Справа № 504/4208/22
Номер провадження 2-ві/504/9/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2023смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Сафарової А.Ф.,

за участю секретаря Антипової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про відвід судді Комінтернівського районного суду Одеської області Доброва П.В. від розгляду справи №504/4208/22 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області Доброва П.В. від 05.10.2023 вказану заяву про відвід визнано необґрунтованою, матеріали передані для визначення іншого судді для розгляду питання відводу в порядку ст. 33 ЦПК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи за заявою про відвід головуючим у справі визначено суддю Комінтернівського районного суду Одеської області Сафарову А.Ф.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 , позивач по справі ОСОБА_2 та її представник не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися своєчасно, належним чином, причину неявки суду не повідомили.

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Добров П.В. будь-яких письмових пояснень з приводу заяви ОСОБА_1 не надав.

Дослідивши доводи заяви, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Статтею 36 ЦПК України встановлені підстави для відводу (самовідводу) судді. Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

2. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

3. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

4. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Як передбачено вимогами ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Отже, за умовами ч. 3 ч. 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

Разом із тим, слід зазначити, що визначення юридичного змісту оціночної категорії "безсторонній суд" зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

При цьому, аналіз практики рішень ЄСПЛ з цього питання дає можливість прийти до висновку що критерієм порушення суб`єктивної складової даного поняття, можуть бути висловлювання судді по суті правової проблеми, яка порушена у позові у засобах масової інформації до свого головування у суді при розгляді конкретної справи; не реагування судді на расистські висловлювання; якщо головуючий у справі, у пресі вжив висловлювання, які натякали на негативну оцінку заявника, ще до того, як суд під його головуванням повинен був винести рішення у справі тощо. Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях суддів перед початком чи під час судового розгляду справи.

Таким чином, можливо зробити висновок про те, що особа яка подала заяву про відвід судді, повинна довести, на підставі доказів, факти, на які посилається в обґрунтування наявності упередженості судді.

При цьому, відповідно до положень національного законодавства, зокрема, вимогами ч. 4 ст. 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Підставою для відводу судді Доброва П.В. відповідачем по справі ОСОБА_1 визначений результат виконання ухвали судді про забезпечення позову (забезпечення доказів) приватним виконавцем внаслідок якого пройшов опис майна громадян, які не мають ніякого відношення по предмету спору.

Суддею Добровим П.В. в ухвалі від 05.10.2023 зазначено, що постановою Одеського апеляційного суду від 17.07.2023 по справі №504/4208/22 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу суду від 03.04.2023 в частині надання дозволу державному або приватному виконавцю на примусове проникнення до всіх приміщень скасоване та в цій частині ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення доказів шляхом надання дозволу державному або приватному виконавцю на примусове проникнення до всіх приміщень відмовлено, змінено та викладено мотивувальну частину в редакції цієї постанови та виключено з абзацу другого резолютивної частини ухвали слова «забезпечити позов», доповнивши цей абзац словами «забезпечити докази», після слів «шляхом опису» доповнити «спадкового».

Згідно з ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», «Фельдман проти України») вимога «безсторонності» характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін. Тобто, наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критерієм.

За таких обставин, дослідивши заяву про відвід судді, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що заявником не зазначені та не доведені будь-які обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Доброва П.В. при вирішенні даної цивільної справи. Як встановлено судом підставою для відводу головуючого судді є незгода сторони з прийнятим під час розгляду справи процесуальним рішенням головуючого судді.

За результатом дослідження доводів заяви встановлено, що заявником не наведено обставин, передбачених п. 3 ч. 1 статті 36 ЦПК України

Враховуючи вищевикладене, заявлений відвід визнається безпідставним.

Керуючись ст. ст.12,40,81,84 ЦПК України,суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Комінтернівського районного суду Одеської області Доброва П.В. від розгляду справи №504/4208/22 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Копію ухвали скерувати учасникам процесу та головуючому судді Доброву П.В.

Суддя Сафарова А. Ф.