КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Голуб С.А.,

суддів: Писаної Т.О., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря судового засідання - Череп Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 21 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до закритого акціонерного товариства «Українська будівельна компанія» про стягнення неустойки,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до закритого акціонерного товариства «Українська будівельна компанія» (далі - ЗАТ «Українська будівельна компанія»), в якому просила стягнути з відповідача на її користь неустойку у розмірі 733 305,79 грн.

Ухвалою Святошинськогорайонного суду м. Києва від 24 листопада 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.

21 червня 2023 року представником відповідача - адвокатом Мельниченком С.О. подано заяву про залишення позовної заяви без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України у зв`язку з неодноразовою неявкою позивача в судові засідання, зловживанням процесуальними правами і невиконанням процесуальних обов`язків, а також тривалий розгляд справи.

Ухвалою Святошинськогорайонного суду м. Києва від 21 червня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ЗАТ «Українська будівельна компанія» про стягнення неустойки залишено без розгляду.

Постановляючи зазначену ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду справи, позивач та її представник повторно в судове засідання не з`явилися, клопотань про відкладення судових засідань не надіслали, своїм правом участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції не скористалися, заяв про розгляд справи у відсутності сторони позивача до суду не надходило, тому наявні підстави для залишення позовної заяви без розгляду.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати з мотивів порушення судом першої інстанції норм процесуального та неправильного застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона не мала змоги отримати судові повістки та брати участь у судових засіданнях, призначених на 09 лютого, 05 квітня та 21 червня 2023 року, оскільки перебувала за кордоном. Однак, враховуючи те, що на стадії підготовчого провадження у справі вона підтримала свій позов, надала суду усі докази та матеріали на обґрунтування позовних вимог, у суду не було підстав для залишення позову без розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надійшов. В силу вимог частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Представник відповідача - адвокат Лукомський П.В. в судовому засіданні суду апеляційної інстанції заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити ухвалу судупершої інстанції без змін.

Позивач в судове засідання не з`явилися та явку свого представника не забезпечила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки до апеляційного суду не повідомила, а тому колегія суддів дійшла висновку, що її неявка відповідно до вимог частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника відповідача в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

За правилом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ухвалою Святошинськогорайонного суду м. Києва від 13 жовтня 2021 рокубуло відкрито загальне позовне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ЗАТ «Українська будівельна компанія» про стягнення неустойки.

Ухвалою Святошинськогорайонного суду м. Києва від 24 листопада 2022 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду по суті на 09 лютого 2023 року.

ОСОБА_1 вказана ухвала була надіслана на поштову адресу, зазначену нею у позовній заяві, однак повернулась без вручення із відміткою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою».

Також ухвала направлялась на електронну та поштову адресу її представника - адвоката Гриба О.В., які він зазначав для комунікації із судом у поданих процесуальних документах у справі. Представник позивача отримав зазначену ухвалу 04 та 12 грудня 2022 року відповідно.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Наступне судове засідання було призначене на 05 квітня 2023 року. Судова повістка була направлена на поштову адресу позивача та електронну адресу її представника - адвоката Гриба О.В. Позивач отримала повістку 16 лютого 2023 року, а її представник - 10 лютого 2023 року.

04 квітня 2023 року адвокат Гриб О.В. направив на електронну адресу суду першої інстанції заяву про проведення судового засідання у режимі відеоконференції, однак ухвалою суду від 05 квітня 2023 року у задоволенні вказаної заяви було відмовлено у зв`язку з порушенням процесуальних строків подання такої заяви.

В судове засідання позивач та її представник не з`явились, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Наступне судове засідання було призначене на 21 червня 2023 року. ОСОБА_1 судова повістка була надіслана на її поштову адресу, зазначену у позовній заяві, однак повернулась без вручення із відміткою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою».

Також судова повістка направлялась на електронну адресу її представника - адвоката Гриб О.В., яку він отримав 06 квітня 2023 року.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, про причини своєї неявки суд не повідомили і заяв про розгляд справи у їх відсутності не подавали.

Представником відповідача - адвокат Мельниченко С.О. подав заяву про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з неодноразовою неявкою позивача в судові засідання, зловживанням процесуальними правами і невиконанням процесуальних обов`язків, а також тривалий розгляд справи.

В судовому засіданні 21 червня 2023 року суд першої інстанції залишив позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення справи без ухвалення рішення, яка застосовується, як правило, у зв`язку з порушенням заінтересованими особами умов реалізації права на звернення до суду і не перешкоджає повторному зверненню до суду з таким же позовом. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.

За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

В силу вимог частини п`ятої статті 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» від 7 липня 1989 року ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку в тому числі з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).

Системний аналіз вказаних норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 7 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 20 червня 2019 року по справі № 522/7428/15, від 6 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц, від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц, від 2 вересня 2020 року у справі № 461/3580/15-ц та інших судових рішеннях суду касаційної інстанції.

ЄСПЛ зауважив, що зобов`язання використовувати електронний зв`язок для звернення до апеляційного суду має на меті гарантувати належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності шляхом прискорення, полегшення та підвищення надійності процедурних обмінів. Усвідомлюючи бум дематеріалізації правосуддя в державах-членах і виклики, пов`язані з цим, Суд переконаний, що цифрові технології можуть сприяти кращому відправленню правосуддя і бути поставленим на службу правам, гарантованим статтею 6 Конвенції, тому Суд погоджується, що така мета є законною (рішення у справі Xavier Lucas v. France, заява № 15567/20, від 09 червня 2022 року).

У постанові Верховного Суду від 28 червня 2023 року в справі № 757/48467/21 (провадження № 61-10924св22) зроблено висновок, що для цілей ЦПК України офіційною електронною адресою є електронна адреса, зареєстрована в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі. Разом із тим, якщо учасник справи надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши її у заяві (скарзі), то такий учасник справи бажає (принаймні не заперечує), щоб ці засоби комунікації використовувалися судом, що, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. З огляду на це, суд, який комунікує з учасником за допомогою повідомлених ним засобів, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

У постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 725/486/22 (провадження № 61-7107св22) також зазначено, що зазначивши саме таку адресу електронної пошти, позивач проінформував суд у встановлений процесуальний спосіб адресу для електронного листування, чим поклав на себе ризики щодо її актуальності.

Схожі висновки викладені й у постановах Верховного Суду від 20 травня 2021 року у справі № 530/342/17 (провадження № 61-12944св19),

від 30 листопада 2022 року у справі № 725/486/22 (провадження

№ 61-7107св22), від 04 липня 2023 року у справі № 302/1202/19 (провадження № 61-2502св23), від 26 квітня 2023 року у справі № 127/32270/21 (провадження № 61-12567св22).

Крім того, у постанові від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18 (провадження № 61-185св23) Верховний Суд зазначав, що наявна у справі довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Зазначене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня 2019 року у справі

№ 906/142/18, провадження № 12-109гс19; від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, провадження № 14-507цс18.

У частині четвертій статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Залишаючи без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ЗАТ «Українська будівельна компанія» про стягнення неустойки, суд першої інстанції правильно застосувавши положення статті 223, пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку, що позивач та її уповноважений представник, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення судового розгляду справи по суті, повторно не з`явилися в судове засідання та від них не надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, у зв`язку з чим суд надав правильну оцінку повторній (другій поспіль) неявці належним чином повідомленої сторони позивача, як незацікавленість у реальному вирішенню цього спору та порушення розумних строків розгляду справи.

Колегія суддів погоджується з висновком районного суду про залишення позову без розгляду, оскільки неявка позивача та її представника у судове засідання, призначене на 21 червня 2023 року, є повторною, про судові засідання, призначені на 09 лютого та 05 квітня 2023 року, сторону позивача було повідомлено завчасно та належним чином в розумінні норм статей 128, 130, 131 ЦПК України, що фактично й не заперечується ОСОБА_1 в апеляційній скарзі.

При цьому доводи апеляційної скарги про те, що позивач не з`явилась в судові засідання з поважних причин, оскільки перебувала за межами України, не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки повторна неявка позивача в судове засідання є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від поважності причин такої неявки.

Не зайвим також буде зазначити, що залишення позову без розгляду не є порушенням права позивача на справедливий захист та не може вважатися обмеженням її права доступу до суду, адже після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, позивач має право звернутися до суду повторно відповідно до частини другої статті 257 ЦПК України.

За таких обставинколегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, ухвала суду першої інстанції про залишення позовної заяви у даній справі без розгляду постановлена відповідно до вимог матеріального і процесуального законодавства та обґрунтованіпідстави для її скасування відсутні.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У такому разі розподіл судових витрат у вигляді сплаченого позивачем судового збору за подання апеляційної скарги не проводиться згідно зі статтями 141, 382 ЦПК України.

Керуючись статтями 367 - 369, 372, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 21 червня 2023 року про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до закритого акціонерного товариства «Українська будівельна компанія» про стягнення неустойки залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Верховного Суду виключно у випадках, передбачених у частині другій статті 389 ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 листопада 2023 року.

Головуючий С.А. Голуб

Судді: Т.О. Писана

Д.О. Таргоній