КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
єдиний унікальний номер справи: 759/8815/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Білич І.М.

суддів Мостова Г.І., Слюсар Т.А.

секретаря Рагушіна І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Святошинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі начальника Старої Інни Юріївни на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 29 травня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Святошинського районного суду міста Києва П`ятничук І.В.,

у цивільній справі № 759/8815/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті.

в с т а н о в и л а:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, за результатами розгляду якої, просив встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Молдова, уродженця м. Ровеньки, Луганської області, місце смерті: с. Інженерне, Пологівський район, Запорізька область, Україна, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування доводів заяви зазначаючи, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим на тимчасово окупованій території у м. Пологи, Запорізької області. З метою отримання свідоцтва про смерть, заявник звернувся до Святошинського відділу ДРАЦС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) на що отримав відмову з вказівкою звернутися до суду для встановлення факту смерті. Вказуючи, що встановлення факту смерті необхідно йому для подальшої реалізації свого права, як спадкоємця. Однак, станом на 15 травня 2023 року Запорізька область за даними Ради національної безпеки і оборони України, знаходиться в оточенні російської армії, державні органи у м. Пологи, Запорізької області, не працюють.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 29 травня 2023 року заяву ОСОБА_3 задоволено.

Встановлено факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Молдова, уродженця м. Ровеньки, Луганської області, місце смерті: с. Інженерне, Пологівський район, Запорізька область, Україна, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Не погоджуючись з рішенням суду, Святошинський відділ ДРАЦС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) в особі начальника Старої І.Ю. подав апеляційну скаргу за результатами розгляду якої, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив рішення суду скасувати.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначаючи, що задовольняючи заяву про встановлення факту смерті, суд першої інстанції посилався на приписи ст. 317 ЦПК України, які регулюють правовідносини у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України. Однак, станом на 27 червня 2020 року, с. Інжирне, Пологівського р-н. Запорізької обл., було підконтрольне Україні, а відтак, встановлення факту смерті в порядку ст. 317 ЦПК України, є безпідставним. Вважаючи, що заява повинна була б бути розглянута в порядку ст. 315 ЦПК України.

Відзив на апеляційну скаргу подано не було.

Представник скаржника до суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується звітом про направлення судової повістки-повідомлення на електронну адресу скаржника, зазначену у апеляційній скарзі.

Заявник до суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (судової повістки-повідомлення) та довідкою про доставлення судової повістки-повідомлення на електронну адресу його представника - адвоката Корнієнка А.А.

Колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутність нез`явившихся осіб в силу вимог ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просив встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Молдова, уродженця м. Ровеньки, Луганської області, місце смерті: с. Інженерне, Пологівський район, Запорізька область, Україна, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як на підставу для задоволення заявленої вимоги, посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим на тимчасово окупованій території у м. Пологи, Запорізької області. З метою отримання свідоцтва про смерть, заявник звернувся до Святошинського відділу ДРАЦС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) на що отримав відмову з вказівкою звернутися до суду для встановлення факту смерті.

Задовольняючи заяву про встановлення факту смерті, суд першої інстанції виходив з приписів ст. 317 ЦПК України, вказуючи, що лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_2 видане на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, що зумовило неможливість реєстрації його смерті у встановленому законом порядку, і усунення цього порушення іншим шляхом ніж судовим, не вбачається можливим.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна виходячи з наступного.

Так, ст. 317 ЦПК України визначено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України.

Частинами 1-4 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів.

Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: 1) якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; 2) встановлення у судовому порядку факту смерті; 3) звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою.

Згідно п. 1 Глави 5 Розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, підставою для державної реєстрації смерті є:

а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть);

б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть);

в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть;

г) рішення суду про оголошення особи померлою;

ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час;

д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів;

е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Згідно пункту 14 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України (від 18 жовтня 2000 року № 52/5 із змінами та доповненнями), у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться будь-яким органом державної реєстрації актів цивільного стану за зверненням заявника.

Указом Президента України, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено в Україні воєнний стан, який неодноразово продовжується, та наразі триває.

З огляду на наведене, заявник має право звернутися із заявою щодо реєстрації цивільного стану, добудь-якого органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Заявником було долучено копію лікарського свідоцтва про смерть № 35 від 30 червня 2020 року виданого КНП «Пологівського БЛІЛ» (форма № 106/о) відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Форма лікарського свідоцтва про смерть затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, і станом на день видачі якого, територія с. Інженерне та м. Пологів Запорізької області, не були тимчасово окупованими.

А відтак встановлення факту смерті громадянина Республіки Молдова ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уроженьця м. Ровеньки, Луганської області, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Інженерне, Пологівського району Запоріжської області України (на той час підконтрольній Україні) відповідно до положень Закону України «Про забезпечення прав свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» в порядку ст.317 ЦПК України є безпідставним.

Таким чином, надане заявником лікарське свідоцтва про смерть, є підставою для реєстрації смерті відповідно виходячи до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні.

Рішення суду про встановлення факту смерті є підставою для одержання в органах ДРАЦС документа, що підтверджує смерть особи, воно має значення для реалізації майнових та немайнових прав заявника, тому рішення суду має ґрунтуватися на повному та всебічному з`ясуванні обставин справи на підставі доказів, що достовірно підтверджують настання смерті особи на певний час за певних обставин.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами ДРАЦСу може бути видано свідоцтво про смерть: 1) встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актив цивільного стану факту смерті (п.8ч.1ст.315 ЦПК України); 2) встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою внаслідок нещасного випадку, внаслідок надзвичайних ситуації техногенного та природного характеру (п.9ч.1ст.315 ЦПК України); 3) встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено новий чи надзвичайний стан (ст.317 ЦПК України); 4) визначення фізичної особи померлою (ст.ст.305-309 ЦПК України).

Згідно ч. 8 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду, зокрема, за умови що заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо) - правовий висновок Великої Палати Верховного Суду викладений у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18.

На запит представника ОСОБА_3 - адвоката Корнієнка А.А., Святошинський відділ РАЦС у м. Києві листом від 04 травня 2023 року повідомив, що за допомогою програмного забезпечення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, не виявлено актового запису про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Роз`яснено, що якщо заява про державну реєстрацію смерті надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті, то державна реєстрація проводиться за наявності лікарського свідоцтва або фельдшерської довідки про смерть установленої форми.

А оскільки до заяви поданої адвокатом були долучені тільки копії документів та копії іноземних документів ОСОБА_4 , документи складені іноземною мовою, подаються для державної реєстрації актів цивільного стану разом з їх перекладом на українську мову, засвідченими в установленому порядку.

То враховуючи наведене, вказували, що для державної реєстрації смерті ОСОБА_2 необхідно надати оригінал лікарського свідоцтва про смерть, а також оригінали документів та їх переклади на українську мову, засвідчені в установленому порядку, або звернутися до суду для встановлення факту смерті.

При цьому, про відсутність оригіналу зазначеного документу, заявник у поданій ним заяві не зазначив, доказів на підтвердження відмови йому у вчиненні зазначеної дії відділом РАЦСу, до суду не надав.

Наявний у матеріалах справи лист Святошинського відділу РАЦС у м. Києві від 04 травня 2023 року, наданий на запит представника ОСОБА_3 - адвоката Корнієнко А.А., на думку колегії суддів, не містить вмотивованої відмови у вчиненні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , а лише містить роз`яснення щодо необхідності подання заявником оригіналу лікарського свідоцтва про смерть, а також оригіналів інших документів наданих адвокатом з їх переклади на українську мову, засвідчені в установленому порядку.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для встановлення факту смерті ОСОБА_2 , є передчасними.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Частиною 1 ст. 376 ЦПК України встановлено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим, підлягає скасуванню з постановленням нового, про відмову у задоволенні вимог з зазначених вище підстав.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, а також, що заявник помилково посилався на п.16 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», як на підставу для звільнення від сплати судового збору, на користь скаржника із заявника підлягає стягненню судовий збір у сум 805 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 368,372, 374, 376, 381-384, 387 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Святошинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі начальника Старої Інни Юріївни задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 29 травня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, за яким:

ОСОБА_1 відмовити у задоволенні заявлених вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) на користь Святошинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) () судовий збір у сумі 805 грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 листопада 2023 року.

Суддя-доповідач:

Судді: