Справа №345/4423/23
Провадження № 2/345/1157/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.10.2023 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді Сухарник І.І.

з участю секретаря судового засідання Рибчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розмірів аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

встановив:

Позивач звернулася в суд з даним позовом, стверджуючи, що перебувала з відповідачем в шлюбі з 2008 по 2020, який був розірваний рішенням суду від 28.08.2020. В даному шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 .

Згідно рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11.12.2020 із відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісячно.

ОСОБА_1 зазначила, що на даний час вона працює продавцем у магазині, отримує мінімальну зарплату. Донька ОСОБА_3 перебуває на її повному утриманні, відповідач достатніх коштів на утримання дитини не надає, хоча дитина є неповнолітньою, потребує відповідного харчування та забезпечення, витрати на її утримання постійно зростають. Донька ОСОБА_3 навчається в 8-В класі Калуського ліцею № 2, відвідує гуртки, спортивні секції та репетиторів. Позивач зазначає, що відповідач є фізично здоровою та матеріально забезпеченою особою, в нього покращився матеріальний стан, оскільки він призначений на посаду заступника керівника ТОВ «Рибстан», а також відповідач регулярно виїжджає за кордон, де працює на високооплачуваних роботах та має достатній і стабільний дохід. ОСОБА_1 на даний час працює продавцем у магазині, отримує мінімальну зарплату, якої не вистачає на потреби дитини.

Тому позивач просить суд збільшити визначений рішенням суду розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 8000,00 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення нею повноліття. Також просить стягнути з відповідача судовий збір та витрати за надання правничої допомоги.

Ухвалою суду від 11.09.2023 провадження у справі відкрито за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України, тобто у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а також встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

22.09.2023 представником відповідача ОСОБА_4 подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що позовні вимоги є необґрунтованими і безпідставними та не підлягають задоволенню. У відзиві вказано, що ОСОБА_2 не є фізично здоровим, оскільки перебуває на обліку «Д» в кабінетах інфекційних захворювань з березня 2020 з діагнозом хронічний вірусний гепатит у формі «С» та хворіє рядом інших хвороб. Крім того, у відзиві зазначено, що за вказаною в позовній заяві адресою відповідач не проживає, а тільки зареєстрований там власниками з метою отримання можливості оформити закордонний паспорт та користуватися медичними послугами. Сам відповідач родом з с. Ківшарівка, Харківської області, територія якого на даний час окупована, будинок зруйнований. Крім того, відповідач перебуває у шлюбі з громадянкою ОСОБА_5 , з якою разом проживає, утримує та виховує трьох її дітей. ОСОБА_2 має посвідчення багатодітного батька. В ТОВ «Рибстан» відповідач працював тільки 3 тижні. Щодо перетину кордону, то відповідачу дозволили перетин кордону тільки один раз серпні 2023 року. Це пов`язано з можливістю отримати прилисток і соціальні пільги та медичне обслуговування, яке було в Україні для нього недосяжним. На даний час відповідач перебуває в Республіці Польща разом з дружиною і дітьми. У відзиві зазначено, що позовні вимоги не обґрунтовані жодними доказами, а тому не підлягають задоволенню.

23.10.2023 позивачем подано відповідь на відзив, в якому зазначено, що відповідач щорічно проходить медичне обстеження в медичних закладах та жодних загроз його здоров`ю немає. Також зазначено, що твердження про те, що відповідач нещодавно прибув з Харківської області, не відповідає дійсності, оскільки відповідач з 2008 року до розірвання шлюбу з позивачкою проживав разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 . Після розірвання шлюбу його зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 . Стосовно статусу «багатодітного батька», то позивач зазначає, що в дітей теперішньої дружини відповідача є біологічний батько, який сплачує аліменти на утримання дітей. Також вказує, що відповідач, починаючи з 2019 року, періодично виїжджав на заробітки закордон, де виконував роботи в однієї і тієї ж господині. На даний час відповідач знову працює в неї, про що скидав особисто позивачці фото і відео через мережу «Вацап». Крім того, його високий дохід свідчить про можливість відповідача подорожувати на морі з 28.07.2023 по 07.08.2023, про що скидав особисто позивачці фото і відео через мережу «Вацап».

26.10.2023 представником відповідача ОСОБА_4 подано заперечення, яких зазначено, що медичні документи, надані позивачкою, датовані 2020-м роком, тому суду потрібно брати до уваги медичні документи, подані відповідачем, які датовані 13.03.2022 року. Щодо місця проживання відповідача зазначає, що після розірвання шлюбу відповідач був знятий позивачкою з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , та на даний час є безхатьком, що може підтвердитися даними Калуського ЦНАП про відсутність реєстрації в Калуській ТГ. Також представник відповідача стверджує, що біологічний батько дітей теперішньої дружини відповідача має борг по сплаті аліментів на їх утримання в сумі 240000,00 грн. Також вказує, що ТОВ «Рибстан» є збитковим підприємством, а отже відповідач не працював на високооплачуваних роботах. Представник відповідача спростовує твердження позивача про багаторазовий перетин кордону ОСОБА_2 , адже згідно відповіді Державної прикордонної служби відповідач перетинав кордон тільки 1 раз - в липні 2023 року (протягом періоду 2020-2023 років). Також зазначає, що фотографії, долучені до відповіді на відзив, носять суто пізнавальний характер, не підтверджують ніяких фактичних обставин справи, та не є допустимими доказами, адже неможливо встановити, де і коли вони були зроблені.

30.10.2023 позивачем долучено до матеріалів справи інформацію про те, що відповідач ОСОБА_2 протягом серпня-жовтня 2023 року поповнював ігровий рахунок на сайті « Космолот ».

Позивачка та її представник в судове засідання подали заяви про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задоволити (а.с.68, 69).

Представник відповідача також надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог заперечує. (а.с.75).

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 (а.с. 12).

На даний час дочка проживає разом з матір`ю за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою управління «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Калуської міської ради від 17.02.2020 та витягом з реєстру територіальної громади (а.с. 8, 13).

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28.08.2020 по справі № 345/5148/19 розірвано шлюб між позивачем та відповідачем, доньку ОСОБА_3 залишено проживати з матір`ю (а.с.14-15).

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11.12.2020 по справі № 345/3873/20 стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття (а.с.16-18). На виконання даного рішення був виданий виконавчий лист.

17.06.2023 на ім`я ОСОБА_2 було видано посвідчення рибалки, згідно якого відповідач працював рибалкою в приватного підприємця (а.с.23).

Відповідно до інформації, наданої Державною прикордонною службою України, в період з 01.01.2020 по 19.09.2023 ОСОБА_2 перетинав кордон України один раз 27.07.2023 (а.с.35).

Згідно медичної довідки від 15.03.2022 ОСОБА_2 знаходиться на «Д» обліку в кабінеті інфекційних захворювань з березня 2020 року. Отримував противірусну терапію з березня по травень 2020 року, діагноз - хронічний вірусний гепатит у формі «С» (а.с.40).

В матеріалах справи наявне посвідчення, видане Управлінням у справах сім`ї, молоді, фізкультури і спорту Калуської міської ради від 12.02.2022 про те, що ОСОБА_2 має право на пільги, передбачені законодавством для багатодітних сімей (а.с.41).

Також до матеріалів справи додано медичні документи щодо обстеження ОСОБА_2 від 20.02.2020, 27.01.2021 (а.с.59, 60).

Крім того, до матеріалів справи долучено інформацію про те, що відповідач ОСОБА_2 протягом серпня-жовтня 2023 року поповнював ігровий рахунок на сайті « Космолот » (а.с.70-74).

Як визначено в ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Як передбачено ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» визначено розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2023 року - 2833 гривні.

Згідно з ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як передбачено пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку з погіршенням матеріального становища отримувача аліментів, останній може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Та своєю чергою, значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення, так і у бік покращення.

У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

У розумінні статті 81 ЦПК України та наведених вище норм СК України саме ініціатор позову повинен доводити обставини змін у житті сторін, в тому числі, у матеріальному становищі, сімейному стані, здоров`ї або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення або досягнення домовленостей між батьками про способи виконання своїх обов`язків щодо дітей, що можуть бути підставою для збільшення розміру аліментів.

Отже, із зазначених норм закону випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Як вбачається із змісту позовних вимог, вимоги позивача про збільшення розміру аліментів обґрунтовані тим, що на даний час вона працює продавцем у магазині, отримує мінімальну зарплату. Витрати на утримання дитини постійно зростають, оскільки дитина потребує відповідного харчування та забезпечення, навчається в 8-В класі Калуського ліцею № 2, відвідує гуртки, спортивні секції та репетиторів. У зв`язку зі збільшенням витрат погіршилося матеріальне становище отримувача аліментів.

В позовній заяві позивачка зазначає, що відповідач є фізично здоровою особою, в нього покращився матеріальний стан, оскільки він працює на високооплачуваних роботах, регулярно виїжджає закордон.

При цьому, суд враховує, що станом на 17.06.2023 ОСОБА_2 працював рибалкою в приватного підприємця. Це підтверджує той факт, що ОСОБА_2 є працездатним, має можливість влаштуватися на роботу та отримувати доходи.

Однак, додатки до матеріалів позовної заяви, не містять жодної інформації про його офіційне працевлаштування за кордоном. Додані до матеріалів справи фото та відео не можуть бути допустимими доказами, оскільки з них неможливо встановити місце, дату та час їх знімання.

Тобто, позивачка не надала достатніх доказів на обґрунтування розміру аліментів в сумі 8000,00 грн., який просить стягнути.

Крім того, суд відповідно до положень ст. 182 Сімейного кодексу України, враховує те, що відповідач не є фізично здоровою особою, оскільки знаходиться на «Д» обліку в кабінеті інфекційних захворювань з березня 2020 року з діагнозом хронічний вірусний гепатит у формі «С» (а.с.40).

Також суд враховує те, що згідно посвідчення, яке видане Управлінням у справах сім`ї, молоді, фізкультури і спорту Калуської міської ради від 12.02.2022, мати ОСОБА_5 та батько ОСОБА_2 (відповідач по справі) мають право на пільги, передбачені для багатодітних сімей. Дане посвідчення дійсне до 22.02.2025 (а.с.41).

Суд не бере до уваги інформацію про те, що відповідач ОСОБА_2 протягом серпня-жовтня 2023 року поповнював ігровий рахунок на сайті «Космолот», оскільки в даному документі відсутня інформація про походження коштів, які витрачає ОСОБА_2 .

Згідно зі змісту ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, вимоги розумності та справедливості, та те що батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, матеріальне становище та стан здоров`я позивача та відповідача, з метою забезпечення потреб та інтересів дитини, суму стягуваних на даний час аліментів в розмірі по 2000,00 грн. щомісячно, яка, на думку суду, є недостатньою, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд дійшов висновку, що позов в цій частині слід задовольнити частково та стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, при визначенні початку строку стягнення аліментів, слід врахувати, що згідно роз`яснень, даних у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Позивач ОСОБА_1 від сплати судового збору за позовною заявою про збільшення розміру аліментів звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Суд вважає, що з відповідача в дохід держави необхідно стягнути мінімальний визначений законом судовий збір у даній категорії справ в розмірі 1073,60 гривні.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 уклала з адвокатом Жовніром М.Й. угоду про надання професійної правничої допомоги від 05.09.2023 та сплатила визначену угодою вартість послуг в загальній сумі 2500,00 грн., що підтверджено квитанцією № 100462 від 07.09.2023.

За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 937,50 грн. (2500 грн. х 37,5%) витрат за надання професійної правничої допомоги.

На підставі викладеного, ст.ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 264, 265, 268, 280, 282, 289, 430 ЦПК України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11.12.2020 по справі № 345/3873/20 із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_1 на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягувати аліменти на дитину в твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 (три тисячі) гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набуття рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позову відмовити.

Стягнення аліментів в новому розмірі розпочати з часу набрання цим рішенням законної сили і проводити до досягнення дитиною повноліття, припинивши з цього моменту стягнення аліментів за рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11.12.2020 по справі № 345/3873/20.

Після набрання рішенням законної сили виконавчий лист, виданий на підставі рішення від 11.12.2020 по справі № 345/3873/20 - відкликати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 937,50 гривень (дев`ятсот тридцять сім грн. 50 коп.) понесених нею витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1073,60 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий