ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/16038/20

Провадження № 22-ц/4820/1886/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.,

секретар судового засідання Цугель А.О.

за участю: позивачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 серпня 2023 року (суддя Стефанишин С.Л.).

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи та представника учасника справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У червня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування.

В обґрунтування позову зазначала, що 19.02.2004 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 .

В порядку приватизації, на підставі розпорядження №820 від 13.10.2005 ОСОБА_5 набув у власність квартиру АДРЕСА_1 , про що Управлінням комунального майна Хмельницької міської ради 17.10.2005 видано свідоцтво. Право власності на квартиру зареєстровано у Хмельницькому БТІ 17.10.2005.

Позивачка зареєстрована у вказаній квартирі як дружина власника з 17.03.2005 та проживала у ній протягом 16 років разом з чоловіком ОСОБА_5 , вказана квартира є її єдиним житлом.

Син ОСОБА_5 від попереднього шлюбу ОСОБА_6 , батько відповідачки ОСОБА_3 , і сама відповідачка протягом останніх 16 років не цікавились життям батька та діда ОСОБА_5 , не спілкувались з ним взагалі, не надавали йому допомогу, не відвідували його, не цікавились його потребами, не вітали на свята. В кінці 2018 року син ОСОБА_5 . ОСОБА_6 помер.

Вказувала, що чоловік ОСОБА_5 хворів ще з 2005 року, скаржився на випинання пахових гриж, які поступово збільшувались. Незважаючи на проблеми зі здоров?ям, лікування, він працював ще до 30.12.2012.

Стан здоров`я ОСОБА_5 з роками загострювався, незважаючи на постійне лікування, режим та дієту. Йому було діагностовано двосторонню косу пахову грижу, а також розвивались супутні хвороби: гіпертонічна хвороба II стадії, 3-й ступінь, ризик 4, IXC, атеросклеротичний кардіосклероз. СН-І.XXH-II ст.

В зв?язку з критичним погіршенням стану здоров?я ОСОБА_5 01.03.2019 у Хмельницькому військовому госпіталі виконана операція: двостороння грижопластика проленовими сітками по методу Ліхтенштейна. Операція пройшла складно, оскільки ОСОБА_5 вже було 79 років, післяопераційний реабілітаційний період був дуже важкий.

З квітня 2019 року ОСОБА_5 фактично перестав вставати з ліжка, він потребував постійної сторонньої допомоги та догляду, регулярного придбання та вживання знеболюючих, протизапальних ліків. Позивачка здійснювала догляд за ним, годувала, змінювала підгузки, пеленки, мила його, переодягала, купувала ліки. Коштів на лікування і предмети догляду катастрофічно не вистачало. Пенсія позивачки в 2019 році складала 1640 грн. на місяць, а пенсія чоловіка - 2900-3000 грн. на місяць. Як малозабезпечені, отримували субсидію від держави в опалювальний сезон. Окрім цього, комунальні послуги щомісячно становили 600-800 грн, тоді як витрати на ліки, нормальне харчування та предмети догляду складали 2000-4000 грн щомісячно.

Позивачка зазначала, що допомогу отримувала від свого сина з невісткою, колег та сусідів.

Також у чоловіка позивачки у 2019 році медики встановили йому діагноз деменцій, дисциркуляторна енцефалопатія, наполягали на госпіталізації в Скаржанецьку обласну психіатричну лікарню, але він відмовився від госпіталізації.

Орієнтовно 15 листопада 2019 року позивачка зверталась до КНП «Хмельницький обласний медичний центр психічного здоров?я» з письмовою заявою про надання медичної психіатричної допомоги ОСОБА_5 , так як протягом останніх двох місяців він поводився неадекватно, у нього спостерігались галюцинації, він повзав по підлозі, ламав меблі, не реагував на звернення. Лікар прийшла через кілька днів після смерті ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 79 років ОСОБА_5 помер, причина смерті - дисциркуляторна енцефалопатія III ступеня, церебральний атеросклероз з гіпертензією.

Посилалась на те, що займалася похованням чоловіка вона та понесла усі потрібні на те витрати. Жодної допомоги на поховання діда від відповідачки позивачка не отримувала.

По спливу шести місяців після смерті чоловіка позивачка звернулась до Другої Хмельницької державної нотаріальної контори та державним нотаріусом Сморкаловою К. повідомлено, що 19.05.2020, в останній день встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини, надійшла заява про прийняття спадщини (за правом представлення) від онуки померлого - ОСОБА_3 , яку позивачка ніколи не бачила за життя померлого чоловіка, яка не спілкувалась з спадкодавцем, не надавала йому допомогу, яку він потребував, перебуваючи в безпорадному стані.

Тому, зважаючи на те, що відповідачка ОСОБА_3 не навідувала свого діда ОСОБА_5 , не спілкувалась із ним, не надавала йому жодної допомоги, коли він так потребував догляду, адже з початку 2019 року і до самої смерті перебував у важкому, безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу і каліцтво, тому вона не може претендувати на спадкове майно.

Враховуючи викладене вище, позивачка просила суд усунути ОСОБА_3 від права на спадкування за законом (за правом представлення) після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 серпня 2023 року у задоволенні позову відмовлено. Скасовано заходи забезпечення позову, накладені згідно ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30.06.2020.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог повністю. При цьому, посилається на порушення норм процесуального та матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Вважає рішення суду незаконним та необгрунтованим. Зазначає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам у справі. Вказує, що позивачем було надано до суду достатньо доказів на підтвердження перебування спадкодавця у безпорадному стані та на підтвердження факту ухилення відповідачки від надання допомоги спадкодавцю. Крім того, судом безпідставно не взято до уваги показання свідків щодо перебування спадкодавця у безпорадному стані, хоча вони є також належними та допустимими доказами.

Вказує, що судом першої інстанції взято до уваги висновок судово-медичної експертизи №21 від 10.07.2023, який за своїм змістом має суперечності щодо перебування чи не перебування спадкодавця у безпорадному стані. Також, висновок суду, що позиція позивача спростовується дослідженими у судовому засіданні доказами, є необґрунтованою, адже матеріали справи не містять таких доказів на спростування позиції позивача.

Вважає, що відповідачка має бути усунута від права спадкування на підставі ст. 1224 ЦК України, як особа, яка ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік та хворобу був у безпорадному стані.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про день, місце і час слухання справи повідомлена належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив, що з 19.02.2004 ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.14 т.1).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер (а.с. 17 т.1).

Відповідно до довідки про причину смерті №1/130 від 20.11.2019, виданої Хмельницьким міським центром первинної медико-санітарної допомоги №2 Хмельницької міської ради, ОСОБА_5 у віці 79 років помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , причина смерті дисциркуляторна енцефалопатія III ступеня, церебральний атеросклероз з гіпертензією (а.с.21 т.1).

Згідно з довідкою №М-03-20698 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, за адресою АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_5 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , знятий з реєстрації 26.11.2019) та ОСОБА_1 (зареєстрована 17.03.2005) (а.с. 15 т.1).

Відповідно до виписного епікризу з медичної карти ОСОБА_5 №1109, хворому встановлено основний діагноз двостороння коса пахова грижа, супутній: гіпертонічна хвороба ІІ стадії , 3-й ступінь, ризик 4.ІХС. Атеросклеротичний кардіосклероз. СН-І. ХХН-ІІІ ст. 01.03.2019 виконана операція: двостороння грижопластика проленовими сітками по методу Ліхтенштейна. Післяопераційний період без ускладнень (а.с.36 т.1).

З копії матеріалів спадкової справи вбачається, що до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 звернулись ОСОБА_1 (дружина спадкодавця, позивач у справі), ОСОБА_3 (внучка спадкодавця, відповідач у справі) (а.с. 179 т.1).

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.05.2021 у справі №686/27156/20, яке залишено в силі постановою Хмельницького апеляційного суду від 04.11.2021, ОСОБА_7 відмовлено у визначенні додаткового строку для прийняття нею спадщини за законом, що відкрилась після смерті її батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.191-197 т.1).

За висновком експерта №21 від 10.07.2023 за результатами проведення судово-медичної експертизи, можна говорити, що ОСОБА_5 при наявності у нього в 2019 році: гепатомегалії, дифузних змін печінки, кісти печінки, жовчно-кам?яної хвороби, хронічного калькульозного холециститу, хронічного панкреатиту, полікістозу обох нирок, сечо-кам?яної хвороби з наявністю конкрементів в правій нирці та сечовому міхурі, гіперплазії передміхурової залози, гіпертонічної хвороби II ступеня, 2 стадії, ризик 3, розповсюдженого остеохондрозу хребта з больовим синдромом без порушення функції ходи, дисциркуляторної енцефалопатії І ступеня на фоні церебрального атеросклерозу, хронічної хвороби нирок III ступеня не міг перебувати у безпорадному стані.

За даними представленої медичної документації не можливо достовірно встановити, чому ОСОБА_5 був лежачим. Його лежачий стан міг бути обумовлений у нього або змінами в неврологічному статусі, а саме при наявності у нього вестибуло-атактичного синдрому (який проявляється порушенням рівноваги, ходи, нудотою, вираженим запамороченням), або змінами в психічному стані. Якщо ОСОБА_5 дійсно був лежачим 27.09.2019 та 19.11.2019, то він можливо був у безпорадному стані.

Як вже було вказано вище, при судинній деменції, що характеризує третю стадію дисциркуляторної енцефалопатії та яку виставила лікарсько-фельдшерська бригада екстреної медичної допомоги 15.11.2019, пацієнт дійсно втрачає здатність до самообслуговування та перебуває у безпорадному стані.

Але слід зазначити, що діагнози: дисциркуляторна енцефалопатя ІІ стадії з вестибуло-атактичним синдромом та судинна деменції були виставлені ОСОБА_5 без обстеження його вузькими спеціалістами (неврологом та психіатром) та без додаткових обстежень (магнітно-резонансної томографії головного мозку, ангіографії судин головного мозку та шиї, електрокардіографії) (а.с. 15-19 т. 2).

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено сукупність обставин, за яких можливе усунення від права на спадкування відповідача, відповідно до приписів частини п`ятої статті 1224 ЦК України, а саме: ухилення від надання спадкодавцю допомоги при можливості її надання, та що спадкодавець потребував такої допомоги, що характеризується умисною формою вини; перебування спадкодавця у безпорадному стані та потребу його у допомозі зі сторони саме відповідача.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до положень статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Позбавлення особи права спадкувати - це захід, що має застосовуватися лише в крайньому випадку з урахуванням передусім характеру поведінки відповідача.

Відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Крім того, підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги саме від спадкоємця-відповідача, за умови отримання її від інших осіб, чи мав цей спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

При цьому, відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України, має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунутий від спадкування.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 76 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Оцінивши докази по справі в їх сукупності та встановивши, що позивачка не довела належними та допустимими доказами, що спадкодавець перебував у безпорадному стані та потребував допомоги саме від відповідачки, а остання, у свою чергу, умисно ухилялась від надання такої допомоги, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для усунення ОСОБА_3 від права на спадкування після смерті ОСОБА_5 .

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про неналежну оцінку доказів.

За змістом статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували відсутність підстав для усунення ОСОБА_3 від спадкування після смерті діда ОСОБА_5 , та підтвердили б те, що спадкодавець у зв`язку з тяжкою хворобою перебував у безпорадному стані, висловлював прохання або бажання про надання допомоги з боку внучки ОСОБА_3 , а вона свідомо ухилялась від надання такої допомоги.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів і незгоди скаржника з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права, з додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 листопада 2023 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай