Справа №752/8390/23
Провадження № 2/752/4814/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07.09.2023 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Ящука Д.О.,

розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до ТДВ «Страхова група «Оберіг», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 30.11.2022 з вини ОСОБА_2 сталася ДТП за участю автомобілів «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та «FORD», д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок якої було пошкоджено автомобіль належний позивачу. Цивільно - правова відповідальність водія транспортного засобу «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , на момент ДТП була застрахована в ТДВ «СГ «Оберіг» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР - 209210206, ліміт відповідальності 130 000, 00 грн , франшиза 2 500,00 грн. Позивач вказав, що витрати які він поніс по відновлювальному ремонту належного йому автомобіля склали 28 113,51 грн, про що було повідомлено страховика та винну у скоєнні ДТП особу. Проте, матеріальні збитки залишилися не відшкодованими відповідачами. А тому з урахуванням вимог закону просить суд стягнути з страховика ТДВ «Страхова група «Оберіг» матеріальну шкоду у розмірі 12 745,05 грн, а з ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 15 368,46 грн, що є різницею між фактичним розміром шкоди і сумою страхового відшкодування, та 6 000,00 грн моральної шкоди. Судові витрати покласти на відповідачів.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02.05.2023 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.

ТДВ «Страхова група «Оберіг» у відзиві на позовну заяву вказало, що позовні вимоги визнає частково, оскільки Страховик здійснив виплату страхового відшкодування у відповідно до ст.22,28,29,36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у розмірі 7 510,66 грн. А тому за розрахунками страховика невиплаченою позивачу сума матеріального збитку складає 1 860,17 грн (за вирахуванням франшизи та ПДВ).

Позивачем було подано заяву про відмову від заявлених до ТДВ «Страхова група «Оберіг» позовних вимог на суму 7 510,66 грн, оскільки саме такий розмір страхового відшкодування був виплачений страховиком 05.05.2023.

ОСОБА_2 у відзиві на позовну заяву позовні вимоги щодо сплати різниці між фактичним розміром шкоди і сумою страхового відшкодування не визнав, та просить відмовити у задоволенні позовних вимог, пред`явлених позивачем до нього. Він вважає, що позивач повинен був пред`явити ці вимоги виключно до ТДВ «Страхова група «Оберіг», а не особи, яка винна у пошкоджені транспортного засобу. Також не визнає завдання позивачу моральної шкоди.

На підставі положень статей 274-279 ЦПК України судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі сторін.

Дослідивши матеріали справи, подані сторонами докази, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Судом встановлено, що 30.11.2022 о 19 год 25 хв по вул.Саперно - Слобідській, 10 в м. Києві, ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечної бокової дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «FORD», д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , чим порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 17 лютого 2023 року у справі № 752/1882/23 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України.

Згідно положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність.

В силу ст. 5 зазначеного вище Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована по полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ТДВ «Страхова група «Оберіг» згідно Полісу № ЕР - 209210206, ліміт відповідальності за шкоду завдану майну потерпілому становить 130 000,00 грн, з безумовною франшизою 2 500,00 грн.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно п. 34.1 ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Відповідно до п. 36.1 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Положенням п. 36.2 ст.36 Закону страховик (МТСБУ) передбачено, що протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до вимог п. 36.4. ст. 36 зазначеного вище Закону, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування).

Згідно із ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - франшиза це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Відповідно до п.34.3 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

07.02.2023 з метою компенсації спричинених в результаті ДТП збитків позивач звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування та наполягав на проведенні експертизи судовим експертом пошкодженого КТЗ «FORD», д.н.з НОМЕР_2 , з метою визначення достовірної вартості відновлювального ремонту та просив прийняти відповідне рішення.

18 квітня 2023 року позивач направив страховику заяву із рахунком ТОВ «БЛ Сервіс» № від 17.04.2023 з вимогою перерахувати страхове відшкодування у розмірі 28 113,51 грн з ПДВ для відновлення пошкодженого автомобіля.

За результатами настання страхового випадку відповідно до положень ст.ст. 29, 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховою компанією було замовлено Звіт №132735 від 05.04.2023 р. з оцінки колісного транспортного засобу, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «FORD», д.н.з НОМЕР_2 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, складає з ПДВ 10884,88 гривень, з яких 874,22 гривні ПДВ.

Однак, такий Звіт не є належним доказом на підтвердження розміру матеріального збитку, оскільки при розрахунку вартості відновлювального ремонту оцінювачем застосовані ціни на запасні частини станом на 06.12.2022 р., що суперечить Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, оскільки дорожньо-транспортна пригода мала місце 30.11.2022 р., а отже розмір збитків повинен визначатись на момент завдання шкоди.

Тобто, в даному випадку, єдиним належним доказом на підтвердження розміру завданих позивачу збитків, що міститься в матеріалах цивільної справи, є докази проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу та відомості про оплату таких витрат на суму 28113,51 гривня.

Визначаючи розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню з СГ «Оберіг» суд виходить з розрахунку, проведеного позивачем, та викладеного у відповіді на відзив, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту складає 28113,51 гривня, вартість відновлювального ремонту із застосуванням коефіцієнта фізичного зносу в розмірі 0,70 який застосовується для автомобілів, строк експлуатації яких перевищує 12 років, 15245,05 гривень. Оскільки розмір франшизи не відшкодовується Страховиком, загальний розмір страхового відшкодування за вирахуванням франшизи складає 12745,05 гривень з врахуванням ПДВ, платником якого є ТОВ «БЛ СЕРВІС».

Під час розгляду справи 05.05.2023 ТДВ «Страхова група «Оберіг» частково виплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 7 510,66 грн., що останнім не заперечується згідно поданої заяви про відмову від заявлених позовних вимог в цій частині.

Зважаючи на вимоги чинного законодавства України, з огляду на те, що позивачем було здійснено ремонтні роботи по відновленню пошкодженого транспортного засобу «FORD», д.н.з НОМЕР_2 , беручи до уваги те, що під час розгляду справи не було отримано доказів, які свідчать про повне виконання ТДВ «Страхова група «Оберіг» взятих на себе зобов`язань за договором страхування, відсутність клопотання про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи, вимоги позивача в частині стягнення з ТДВ «Страхова група «Оберіг» недоплаченого страхового відшкодування, що складає 5 234, 39 грн знайшли своє підтвердження, є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Суд не бере до уваги посилання ТДВ «Страхова група «Оберіг» невиплачена сума страхового відшкодування становить 1 860,17 грн, оскільки зазначене спростовується наданими позивачем у розпорядження суду доказами.

Крім того, відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Вартість відновлювального ремонту автомобіля «FORD», д.н.з НОМЕР_2 , складає 28 113,51 грн, вартість відновлювального ремонту автомобіля «FORD», д.н.з НОМЕР_2 , з урахуванням зносу, та за вирахуванням франшизи становить 12 745,05 грн.

У матеріалах справи наявні належні докази ремонту транспортного засобу, що дає можливість стягнення із заподіювача шкоди різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Відтак залишок суми матеріального збитку у розмірі 15 368,46 грн підлягає стягненню з винуватця ДТП - ОСОБА_2 .

Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ст. 23 ЦК України).

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ч.1 ст. 1167 ЦК України).

Таким чином, оскільки внаслідок ДТП, що сталася з вини відповідача, пошкоджено власність позивача, засіб пересування, який використовувався щоденно в його інтересах, у зв`язку з чим позивач тривалий час був позбавлений можливості вести звичний спосіб життя, були суттєво порушені його життєві плани, так як, проведення вимушеного незапланованого ремонту транспортного засобу вимагало значних додаткових зусиль та часу, суд, керуючись ст.ст. 23, 1167 ЦК України, вважає, що позивачу було завдано моральну шкоду.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку про доцільність часткового задоволення вимог позивача про стягнення моральної шкоди, а тому її слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 , як з особи винної в ДТП, у розмірі 3 000,00 грн, що є достатнім, розумним і справедливим з огляду на встановлені обставини.

В іншій частині такі вимоги не є доведеними.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів судовий збір у розмірі, пропорційному у співвідношенні до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова група «Оберіг», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова група «Оберіг» (, адреса: м. Київ, вул. Васильківська, 14) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) страхове відшкодування у розмірі 5 234, 39 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 . РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) матеріальну шкоду, що є різницею між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, у розмірі 15 368,46 грн, моральну шкоду у розмірі 3 000,00 грн.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова група «Оберіг» (, адреса: м. Київ, вул. Васильківська, 14) на користь держави судовий збір у розмірі 214 грн 72 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 . РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 740 грн 78 коп.

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя