Номер провадження: 22-ц/813/666/23
Справа № 520/999/18
Головуючий у першій інстанції Салтан Л. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: суддів: Вадовської Л.М., Комлевої О.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (правонаступники: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в особі законного представника ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ),

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2020 року у складі судді Салтан Л.В.,

в с т а н о в и в:

У січні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визначення порядку користування земельною ділянкою.

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про виділення у натурі належних йому 171/400 частин домоволодіння та земельної ділянки, площею 705,4 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування зазначеного позову ОСОБА_1 послався на те, що на його думку розмір належної ОСОБА_1 частки відповідатиме сукупній площі таких приміщень будинку, оскільки зазначене виділення з технічної точки зору можливе, проте відсутня згода співвласників.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2018 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визначення порядку користування земельною ділянкою, залишено без розгляду; продовжено розгляд цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визначення порядку користування земельною ділянкою.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2020 року в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду підлягає скасуванню через незаконність та необґрунтованість, неправильність встановлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок неправильної оцінки доказів, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права з ухваленням нового рішення. Оскільки отримати самостійно оціночні акти на виконання клопотання експерта ОСОБА_1 не в змозі позивач просив посприяти йому у наданні вказаних доказів (оціночних актів) шляхом їх витребування з КП «Бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради», проте протокольною ухвалою йому було безпідставно відмовлено у цьому. У подальшому, не зважаючи на заперечення представника позивача, не скасовуючи власну ухвалу про призначення відповідної експертизи не дочекавшись висновку судового експерта не вирішивши клопотання судового експерта, суд ухвалив рішення яким відмовив у задоволенні позову по суті. Оскільки судом першої інстанції проігноровано положення закону при розгляді справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін, апелянт звернувся до апеляційного суду з клопотанням про призначення судової будівельно-технічної експертизи та земельно-технічної експертизи з питаннями, які були поставлені судом першої інстанції.

05.05.2021 ОСОБА_3 надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу та клопотання ОСОБА_1 про призначення експертизи залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

02.08.2022 від представника ОСОБА_7 надійшли додаткові пояснення до відзиву на апеляційну скаргу в яких останній просив відмовити в її задоволенні.

Сторони в судове засідання 02.11.2023 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не заявили, у зв`язку з чим суд вирішив розглянути справу без участі сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 жовтня 2014 року, власником 29/50 часток житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04 березня 2016 року, власником 171/200 часток житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_9 .

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, сформованого станом на 28.09.2017 щодо об`єкта нерухомого майна домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 114,7 кв. м., житлова 45,1 кв. м., вказане домоволодіння складається з: житлового будинку літ «А» та надвірних споруд: літ «В» -льох; літ «Г», літ «З», літ «К»- літня кухня; літ «Д», літ «И»-сарай; літ «Р»-баня; літ «Е» вбиральня; літ. «Ж»-душ; літ «Л», літ «О»-навіс; літ «Н»-веранда; літ «П»-гараж; №I-II огородження; I-мостіння; II- IV-теплиця.

Зазначено, що за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 17.10.2014 зареєстровано 29/200 часток вказаного домоволодіння; за ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 04.03.2016 зареєстровано 171/400 часток вказаного домоволодіння; за ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 26.09.2017 зареєстровано 171/400 часток домоволодіння.

Згідно з відповіддю Управління архітектури та містобудування ОМР від 30 березня 2018 року в архіві Управління архітектури та містобудування ОМР не значаться документи щодо відведення земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 про визначення порядку користування земельною ділянкою, суд виходив з того, що позивачем не надано доказів того, що він є власником спірної земельної ділянки.

В повній мірі апеляційний суд не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з урахуванням наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апелянт оскаржує рішення в частині відмови в задоволенні позову про визначення порядку користування земельної ділянки, а тому в іншій частині рішення не переглядається.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Отже, враховуючи, що позивачу на праві спільної часткової власності належить 171/400 часток домоволодіння, останній має право на користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Водночас для вирішення питання щодо можливості виділення у користування частки земельної ділянки необхідним є дотримання часток кожного співвласника у нерухомому майні, а також слід враховати забезпечення вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном.

Для вирішення питання щодо можливості виділення у користування позивачу частини земельної ділянки ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2018 року призначено будівельно-технічну, земельно-технічну експертизу.

Постановою Одеського апеляційного суду від 27 червня 2019 року, зазначена ухвала суду залишена без змін.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 18 вересня 2019 року по справі призначено будівельно-технічну, земельно-технічну експертизу.

Постановою Одеського апеляційного суду від 26 лютого 2020 року скасована ухвала суду від 18 вересня 2019 року, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви про призначення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи.

Проте суд першої інстанції питання щодо розгляду заяви про призначення експертизи не вирішував, розглянув справу по суті позовних вимог.

Під час перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом ухвалами від 16.09.2021 та від 24.01.2023 призначалася комплексна судова будівельно-технічна експертиза, проте листом судового експерта було повідомлено суду про неможливість надання висновку.

Враховуючи, що вирішення спору не є можливим за відсутності висновку експерта щодо істотних обставин у даній справі, апеляційний суд вважає доводи апелянта частково обґрунтованими, у зв`язку з чим рішення в оскаржуваній частині щодо відмови в задоволенні позову про визначення порядку користування земельною ділянкою підлягає зміні шляхом викладення мотивувальної частини в редакції цієї постанови, в решті рішення в оскаржуваній частині слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2020 року в частині вимог ОСОБА_1 про визначення порядку користування земельною ділянкою змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови, в решті рішення в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 08.11.2023

Головуючий:

Судді: