Ухвала

24 січня 2023 року

м. Київ

справа № 622/688/20

провадження № 61-10675ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Золочівського районного суду Харківської області від 27 жовтня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Жовтневе лісове господарство» про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення компенсації, шкоди та середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

28 жовтня 2022 року ОСОБА_1 засобами поштового зв'язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Золочівського районного суду Харківської області від 27 жовтня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року у вказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 17 листопада 2022 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, який продовжувався ухвалою від 21 грудня 2022 року.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 21 грудня 2022 року ОСОБА_1 надіслано до Верховного Суду касаційну скаргу в новій редакції. Проте уточнена редакція касаційної скарги так і не містить посилань, на підставі якого (яких) саме пунктів частини другої статті 389 ЦПК України подається скарга.

Натомість у скарзі лише в загальному зазначено, що вона подається на підставі статті 389 ЦПК України, якою передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Більш того, заявник у касаційній скарзі знову посилається на пункти 5, 6 частини першої та пункти 1, 2 частини третьої статті 411 ЦПК України, якими передбачено підстави для скасування судових рішень, а не підстави касаційного оскарження.

Такі посилання заявника не є виконанням вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо обов'язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

За змістом статті 185 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

З урахуванням наведеного, оскільки недоліки касаційної скарги, вказані в ухвалі Верховного Суду від 21 грудня 2022 року, не усунуто, касаційна скарга підлягає поверненню заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтям 185, 392, 393 ЦПК України,

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Золочівського районного суду Харківської області від 27 жовтня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року визнати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов