Справа №: 398/392/23
провадження №: 2-о/398/51/23
РІШЕННЯ

Іменем України

"30" січня 2023 р. м.Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Подоляк Я.М., при секретарі судового засідання Першиній Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє представник ОСОБА_3 , заінтересована особа: Олександрійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє представник ОСОБА_3 , звернулись до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 від спільного проживання з ОСОБА_2 у ОСОБА_1 у пологовому будинку в м. Сімферополь народився син ОСОБА_4 . У зв`язку з тим, що медичний документ про народження, отриманий на території АР Крим зразка російської федерації є недійсним, а довідка про народження дитини видана компетентною установою України відсутня, заявники позбавлені можливості отримати свідоцтво про народження на території України в позасудовому порядку.

Представник заявників у судове засідання не з`явився. В заяві просить розглянути справу у його відсутність та відсутність заявників.

Від заінтересованої особи - Олександрійського ВДРАЦС надійшла заява про розгляд справи за відсутності її представника, заперечень проти заяви немає.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 . Ця обставина підтверджується наданими представником заявників копіями документів, що видані на окупованій території АР Крим, а саме: свідоцтвом серія НОМЕР_1 про укладення шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_5 , виданого 21.04.2018 року відділом реєстрації шлюбу м.Сімферополь Департаменту запису актів громадського стану Міністерства юстиції Республіки Крим; виписним епікризом (із акушерського стаціонару) №2008 від 15.07.2021 року, виданим державною бюджетною установою охорони здоров`я Республіки Крим «Сімферопольський клінічний пологовий будинок №1», відповідно до якого ОСОБА_6 , вік 24 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 о 21год 45хв народила хлопчика, вагою 2950 г, ростом 48 см; свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 , виданим 17.07.2021 року відділом реєстрації народження м.Сімферополь Департаменту запису актів громадського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, згідно з яким ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Сімферополь, його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянами України, що підтверджується копіями їх паспортів, долученими до заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Цивільного кодексу України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть.

За правилами п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ч. 3 ст. 317 ЦПК України у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», АР Крим та м. Севастополь є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно зі ст. 18 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Оцінюючи надані заявниками документи, суд виходить з того, що з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v. theRepublicofMoldovaandRussia", "IlascuandOthers v. MoldovaandRussia") документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України.

При цьому суд враховує, що відомості, зазначені у документах, які були видані на окупованій території АР Крим, не суперечать іншим матеріалам справи, тому суд не має підстав сумніватися у достовірності вказаних у них відомостей.

З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини, народженої на тимчасово окупованій території, є об`єктивні перешкоди. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви в частині встановлення факту народження дитини чоловічої статті у ОСОБА_1 .

Щодо вимог про внесення відомостей про батька дитини на підставі ч. 1 ст. 125 СК України та зазначення батьком дитини ОСОБА_2 , суд зазначає наступне.

У відповідності до ст. 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Згідно з ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народження вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Відповідно до ч. ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Отже, враховуючи вищенаведене, наявні в матеріалах справи докази та зважаючи на те, що актовий запис про народження дитини в органах державної реєстрації актів цивільного стану України ще не складено, отже, особа, яка вважає себе батьком дитини та має бажання бути вказана ним у свідоцтві про її народження, що не заперечується матір`ю дитини, має право подати відповідну заяву до органу державної реєстрації актів цивільного стану, а тому у задоволенні вимог в частині внесення відомостей про ОСОБА_2 , як про батька дитини, необхідно відмовити, як заявлених передчасно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265, 293, 315, 317, 354, 355 ЦПК України, ст. 49 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє представник ОСОБА_3 , заінтересована особа: Олександрійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, задовольнити частково.

Встановити факт народження дитини, чоловічої статі, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Сімферополь, Автономна Республіка Крим, Україна, у матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України.

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення підлягає негайному виконанню, його оскарження не зупиняє виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Я.М.Подоляк