягом якого повинна або може бути вчинена певна процесуальна дія або розпочата та/чи завершена та чи інша стадія судочинства.

Процесуальні строки, з поміж іншого, виступаючи засобом регламентації процесуальних дій учасників справи також виконують функцію юридичного факту, тобто спричиняють виникнення, зміну або припинення процесуальних прав та обов`язків. У механізмі правової регламентації судочинства процесуальні строки мають правоутворююче та преклюзивне значення для суб`єктивних процесуальних прав та обов`язків.

Так, з початком і закінченням перебігу процесуального строку пов`язане настання чітко встановлених юридичних наслідків.

Питання щодо поновлення/продовження процесуального строку безпосередньо пов`язана з відповідним конкретним учасником справи, його процесуальним правом і обов`язком та спрямоване на реалізацією саме його суб`єктивних процесуальних прав (обов`язків).

Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення/продовження строку на вчинення процесуальних дій перебуває в межах дискреційних повноважень судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

Можливість поновлення/продовження процесуальних строків виникає у тому разі, коли у передбачені строки виконати певному учаснику справи певні процесуальні дії є неможливим, оскільки саме у нього виникли обставини, які перешкоджають їх реалізації та суд має право поновити/продовжити строк, установлений відповідно законом або судом, за клопотанням конкретного відповідного учасника справи в разі його пропущення з поважних причин. У зв`язку з цим для суду має значення й строк, який минув з моменту закінчення строку, встановленого законом або судом до вчинення учасником справи процесуальної дії, стосовно якої заявлено клопотання.

При цьому, варто зазначити, що ЄСПЛ у своїй прецедентній практиці щодо України неодноразово звертав увагу на норми, що стосуються процесуальних строків, але в аспекті порушення принципу правової визначеності у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, Європейський суд з прав людини у справі у справі Melnik v. Ukraine ЄСПЛ зазначив, що норми, які регулюють строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

Неспроможними, та такими, що не відповідають дійсності та вимогам цивільно-процесуального закону є твердження ОСОБА_1 про те, що суддя постановила увахлу без руху, а її оскарження не передбачено ст. 353 ЦПК України.

Суд зазначає, що було постановлено ухвалу про залишення без розгляду, і оскарження ухвали про залишення відзиву без розгляду передбачено п 16.ч.1 ст. 353 ЦПК України, що залишення заяви без розгляду, а відзив відповідно до ч.2 ст. 174 ЦПК України є різновидом заяв по суті.

Висновки суду за результатом розгляду заяви про відвід.

З огляду на викладене, обставини викладені у заяві про відвід є такими, що ґрунтуються на суб`єктивних міркуваннях та зводяться до незгоди з прийняттям процесуального рішення судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Дослідивши заяву про відвід вважаю заяву необґрунтованою та передаю для розгляду в порядку, встановленому ч. 2 ст. 14 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 33, 36, 38-40, 260, 261 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Кіцули Ю.С. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою - визнати необґрунтованою.

Вирішення заяви про відвід головуючої судді Кіцули Ю. С. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, разом із матеріалами цивільної справи №347/1916/22 передати судді, який визначається у порядку встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.С. Кіцула