Справа № 227/1044/21
Провадження № 2/202/3973/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

(додаткове)

02 листопада 2023 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мачуського О.М.

за участю секретаря судового засідання Карасьової Г.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпро, заяву відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 227/1044/21 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Краматорського міського суду Донецької області перебула справа № 227/1044/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів.

16 лютого 2022 року за результатом розгляду даної цивільної справи ухвалено рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів.

18.02.2022 року до Краматорського міського суду Донецької області надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, відповідно до якої останній зазначив, що під час ухвалення рішення по справі не було вирішено питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу, а тому просив ухвалити додаткове рішення, відповідно до якого стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу у загальному розмірі 20668,50 гривень.

Розпорядженням Верховного Суду № 8/0/9-22 від 15.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)», відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість здійснювати правосуддя під час воєнного стану змінено територіальну підсудність судових справ з Краматорського міського суду Донецької області на Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська.

Рішенням Вищої ради правосуддя № 747/0/15/23 від 25.07.2023 року "Про зміну територіальної підсудності судових справ Краматорського міського суду Донецької області" було змінено з 7 серпня 2023 року територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області шляхом її передачі до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області. Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська продовжує розгляд справ які надійшли до 6 серпня 2023 року включно, у порядку, визначеному частиною сьомою статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», та відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 15 березня 2022 року № 8/0/9-22.

Згідно з позицією Ради суддів України, викладеній у рішенні від 05.03.2023 року та на засіданні 17.08.2023 року, судові справи, які станом на день видання Верховним Судом розпорядження від 15.03.2022 року за № 8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)» перебували в провадженні Краматорського міського суду Донецької області, підсудні Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.09.2023 року, для розгляду справи визначено суддю Мачуського О.М..

В судове засідання учасники не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяв повідомлялись належним чином. Представник відповідача адвокат Сустав Н.В. подала заяву в якій просила розгляд питання про ухвалення додаткового рішення здійснювати за її відсутності.

Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

За вказаних обставин,з підстав,передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши заяви про ухвалення додаткового рішення та матеріали справи № 227/1044/21, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення в частині вирішення питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1)стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2)суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3)судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до матеріалів справи, рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 16 лютого 2022 року, ухваленому за результатом розгляду справи № 227/1044/21, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів.

Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

08 червня 2021 року між ОСОБА_1 та адвокатом Біличенко Віталієм Олександровичем укладено договір про надання правничої (правової) допомоги.

Обсяг та вартість виконаних робіт за Договором визначений сторонами в актах приймання-передачі від 22.09.2021 року та 17.02.2022 року, згідно з яким сторони підтвердили, що роботи за Договором виконані в повному обсязі, а вартість послуг адвоката складає 9743,50 та 10925 гривень відповідно.

Відповідно до квитанцій до прибуткового ордеру № 227/1044/21 та №2 227/1044/21 від 22.09.2021 року та 12.02.2022 року винагорода за даним Договором сплачена клієнтом у розмірі 9743,50 та 10925 гривень відповідно.

Оцінюючи наявні у справі докази, оскільки у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено, суд доходить висновку, що з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 20668,50 гривень.

З урахуванням викладених вище обставин, вимог діючого законодавства, суд вважає, що заява відповідача про ухвалення додаткового рішення, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 127, 270, 280-282 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 227/1044/21 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів задовольнити.

Ухвалити по цивільній справі № 227/1044/21 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів, додаткове рішення наступного змісту.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20668,50 гривень.

Додаткове рішення може бути оскаржено позивачем до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Дане додаткове рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому копії.

Додаткове рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про його перегляд, апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.М. Мачуський