Справа № 462/3646/22 Головуючий у 1 інстанції: Мруць І.С.
Провадження № 22-ц/811/1431/23 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Матяш С.І.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 24 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про встановлення порядку користування земельною ділянкою, усунення перешкод в користуванні майном,

в с т а н о в и в:

У липні 2022 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому просила: встановити порядок користування частини земельної ділянки геометричними розмірами по периметру: 12,78; 0,37; по будинку та прибудові (4,30; 0,80; 4,00); 1,60; 1,10; по сараю «Б» (4,54; 2,92); 3,27; 14,82; 3,09 мп. площею 62,0 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , у спільному користуванні двох співвласників ОСОБА_3 та ОСОБА_2 для проходу з вулиці на подвір`я та в`їзду транспортних засобів; зобов`язати ОСОБА_2 , ОСОБА_4 усунути перешкоди ОСОБА_3 у вільному користуванні частини земельної ділянки геометричними розмірами по периметру: 12,78; 0,37; по будинку та прибудові (4,30; 0,80; 4,00); 1,60; 1,10; по сараю «Б» (4,54; 2,92); 3,27; 14,82; 3,09 мп. площею 62,0 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, вона ( ОСОБА_3 ) та ОСОБА_2 є співвласниками земельної ділянки по АДРЕСА_1 . На вказаній земельній ділянці розташований житловий будинок, який за рішенням суду поділено між нею та відповідачкою. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі про поділ житлового будинку, визначено варіант порядку користування спірною земельною ділянкою, зокрема, судовим експертом запропоновано надати в спільне користування двом співвласникам земельну ділянку геометричними розмірами по периметру: 12,78; 0,37; по будинку та прибудові (4,30; 0,80; 4,00); 1,60; 1,10; по сараю «Б» (4,54; 2,92); 3,27; 14,82; 3,09 мп. площею 62,0 кв.м. (синій колір додатку №2 до висновку).

Зазначає, що вхід (ворота, хвіртка) на територію земельної ділянки розташований зі сторони АДРЕСА_1 і слугує для входу всіх мешканців будинку АДРЕСА_1 та в`їзду транспорту.

У зв`язку з тим, що відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_2 неодноразово здійснюються перешкоди позивачці у заїзді транспортних засобів до входу у будинок через ворота по території спільної земельної ділянки шляхом умисного закладення її частини різними будівельними матеріалами, відходами тощо, а зверненнями до відповідачів, через неприязні відносини між ними, згоди у вирішенні спору в досудовому порядку не досягнуто, тому позивачка просила вирішити спір у судовому порядку.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 24 квітня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила позивач ОСОБА_3 , просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Апелянт зазначає, що аналіз норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі, шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

Вважає, що суд першої інстанції, встановивши, що співвласники фактично визначили порядок користування і розпорядження земельною ділянкою, при прийнятті рішення не врахував правову позицію Верховного Суду в подібних правовідносинах.

Не погоджується апелянт з висновком суду щодо неналежності, як доказу, диску з відеозаписом вчинення перешкод відповідачем ОСОБА_4 .

Апелянт не погоджується й з твердженням суду про те, що після проведення судової будівельно-технічної експертизи у 2011 році сторонами здійснено добудову до їхніх частин будинку, внаслідок чого змінилась й площа спірної земельної ділянки.

На думку апелянта, не заслуговує уваги висновок суду щодо відсутності часу проведення замірів спільної земельної ділянки, які були проведені 13.07.2022 року ТОВ «Ордо плюс», оскільки зазначення таких не є обов`язковим.

Також апелянт не погоджується з висновком суду про невідповідність замірів, які вказані у пропозиції розподілу земельної ділянки, що складена 13.07.2022 року ТОВ «Ордо плюс», з даними, зазначеними в Державному акті на право власності на земельну ділянку, який виданий 15.11.2006 року.

20.07.2023 року від сторони відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечуються доводи та вимоги апелянта.

Заслухавши пояснення сторони позивача в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони відповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, який видано 15.11.2006 року ОСОБА_3 на земельну ділянку, площею 0,0424 га, по АДРЕСА_1 , у списку співвласників земельної ділянки вказані: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ).

Із оглянутих судом першої інстанції матеріалів цивільної справи №2-1423/11, яку витребувано за клопотанням представника позивачки, встановлено наступне.

16.12.2010 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , у якому просила провести поділ будинковолодіння АДРЕСА_1 та закріпленої за ним земельної ділянки.

В межах цієї справи ухвалою суду від 26.01.2011 року було призначено будівельно-технічну експертизу, долучено до матеріалів справи висновок №975/976 судової будівельно-технічної експертизи від 30.11.2011 року, яким визначені варіанти розподілу житлового будинку АДРЕСА_1 , та зазначено, що визначити можливі варіанти поділу земельної ділянки АДРЕСА_1 між сторонами, враховуючи конфігурацію земельної ділянки та розташування житлового будинку та господарських будівель і споруд, технічно неможливо. Експертом запропоновано варіант порядку користування земельною ділянкою, з урахуванням порядку користування, що склався.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 24.02.2012 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 в частині реального поділу земельної ділянки залишено без розгляду.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 24.02.2012 року визнано мирову угоду, укладену між позивачкою ОСОБА_3 та відповідачкою ОСОБА_2 , за якою, зокрема, позивачці та відповідачці виділено приміщення житлового будинку, провадження у справі про реальний поділ житлового будинку закрито.

Відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.11.2021 року, ОСОБА_3 належить на праві спільної часткової власності 19/25 частки, а ОСОБА_2 6/25 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Виходячи із змісту відповіді ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області №95-133/01з-38/01-21 від 25.11.2021 року на адвокатський запит ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з 2005 року по 2021 рік сім разів зверталися у відділ поліції з приводу неправомірних дій зі сторони сусідів ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , які проживають за адресою: АДРЕСА_3 .

Судом також оглянуто диск із відеозаписом, долучений до матеріалів справи.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 і ОСОБА_2 є співвласниками земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.316 ЦК України).

Змістом права власності є правам (правомочності) володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно) (ст.355 ЦК України).

Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (ст.190 ЦК України).

Позивачка, заявляючи позов про встановлення порядку користування частини земельної ділянки геометричними розмірами по периметру: 12,78; 0,37; по будинку та прибудові (4,30; 0,80; 4,00); 1,60; 1,10; по сараю «Б» (4,54; 2,92); 3,27; 14,82; 3,09 мп. площею 62,0 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , у спільному користуванні двох співвласників ОСОБА_3 та ОСОБА_2 для проходу з вулиці на подвір`я та в`їзду транспортних засобів, зобов`язання ОСОБА_2 , ОСОБА_4 усунути перешкоди ОСОБА_3 у вільному користуванні частини земельної ділянки геометричними розмірами по периметру: 12,78; 0,37; по будинку та прибудові (4,30; 0,80; 4,00); 1,60; 1,10; по сараю «Б» (4,54; 2,92); 3,27; 14,82; 3,09 мп. площею 62,0 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , обгрунтовувала свої вимоги, в тому числі, висновком №975/976 судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі №2-1423/11 від 30.11.2011 року.

Представник позивачки в судовому засіданні підтвердив, що позовні вимоги в частині геометричних розмірів спірної частини земельної ділянки, сформульовані позивачкою, виходячи із даних цього висновку.

Разом з тим, з моменту проведення вказаної експертизи у 2011 році, сторонами здійснено добудову до їхніх частин будинку, внаслідок чого змінилися їхні частки в будинку, зокрема, у відповідачки вона збільшилась до 53/100, що підтверджено в суді апеляційної інстанції Витягом з Державного реєстру речових прав, сформованого 03.04.2023 року.

У зв`язку з наведеним, змінилась й сама площа та конфігурація спірної земельної ділянки, порівняно з тією, яка існувала на момент проведення вказаної експертизи, а тому суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги, як доказ, висновок №975/976 судової будівельно-технічної експертизи від 30.11.2011 року для вирішення даного спору, а інших належних та допустимих доказів суду не надано.

Враховуючи викладене, в колегії суддів немає підстав для інших висновків по суті вирішення даної справи, ніж тих, яких дійшов суд першої інстанції, відмовляючи позивачу у задоволенні вказаного позову, судом не допущено порушення норм матеріального та/або процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 24 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 13 жовтня 2023 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич