Справа № 298/572/23
Номер провадження 2/298/157/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі

Головуючого судді Тарасевич П.П.,

при секретарі судового засідання Келешовчак І.І.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань, в смт. Великий Березний цивільну справу за позовом поданим представником позивача адвокатом Кульчицьким Ростиславом Романовичем, який дії в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 03.03.2023 року рішенням Великоберезнянського районного суду Закарпатської області розірвано шлюб. Від даного шлюбу у сторін народилась двоє синівОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що на даний час їх спільні діти перебувають на повному її утриманні. Син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має наступний діагноз:» Вроджена змішана сполучена гідроцефалія (шунтована).ЗПМР. Симптоматична епілепсія. ВВР грудної клітки.». Переосвідчений як дитина з інвалідністю. Позивачка перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Ужгородської РВА ( смт.Великий Березний), як одержувач державної соціальної допомоги з надбавкою на догляд на дитину з інвалідністю віком до 18 років ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в період з 26.11.2019 року по 04.03.2024 року. Відповідно до Закону України від 116.11.2000 р. №2109-111 «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю».

Відповідач, в свою чергу, належним чином не допомагає у вихованні та натуральному забезпеченні дітей. Впевненості в постійній грошовій, натуральній допомозі - немає. Відповідач ухиляється від своїх прямих обов`язків. Через те, що батько належним чином не дбає про дітей, ухиляється від свого обов`язку щодо утримання дітей, та не надає достатніх коштів на їх утримання, - є необхідність стягувати аліменти у примусовому порядку. В даний час відповідач офіційно не працює, працює на сезонних роботах і отримує нерегулярний та мінливий дохід, а тому позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі 5000 (пять тисяч ) гривень щомісячно на утримання та лікування сина ОСОБА_4 , та в розмірі 3000 (три тисячі ) гривень щомісячно,на утримання сина ОСОБА_5 з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Такий розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення грамотного розвитку неповнолітніх дітей сторін по справі.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак її представник - адвокат Кульчицький Р.Р. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав просив такі задовольнити з підстав зазначених у позові.

Відповідач, в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав частково із врахуванням відзиву, в якому зазначив, від їхнього з позивачкою шлюбу, народилося двоє синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно прохальної частини позовної заяви, отриманої поштовим листом надісланим за місцем його проживання та реєстрації з додатками, позивачка просить суд стягувати з нього аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в загальному розмірі 8000 гривень щомісячно з розрахунку 5000 грн. - на старшого син; та 3000 грн. - на молодшого сина, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви і де повноліття дітей. З даною позовною заявою він повністю не згідний, вважаю її не достатньо обґрунтованою та такою, що порушує його права та інтереси в частині визначення позивачем розміру аліментів.

Насамперед зазначає, що від утримання дітей він зовсім не відмовляється однак загальна сума аліментів у розмірі 8000, 00 грн. щомісяця є для нього досить непід`ємною.

Його незгода у розмірі щомісячних аліментних платежів виражається в наступному.

Як вбачається з довідки за № 142/01-27 від 09.03.2023 року виданої управлінням соціального захисту населення Ужгородської РВА Закарпатської області позивачка перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Ужгородської РВА як отримувач державної соціальної допомоги з надбавкою на догляд на дитину з інвалідністю віком до 18 років на їхнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 26.11.2019 року по 04.03.2024 року тобто до досягнення сином 18-тирічного віку.

За таких обставин синові була призначена соціальна допомога як дитині-інваліду до досягнення ним 18 років. Зазначену допомогу отримує позивачка про що додала до матеріалів позову відповідну довідку з розрахунком щомісячного розміру такої допомоги. Відповідно до ст.2 Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам», державна соціальна допомога призначається у таких розмірах: на дітей-інвалідів віком до 18 років - 70 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Так, згідно до п. 3.2. Порядку надання державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам затвердженого спільним Наказом № 226/293/169 від 30.04.2002 р. Міністерства праці та соціальної політики, Міністерства фінансів України та Міністерства охорони здоров`я, до державної соціальної допомоги дітям-інвалідам віком до 18 років призначається надбавка на догляд за ними. Надбавка на догляд за дитипою-інвалідом віком до 18 років призначається одному з непрацюючих батьків, усиновителів, опікуну, піклувальнику, які фактично здійснюють догляд за дитиною - інвалідом. Таким чином, позивач отримує розмір надбавки на догляд за дитииою-інвалідом віком від 6 до 18 років - додатково 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років.

Зі слів позивачки він не виділяє жодних коштів на утримання дітей, ухиляється від свого обов`язку щодо їх утримання та лікування. Наголошує та стверджує, що остання вводить в оману суд так-як щомісяця або він, або його близькі родичі по його лінії за його дорученням відправляють кошти на рахунок позивачки для належного утримання їхніх неповнолітніх дітей, про що надає відповідні копії виписок та квитанцій про перерахунок на банківську картку позивачки коштів на утримання дітей.

Також, зазначає що відповідно до довідки про його доходи за шість місяців до звільнення з роботи про його заробітну плату, що відображає відомості про розмір його доходів. Окремо зазначає, що фактичні втрати на лікування та оперативні втручання сина ОСОБА_7 здійснювалося за його рахунок, як під час проживання з позивачкою гак вже і після.Крім цього, внаслідок постійних скандалів позивачка повністю обмежила його у спілкуванні з дітьми по телефону. Дітям не дозволяється брати трубку і говорити з батьком.

При визначенні розміру аліментів зокрема враховується стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. На цей рахунок відповідач зазначає наступне.

Відповідно до Виписки-епікризу із медичної картки стаціонарного хворого № 13617 від 04.01.2023 року йому поставлено діагноз цукровий діабет І типу тяжкої форми, діабетична мікроангіопатія нижніх кінцівок, діабетична полінейропатія нижніх кінцівок, хронічне порушення мозкового кровообігу, діабетична гепагопатія. хронічний панкреатит, пігментний невус хоріоідеї, розбіжна спів дружня косоокість, лівобічний хронічний гіперпластичний гайморит, викривлення переділки носа. Загальновідомо, що комплекс лікування зазначених вище діагнозів потребує значних матеріальних затрат, супроводжується стабільним поганим самопочуттям та вкрай поганим станом здоров`я, що обмежує його в повноцінній можливості працевлаштування, використовувати фізичні навантаження для здійснення певних робіт тощо. Він постійно приймає інсулін.

Офіційного працевлаштування в нього немає. Тому, узагальнюючи вищенаведене, за сукупністю його доводів вважає за реальним та можливим сплату ним аліментів на користь позивачки на утримання дітей у твердій грошовій сумі, яка в загальному становить 5000, 00 грн. щомісячно з розрахунку 3000 грн. - на старшого сина та 2000 грн. - на молодшого сина до досягнення старшою І дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Заслухавши думку представника позивача, вивчивши матеріали справи та зважаючи на те, що відповідач позов визнав частково, суд визнає, що позов та заява позивачки підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа.

Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 03 березня 2023 року рішенням Великоберезнянського районного суду розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який був зареєстрований 24 вересня 2005 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великоберезнянського районного управління юстиції у Закарпатській області, відповідний актовий запис № 35.

Від шлюбу у сторін народилися сини : ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвами про народження від 08 листопада 2022 року серії НОМЕР_1 , від 30 серпня 2017 року серії НОМЕР_2 , діти є неповнолітніми.

З витягу з протоколу ЛКК № 022/914 від 27 липня 2022 року, вбачається що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має наступний діагноз:» Вроджена змішана сполучена гідроцефалія (шунтована).ЗПМР. Симптоматична епілепсія. ВВР грудної клітки.». Переосвідчений як дитина з інвалідністю.

З довідки № 142/01-27 від 09.03.2023 року виданої управлінням соціального захисту населення Ужгородської районної військової адміністрації Закарпатської області вбачається, що позивач перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Ужгородської РВА (смт. Великий Березний), як одержувач державної соціальної допомоги з надбавкою на догляд на дитину з інвалідністю віком до 18 років ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в період з 26.11.2019 року по 04.03.2024 року. Відповідно до Закону України від 116.11.2000 р. №2109-111 «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю».

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч.2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Зміст глави 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Згідно з ч.1 ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

За змістом ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст.182 СК України, та п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину визначається Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік.

Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину є встановленою Законом гарантією для забезпечення інтересів дитини.

При цьому, статтею 184 СК України врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. ч. 1-3 зазначеної статті СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Разом з цим, суд звертає увагу на те, що факт безробіття не знімає з відповідача обов`язку передбаченого законом щодо необхідності утримання дітей, оскільки відсутність у батька можливості надавати дітям, відповідного розміру їх утримання, не фігурує в переліку обставин, які враховує суд при визначенні розмірів аліментів, і ця обставина не звільняє батька від обов`язку по утриманню дітей.

При цьому суд враховує, що завищений розмір аліментів може стати надмірним тягарем для відповідача, враховуючи стан його здоров`я, також не достатню обгрунтованість заявленого позивачем до стягнення розміру аліментів, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивачки на утримання дітей, слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 гривень, щомісячно, на утримання ОСОБА_4 , та по 3000 гривень, щомісячно, на утримання ОСОБА_5

Суд вважає, що аліменти у вказаному розмірі є гарантованими, справедливими, розумними, необхідними для забезпечення гармонійного розвитку дітей, в тому числі дитини-інваліда та є об`єктивними з огляду на принцип рівності батьків в утриманні дитини.

При цьому суд звертає увагу на те, що законодавство України дає право батькам згодом змінити встановлений розмір аліментів в сторону його збільшення або зменшення у зв`язку зі зміною матеріального становища, сімейного стану, стану здоров`я платника або одержувача аліментів чи за наявності інших життєвих ситуацій, а також заявляти вимогу про участь у додаткових витратах на дітей, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дітей, їх хворобою, каліцтвом тощо).

Згідно зі ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, суд допускає до негайного виконання в межах місячного платежу.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073 грн. 60 коп., підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст.12,13,76-83,141,258,259,264,265,268,430 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканця: АДРЕСА_1 , (паспорт НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 (паспорт НОМЕР_5 , РНОКПП НОМЕР_6 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. таОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 (три тисячі) гривень, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову 03 квітня 2023 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 , судовий збір на користь держави у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів після його проголошення апеляційної скарги (сторонами, які не були при цьому присутні в той же строк, з дня отримання ними копії цього рішення) і набере законної сили після закінчення вищезазначеного строку, якщо не буде оскаржене, а в разі оскарження після апеляційного розгляду справи, якщо не буде скасоване.

Повний текст рішення складено 02 листопада 2023 року.

Головуючий Тарасевич П.П.