Справа № 522/4715/23
Провадження № 2/522/3463/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі :

головуючого судді Павлик І.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Сулими А.С.,

сторони в судове засідання не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року позивач звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після оголошення воєнного стану в Україні, задля безпеки дитини вона була вимушена виїхати за межі країни, а саме до м. Вільнюс, Литва. З моменту виїзду донька ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) перебуває на утриманні позивача. Позивач та відповідач не досягли згоди щодо розміру аліментів, які він має сплачувати на утримання дитини. При цьому відповідач є здоровим та працездатним, який може сплачувати аліменти у розмірі 15 000,00 грн.

03.04.2023 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку в порядку спрощеного позовного провадження.

29.06.2023 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він зазначає, що позовні вимоги є завищеними та необґрунтованими, а також вказує, що утримує батька та нову сім`ю та може сплачувати аліменти у розмірі не більше, ніж 5 000,00 грн.

10.08.2023 від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі з додатками, а саме: медичний висновок його батька ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та свідоцтво про смерть матері ОСОБА_5 .

Розглянувши матеріали справи та надавши належну правову оцінку всім наявним у матеріалах справи доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, 25.11.2015 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб, який рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18.05.2023 у справі № 522/17353/23 було розірвано.

За час шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась донька ОСОБА_3 (свідоцтво про народження від 16.02.2016, Серія НОМЕР_1 , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції).

Дитина станом на дату звернення до суду проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 .

У відзиві відповідач зазначає, що позовні вимоги підлягають задоволенню лише частково, оскільки його місячна заробітна плата, як водія господарчого відділення у військовій частині НОМЕР_2 , складає 20 100- 20 200 грн. Також на сьогоднішній день на його утриманні перебуває хворий батько ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) після ішемічного інсульту, який проживає разом з ним. Він утримує себе та свою нову родину.

Положеннями ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Пунктами 1, 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 цієї Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Норми національного та міжнародного права вказують на те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, їхні найкращі інтереси повинні стояти понад усе, дитині має забезпечується такий захист, який є необхідним для її благополуччя.

Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить 2 833,00 грн.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України.

При цьому суд враховує, що положення ст. 180 СК України зобов`язують обох батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Тобто, встановлений ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дитини віком з 6 до 18 років у розмірі 2 833,00 грн є таким, який відповідно до ст. 180 СК України підлягає розподілу між обома батьками.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на дитину у розмірі 15 000,00 грн. Обґрунтовуючи їх розмір ОСОБА_1 зазначила, що їх донька потребує значних витрат для забезпечення належного рівня життя, зокрема витрат на одяг (на зимовий період склало у розмірі 9 516,00 грн), харчування (в грудні 2022 4300,00 грн, в січні 2023 3500,00 грн), медичний догляд, шкільне знаряддя, а також для забезпечення належного рівня освіти. Разом з цим, оренда житла, комунальні послуги щомісячна складають 2 500,00 грн. Додатково ОСОБА_3 ходить на додаткові заняття танців вартістю 2 000,00 грн на місяць. На підтвердження зазначених витрат позивач надала до суду квитанції та товарні чеки.

Надавши належну оцінку зазначеним доводам позивача та поданим нею доказам, суд вважає їх необґрунтованими та неналежними, оскільки купівля одягу, придбання їжі, медичний огляд дитини, відвідування гуртків та забезпечення дозвілля дитини є складовою частиною аліментів. Позивачем не надано доказів наявності у дитини особливих здібностей чи необхідності в особливому харчуванні чи лікуванні дитини. Доказів понесення позивачем витрат на оренду житла та комунальних витрат, а також відвідування дитиною танцювальних занять матеріали справи не містять. Водночас суд зазначає, що оренда житла та комунальні витрати є особистими витратами позивача. Також позивачем не доведено погодження з відповідачем відвідування дитиною додаткових занять танців вартістю 2 000,00 грн на місяць.

З огляду на викладене, позивачем не доведено, що для забезпечення гармонійного розвитку дитини необхідною сумою аліментів є саме 15 000,00 грн.

Водночас судом враховано, що за твердженням відповідача його місячна заробітна плата, як водія господарчого відділення у військовій частині НОМЕР_2 , складає 20 100- 20 200 грн. Також на сьогоднішній день на його утриманні перебуває хворий батько ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) після ішемічного інсульту, який проживає разом з ним.

Визначаючи розмір аліментів на дитину, ураховуючи принцип розумності і справедливості, зважаючи на те, що відповідач за віком є працездатним та має стабільний заробіток, зважаючи на те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на дитину у розмірі 5 000,00 грн.

Суд зазначає, що сторони не позбавлені можливості згодом, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів (ч. 1 ст. 192 СК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, від сплати якого позивач була звільнена відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 81, 141, 223, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНКОПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНКОПП: НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) у сумі 5 000,00 грн щомісячно, починаючи стягнення з 13 березня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНКОПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) 1 073,60 грн судового збору в дохід держави.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Одеського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 23.10.2023.

Суддя І.А. Павлик