Справа № 953/734/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2023 року Київський районний суд м.Харкова

у складі головуючого судді Колесник С.А.,

за участю секретаря судового засідання Півоваровій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові в порядку окремого провадження цивільну справу №953/734/22 за заявою ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ) про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою, заінтересована особа: Третя Харківська міська державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживала разом з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в квартирі АДРЕСА_3 , на час її смерті, яка сталося ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На обгрунтування вказаної заяви заявник ОСОБА_1 зазначає, що він є сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Заявник вказує, що є єдиним спадкоємцем за померлою ОСОБА_3 , оскільки він є її єдиним сином, інших спадкоємців, крім нього ОСОБА_3 немає. Заявник звернувся до державного нотаріуса Третьої Харківської міської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Полтавської К.С. із заявою про прийняття спадщини, але 21.01.2020 року отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії вих.. № 73/02-14 у зв`язку з пропущенням шестимісячного строку, встановленого для прийняття спадщини. Заявник вказує, що з 2021 року (з моменту, як ОСОБА_3 стала прикутою до ліжка через проблеми з здоров`ям) і по день смерті, ОСОБА_3 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_4 , він проживав разом із своєю матір`ю у квартирі АДРЕСА_3 .

На підставі викладеного заявник звернувся до суду з данною заявою.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.01.2022 справу передано для розгляду судді Лях М.Ю.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова Лях М.Ю. від 24.01.2022 року відкрито окреме провадження у справі.

17.10.2022 року на підставі протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями з підстав перебування судді Лях М.Ю. у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, зазначена цивільна справа розподілена в провадження судді Колесник С.А.

Ухвалою судді Київського районного суду м.Харкова від 21.10.2022 прийнято до розгляду цивільну справу.

23.11.2022 та 29.11.2022 від заінтересованої особи: завідувача Третьої Харківської міської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лученко Л. до суду надійшло клопотання, у якому вона просить на підставі ст.33 ЦПК України виключити Третю Харківську міську державну нотаріальну контору з числа зацікавлених осіб по цивільній справі №953/734/22 н/п 2-о/953/53/22 за заявою ОСОБА_1 , як неналежну сторону. Вказала, що відповідно до ст.1 Закону України «Про нотаріат» нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії.

Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. При розгляді спорів щодо спадкування належним відповідачем (в даному випадку заінтересованою особою) є особа учасник цивільних правовідносин, який не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, нерухоме, рухоме майно.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у справах про спадкування, при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Спираючись на вищевикладе Третя Харківська міська державна нотаріальна контора наполягає, що не може бути зацікавленою особою по цивільній справі №953/734/22, н/п 2-0/953/53/22. Просить розглядати вищевказану справу без представника держнотконтори, з рішенням суду заздалегідь згодні (а.с.57,62).

29 грудня 2022 року заявником було подано до суду уточнену заяву, в якій зацікавленою особою вказано ОСОБА_4 та зазначено, що у спадкодавиці є ще одна дитина, рідна сестра заявника, ОСОБА_2 , громадянка РФ, яка є за законодавством України спадкоємцем першої черги.

В судове засідання заявник та його представник не з`явились, до канцелярії суду 27.01.2023 надійшла заява від ОСОБА_1 , в якій він просить справу про встановлення факту постійного проживання розглядати за його відсутності та відсутності представника заявника, зазначивши, що заявлені вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити(а.с.23).

Заінтересована особа: ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, 19.01.2023 до суду надійшли пояснення, в яких зазначила, що заявник є її рідним братом, викладені в заяві обставини відповідають дійсності, про що вона знає особисто, адже спілкувалася з заявником та померлою матір`ю до смерті останньої, підтвердила факт постійного проживання заявника ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 . Також просила суд розглядати справу без її участі, з врахуванням її письмових пояснень та задовольнити заяву (а.с.75).

Відповідно до вимог ч. 2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника та заінтересованих осіб.

Частиною 2 ст.315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд, дослідивши матеріали справи, дослідивши надані докази, допитавши свідка ОСОБА_5 , приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

Заявник ОСОБА_1 є сином померлою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 1 жовтня 1954 року, виданого Московським бюро реєстрації актів цивільного стану, актовий запис №1520 (а.с.46).

Заінтересова особа ОСОБА_2 є донькою померлою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 07 вересня 1959 року, виданого Московським бюро реєстрації актів цивільного стану, актовий запис №1467 (а.с.72 зворотній бік).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 , виданого 18 травня 2020 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), актовий запис №7167 (а.с.7).

Заявник звернувся до державного нотаріуса Полтавської К.С. Третьої Харківської міської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) із заявою про прийняття спадщини, однак 21.01.2021 року отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії вих № 73/02-14. Відмова обгрунтована тим, що ОСОБА_1 у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини не подав, на час смерті спадкодавця не був зареєстрований разом з нею за однією адресою, тобто спадщину не прийняв, та згідно ст.1272 Цивільного кодексу України вважається таким, що не прийняв спадщину (а.с.8).

ОСОБА_1 з 2012 року і по день смерті ОСОБА_3 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_4 проживав разом з нею, за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується актом про проживання в квартирі осіб від 21 лютого 2021 року (а.с.9).

Згідно довідки від 23.01.2021 року, виданої Комунальним некомерційним підприємством Міською поліклінікою №6 Харківської міської ради, ОСОБА_1 доглядав за ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_5 та була прикута до ліжка з 2012 року (а.с.19).

Допитаний в судовому засіданні 21.11.2022 року свідок ОСОБА_5 підтвердив факт постійного проживання заявника з 1992 року разом із ОСОБА_3 .

Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ВАА №515373, квартира за адресою: АДРЕСА_4 знаходиться у приватній спільній часткові власності у частках , власниками є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.6).

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Заявник вказує, що після спливу шестимісячного строку звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріус роз`яснив йому, що якщо померлий спадкодавець проживав фактично без реєстрації разом з ним на час відкриття спадщини, то йому необхідно встановити відповідний факт у судовому порядку.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , у квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , на день її смерті, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_4 ., знайшов своє підтвердження дослідженими та перевіреними в суді доказами, а тому заява підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.. 2, 12, 13, 19, 259, 263-265, 273, 293, 294, 315, 316, 319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_4 , на час її смерті, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосереджньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud.

Заявник ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_6 , РНОКПП: НОМЕР_4 ).

Заінтересована особа - ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ).

Повний текст рішення суду складено та підписано 27 січня 2023 року.

Суддя Колесник С.А.