Справа № 760/7348/23
31 жовтня 2023 року м. Сміла
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Криви Ю.В.,
секретаря судового засідання Холодняк Л.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди в регресному порядку, -
встановив:
ПАТ «НАСК «ОРАНТА» звернулось до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення шкоди в регресному порядку у розмірі 7371,50 грн. та судових витрат по справі.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 05 квітня 2021 року між ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та ОСОБА_2 було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс № 203445027, відповідно до якого було застраховано його цивільно-правову відповідальність водія транспортного засобу «Daewoo Sens», д.н.з. НОМЕР_1 , із застосування знижки як пільговику - 50% .
10 вересня 2021 року на вул.. Табірній в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Daewoo Sens», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_2 .
Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 21.10.2021 вина відповідача у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП доведена повністю.
02 грудня 2021 року до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із заявою звернувся власник пошкодженого автомобіля «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_2 з приводу виплати страхового відшкодування в порядку регресу в зв`язку із дорожньо транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору страхування.
Відповідно до п. 13.2 ст. 13 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50%, за умови, що страхувальник є громадянин України учасник війни, інвалід ІІ групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу.
Проте, відповідно до ст.. 38-1 цього Закону, у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.
З матеріалів справи не вбачається, що відповідач належить до вищевказаного переліку пільгової категорії громадян.
28 січня 2022 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» звернулась до відповідача із заявою про компенсацію страхового відшкодування в розмірі 7371,50 грн та 27 червня 2022 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» звернулась до відповідача із досудовим попередженням.
Враховуючи, що відповідач виплату страхового відшкодування в порядку регресу за даним страховим випадком не здійснив, позивач був змушений звернутися до суду.
На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «НАСК «ОРАНТА» в порядку регресу в суму в розмірі 7371,50 грн. та витрати на оплату судового збору.
Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 серпня 2023 року було відкрито провадження у справі.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання, відповідно до якого підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить розглянути справу без участі представника позивача, зазначив, що не заперечує проти прийняття заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про день та час слухання справи, про причини неявки суд не повідомив, процесуальним правом на надання відзиву на позов не скористався.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без повідомлення причин; не подав відзив; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.
За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.
10 вересня 2021 року на вул.. Табірній в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Daewoo Sens», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_2 .
Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 грн.
Відповідно до частини 4 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Приймаючи до уваги викладене, суд вважає доведеним факт вини відповідача ОСОБА_1 у настанні дорожньо-транспортної пригоди та факт нанесення шкоди автомобілю «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_2 .
За договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс № 203445027, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та ОСОБА_2 було застраховано, цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, при експлуатації автомобіля «Daewoo Sens», д.н.з. НОМЕР_1 . Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю (на одного потерпілого) встановлено в розмірі 260 000 гривень, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) встановлено в сумі 130 000 гривень, франшиза складає 0 гривень.
15.10.2021 ОСОБА_3 складено Дослідження № АІ 1060 ВО -2.
28 січня 2022 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» звернулась до відповідача із заявою про компенсацію страхового відшкодування в розмірі 7371,50 грн та 27 червня 2022 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» звернулась до відповідача із досудовим попередженням.
Однак даних про сплату страхового відшкодування матеріали справи не місять.
У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування», страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Як зазначено в статті 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.
Відповідно до ст.1191 ЦК України та п.п.11,27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року № 4, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013року №4, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166,1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки,- незалежно від наявності вини.
Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Аналогічна норма передбачена в ст. 27 Закону України «Про страхування», згідно якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Відповідно до п 13.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу.
Відповідно до статті 38-1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» У разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.
Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативнее зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Ураховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги ПАТ «НАСК «ОРАНТА» підлягають задоволенню у повному обсязі.
Також, при ухваленні рішення відповідно до приписів ст. 265 ЦПК України суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат.
При поданні позовної заяви позивачем, відповідно до Закону України "Про судовий збір", було сплачено судовий збір в сумі 2684.00 грн., що підтверджено платіжним дорученням.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1077, 1166, 1188, 1191 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76 - 81, 95, 141, 258, 263 - 265, 280 - 282, 289, 354 ЦПК України, суд, -
ухвалив:
Позов Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди в регресному порядку задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06.11.2023.

Головуючий: Ю. В. Крива