Ухвала

23 січня 2023 року

м. Київ

справа № 509/373/20

провадження № 61-796ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 16 квітня 2021 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 02 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної Марини Анатоліївни, публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», правонаступником якого є товариство

з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», про визнання припиненим договору іпотеки та додаткового договору,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним вище позовом.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 03 грудня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано припиненим договір іпотеки від 07 липня 2006 року укладений між позивачем ОСОБА_1 і відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі - ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк»), посвідчений приватним нотаріусом Овідіопільського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Наталією Федорівною (далі - приватний нотаріус Куркан Н. Ф.) за реєстровим номером 5262 від 07 липня 2006 року, на предмет іпотеки земельну ділянку 0,1 га та розташованого на ній садового будинку, що складається в цілому з садового будинку під літ. «А-2,а», сарая під літ. «Б», вбиральні під літ. «В», спорудження І-4,І, загальною площею

126,9 кв. м., що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 яким забезпечувались зобов`язання ОСОБА_2 за кредитним договором №97/06 від 22 червня 2006 року.

Визнано припиненим договір іпотеки від 23 травня 2007 року укладений між позивачем ОСОБА_1 і ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», який засвідчений приватним нотаріусом Куркан Н. Ф. за реєстровим номером 3713

від 23 травня 2007 року з Додатковим договором зареєстрований за № 11110 від 25 грудня 2007 року, на предмет іпотеки:

- садовий будинок, з господарчими будівлями та спорудами під номером АДРЕСА_1 , та складається в цілому з одного садового будинку під літ. «А-2,а», сарая під літ. «Б», вбиральні під літ. «В», спорудження №1-4, І, загальною площею 126,9 кв. м., розташованих на земельній ділянці, що належить ОСОБА_1 на праві власності розміром 1 000 кв. м.

- земельну ділянку площею 0,1 кв. м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 якими забезпечувались зобов`язання ОСОБА_3 за кредитним договором №130/07 від 14 травня 2007 року з додатками.

Скасовано записи про обтяження предмету іпотеки, а саме:

- в єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про заборону на нерухоме майно за № 3433328 по Договору іпотеки № 5262

від 07 липня 2006 року, зареєстровано 07 липня 2006 року, приватним нотаріусом Куркан Н. Ф., на садовий будинок з господарчими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 , номер РПВН:14987765, власник - ОСОБА_1 ; заявник - ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк».

- в єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про заборону на нерухоме майно за № 3433483 по Договору іпотеки № 5262

від 07 липня 2006 року, зареєстровано 07 липня 2006 року, приватним нотаріусом Куркан Н. Ф., на земельну ділянку, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер земельної ділянки: 05-17, власник - ОСОБА_1 ; заявник - ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк»;

- в єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про заборону на нерухоме майно за № 5008917 по Договору іпотеки, 3717

від 23 травня 2007 року, зареєстровано 07 липня 2006 року, приватним нотаріусом Куркан Н. Ф., на садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , власник - ОСОБА_1 ; заявник -

ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк»;

- в єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про заборону на нерухоме майно за № 5008942 по Договору іпотекі, 3717

від 23 травня 2007 року, зареєстровано 07 липня 2006 року, приватним нотаріусом Куркан Н. Ф., на земельну ділянку, земельна ділянка, за адресою: АДРЕСА_1 , власник - ОСОБА_1 ; заявник - ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк»;

- в Державному реєстрі іпотек про іпотеку за реєстраційним номером 3442666 зареєстровано 11 липня 2006 року, договір іпотеки № 5262 від 07 липня

2006 року, приватний нотаріус Куркан Н. Ф., на садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , садівничий кооператив, земельна ділянка № НОМЕР_1 , власник - ОСОБА_1 .. Строк виконання 21 червня 2011 року.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі - ТОВ «Вердикт Капітал»), як правонаступник публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» оскаржило його в апеляційному порядку.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 12 квітня 2021 року поновлено

ТОВ «Вердикт Капітал» строк на апеляційне оскарження рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 03 грудня 2020 року.

Відкрито апеляційне провадження у зазначеній справі.

У квітні 2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося до Одеського апеляційного суду з клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову

у вказаній справі.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16 квітня 2021 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 02 липня 2021 року, клопотання

ТОВ «Вердикт Капітал» задоволено.

Заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно, іншим особам - суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, які належать ОСОБА_1 , а саме: земельної ділянки площею 0,1 га та розташованого на ній садового будинку, що складається

в цілому з садового будинку під літ. «А-2,а», сарая під літ. «Б», вбиральні під літ. «В», спорудження 1-4, І, загальною площею 126,9 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна:18921827).

1. 06 січня 2023 року ОСОБА_1 із застосуванням засобів кур`єрського поштового зв`язку, звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Одеського апеляційного суду від 16 квітня 2021 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 02 липня 2021 року, у якій просить оскаржувані судові рішення скасувати.

Касаційна скарга подана до суду касаційної інстанції з пропуском строку на касаційне оскарження.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо

в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється

з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

У клопотанні, наданому разом із касаційною скаргою ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження. Посилається на те, що про існування оскаржуваних судових рішень їй не було відомо. Крім того повні тексти оскаржуваних судових рішення вона також не отримувала.

Також посилається на те, що її не було повідомлено про апеляційний розгляд вказаної справи а також на перебування за межами території України внаслідок введеного на території Держави воєнного стану, відповідно була позбавлена можливості звернутися до суду з касаційною скаргою

у встановлений законом строк.

Крім того посилається на незадовільний стан здоров`я та, як наслідок необхідність проходження постійного лікування.

Зазначені заявником обставини та надані на їх підтвердження докази безумовно не свідчать про поважність пропуску строку на касаційне оскарження з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 394 ЦПК України, згідно з якою незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі

в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Зазначений строк є присічним (преклюзивним), який не підлягає поновленню. Зі спливом строку особа втрачає право на касаційне оскарження безвідносно до поважності причин його пропуску, за виключенням випадків визначених

у частині третій статті 394 ЦПК України.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень повний текст ухвали Одеського апеляційного суду від 16 квітня 2021 року складено

16 квітня 2021 року та оприлюднено 20 травня 2021 року.

Повний текст ухвали Одеського апеляційного суду від 02 липня 2021 року складено 02 липня 2021 року та оприлюднено 05 липня 2021 року, а воєнний стан введено на території Держави 24 лютого 2022 року.

Доводи ОСОБА_1 стосовно перебування її поза межами території України Верховним Судом не приймаються до уваги, оскільки вказані обставини не підтверджені наданими належними доказами та можуть свідчити про штучне продовження строку на касаційне оскарження судового рішення, пропущеного на доволі значний строк.

Верховний Суд не може прийняти до уваги копію сторінок паспорту

ОСОБА_1 з відміткою про перетин кордону 22 травня 2022 року, оскільки як вбачається зі змісту касаційної скарги адресою для листування

ОСОБА_1 зазначено

АДРЕСА_2 .

Відповідно до змісту транспортної накладної Кур`єрської служби доставки

№ 3093 вказане поштове відправлення направлено ОСОБА_1 особисто 06 січня 2023 року об 17:00 год. Зворотньою адресою відправника зазначено також АДРЕСА_2 .

Крім цього, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що апеляційним судом було порушено порядок вручення заявнику копії цього судового рішення, передбачений статтею 272 ЦПК України, як і доказів на підтвердження дати отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, до касаційної скарги також не додано.

Доводи ОСОБА_1 про те, що її не було повідомлено про апеляційний розгляд справи не можна визнати поважними, оскільки в розпорядженні Верховного Суду відсутні докази того, що суд апеляційної інстанції у порядку статті 128 ЦПК України не надсилав на адресу заявника судову повістку (судове повідомленя) про виклик в судове засідання. Обов`язок подати касаційну скаргу у передбачений статтею 390 ЦПК України строк покладено саме на учасника справи, а отримання судового рішення пізніше може свідчити про штучне збільшення строку для оскарження.

Відповідно дочастини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Учасник судового процесу зобов`язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), можливість поновлення строків оскарження судових рішень не є необмеженою, оскільки сторони

в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року).

Верховний Суд звертає увагу заявника, що на стадії відкриття касаційного провадження Верховний Суд не має можливості перевірити наявність чи відсутність доказів на підтвердження надсилання/вручення судом апеляційної інстанції як копії оскаржуваного рішення так і наявності доказів належного повідомлення або неповідомлення заявника про апеляційний розгляд справи, оскільки за правилом частини сьомої статті 394 ЦПК України питання про витребування матеріалів справи вирішується під час відкриття касаційного провадження.

Сама по собі наявність у ОСОБА_1 статусу особи з інвалідністю та необхідність постійного лікування не може бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення пропущеного на строк більше ніж в один рік.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2022 року

у справі № 990/115/22 (провадження № 11-107заі22) викладено такі правові висновки: «введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану

в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку».

Таким чином, оскільки заявником пропущено річний строк на касаційне оскарження судового рішення, на підтвердження наведених обставин пропуску строку заявник має надати Верховному Суду докази на підтвердження підстав пропуску строку подачі касаційної скарги, які передбачені у пунктах 1, 2, частини третьої статті 394 ЦПК України.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений судом строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження будуть визнані судом неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження

у справі на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

2. Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження

з огляду на наступне.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Касаційна скарга ОСОБА_1 в повній мірі не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Так, заявником у змісті касаційної скарги заявником не зазначено в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень), відповідно не зазначено конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

Таким чином заявникові необхідно: 1) на підтвердження наведених обставин пропуску строку надати Верховному Суду докази на підтвердження підстав пропуску строку подачі касаційної скарги, які передбачені у пунктах 1, 2, частини третьої статті 394 ЦПК України; 2) надати суду касаційної інстанції виправлену касаційну скаргу із зазначенням обов`язкових підстав касаційного оскарження судових рішень відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про

що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Визнати наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 16 квітня 2021 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 02 липня 2021 року залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник