Справа № 172/390/22
Провадження № 2/172/154/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2023 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В

Представник позивача ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 11.02 по 18.05.2022 року він працював пекарем на пекарні «Putka», що розташована в Республіці Польща і куди його влаштувало агентство ТОВ «ТопВорк», яке знаходиться в м. Вроцлав. Між цим товариством та позивачем був укладений контракт на працевлаштування, і безпосередньо у цьому ж товаристві позивач отримував заробітну плату. Будь-яких претензій він не мав, сумлінно працював та отримував заробітну плату. 18.05.2022 року він змушений був повернутися в Україну, а оскільки ним вже були придбані квитки, то заробітну плату за квітень та частину травня 2022 року він особисто не встиг отримати. У зв`язку з цим він вирішив оформити довіреність на ім`я громадянина України ОСОБА_2 на отримання останнім зароблених позивачем грошових коштів. Відповідача він знав протягом усього строку працевлаштування в Польщі, проживав з ним в одній кімнаті, тому на той час довіряв йому. В приміщенні агентства з працевлаштування ним було підписано довіреність на отримання заробітної плати, де, позивач ОСОБА_4 уповноважив ОСОБА_5 отримати його заробітну плату за квітень/травень 2022 року готівкою. Після повернення в Україну позивач почав цікавитися станом справ із виплатою заробітної плати, однак відповідач перестав виходити на зв`язок, номер телефону був за межами досяжності. Потім він звернувся до ТОВ «ТопВорк», де йому повідомили, що ОСОБА_6 згідно з дорученням позивача отримав його заробітну плату та на підтвердження цього надали розрахунковий документ з підписом відповідача. Крім того, ТОВ «ТопВорк» повідомили новий мобільний номер ОСОБА_2 , на який позивач телефонував і писав повідомлення. Після чого відповідач пообіцяв скинути гроші спочатку до кінця травня 2022 року, а потім до 15 червня 2022 року. Станом на 07.06.2022 року позивачу було достеменно відомо, що відповідач перебуває в Польщі, тому претензію про повернення коштів було направлено на мобільний номер телефону ОСОБА_2 НОМЕР_1 за допомогою месенджера Viber, однак станом на 23.06.2022 року відповідач борг не повернув.

Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 3263,03 польських злотих, що еквівалентно 21392,09 грн. та судові витрати у справі.

Ухвалою судді від 11.07.2022 року позов залишено без руху оскільки позивачем не сплачено судовий збір за подання позовної заяви до суду та встановлено строк для усунення вказаних недоліків.

Представник позивача ОСОБА_3 надав заяву про розгляд справи у відсутність позивача та/або його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, судові витрати просить стягнути з відповідача.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.

У зв`язку з викладеним, судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.ст. 1000, 1001 ЦК України, за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного. Договором доручення може бути визначений строк, протягом якого повірений має право діяти від імені довірителя.

Згідно зі ст. ст. 1003, 1004 ЦК України, у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними. Повірений зобов`язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. Повірений може відступити від змісту доручення, якщо цього вимагають інтереси довірителя і повірений не міг попередньо запитати довірителя або не одержав у розумний строк відповіді на свій запит. У цьому разі повірений повинен повідомити довірителя про допущені відступи від змісту доручення як тільки це стане можливим.

Повірений зобов`язаний: 1) повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; 2) після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; 3) негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення. Довіритель зобов`язаний видати повіреному довіреність на вчинення юридичних дій, передбачених договором доручення. Довіритель зобов`язаний, якщо інше не встановлено договором: 1) забезпечити повіреного засобами, необхідними для виконання доручення; 2) відшкодувати повіреному витрати, пов`язані з виконанням доручення. Довіритель зобов`язаний негайно прийняти від повіреного все одержане ним у зв`язку з виконанням доручення. Довіритель зобов`язаний виплатити повіреному плату, якщо вона йому належить (ст. ст. 1006, 1007 ЦК України)

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (ч. 1 ст. 237 ЦК України).

Основним правом представника є повноваження діяти від імені і за рахунок особи, яку він представляє. Повноваження не лише надає представникові можливість діяти від імені особи, яку він представляє, а й визначає зміст і межі таких дій, виступаючи як вид і міра можливої поведінки. У свою чергу особа, яку представляють, має право вимагати, щоб представник діяв відповідно до повноваження і в його межах. Представник зобов`язаний діяти в межах наданого йому повноваження і в інтересах того, кого представляє, а після виконання обов`язків - передати права і все отримане за укладеним ним правочином особі, яку він представляє. Особливістю правовідносин представництва є те, що вони виникають і реалізуються не в інтересах того, хто безпосередньо укладає правочин (представника), а з метою здійснення та захисту прав та інтересів того, кого представляють.

При цьому у відносинах добровільного представництва, що ґрунтується на волевиявленні того, кого представляють, представлюваною стороною може бути лише дієздатна фізична особа, яка в змозі вільно сформулювати свою волю і адекватно виразити її ззовні.

Відповідно до ч. 3 ст. 237 ЦК України представництво виникає на підставі договору, закону, акту органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Частиною 1 статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 525 ЦК України).

За змістом статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

В ході розгляду справи судом встановлено, що згідно з довіреністю Богарада Станіслав, № паспорта НОМЕР_2 , уповноважив ОСОБА_2 , № паспорта НОМЕР_3 , отримати його заробітну плату за місяць квітень/травень 2022 року готівкою.

Відповідно до Підтвердження виплати від 12.05.2022 року KW 46/2022 ТОВ «ТопВорк» виплатило 3263,03 польських злотих Богараді Станіславу. Підтвердження містить підпис ОСОБА_2 .

07.06.2022 року представник позивача ОСОБА_3 направив відповідачу письмову претензію з вимогою повернути ОСОБА_1 кошти отримані ним на підставі довіреності.

Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позову ОСОБА_1 , оскільки відповідач в порушення вимог чинного законодавства отримавши на підставі довіреності заробітну плату позивача в сумі 3263,03 польських злотих за квітень/травень 2022 року, не передав вказані грошові кошти позивачу, у зв`язку з чим останній змушений був звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами суд зазначає таке.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 134 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України).

Частинами 3-5 статті 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу представником позивача надано договір про надання правової допомоги від 06.06.2022 року, підписаний адвокатом Позненком Ю.В. та клієнтом ОСОБА_1 ; ордер на надання правничої допомоги, виданий і підписаний адвокатом Позненком Ю.В. з метою надання правової допомоги ОСОБА_1 ; детальний опис наданих послуг, виконаних адвокатом (звіт); акт прийому-передачі наданих послуг, який підписаний адвокатом та клієнтом; копію квитанції до прибуткового касового ордера № 33 від 25.06.2022 року про сплату позивачем коштів в сумі 10000,00 грн. за надання юридичних послуг згідно з договором від 06.06.2022 року.

Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів задоволені, то з відповідача на його користь слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого ним судового збору за подання позову до суду в сумі 992,40 грн.

Крім того, суд вважає, що судові витрати на професійну правничу допомогу обґрунтовані та доведені належними доказами, тому є достатні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача цих судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 211, 247, 259, 263, 279, 280-281 ЦПК України, ст.ст. 4-5, 11, 237, 244, 509, 525-526, 530, 625, 1000-1001, 1003-1004, 1006-1007 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_2 , дата народження та РНОКПП не відомі, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , грошові кошти в сумі 3263,03 польських злотих, що еквівалентно 21392 (двадцять одній тисячі триста дев`яносто двом) гривням 09 копійкам.

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000 (десять тисяч) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя І.Г. Битяк