Дата документу 07.11.2023
Справа № 334/7223/21
Провадження № 6/334/323/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Козлової Н.Ю., за участю секретаря Александрової А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Д.Ю. зацікавлена особа: ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 , стягував: ОСОБА_3 про виділення частки майна боржника, яким він володіє спільно з іншими особами по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованост

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Д.Ю. звернувся до Ленінського районного суду м.Запоріжжя із поданням про виділення частки майна боржника, яким він володіє спільно з іншими особами.

Обґрунтовуючи своє звернення до суду, заявник зазначає, що на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Дмитра Юрійовича перебуває виконавче провадження в АСВП № 69467495 з примусового виконання виконавчого листа № 334/7223/21 від 03.06.2022 року виданого Ленінським районним судом міста Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми боргу в розмірі 715239,60 грн.

20.07.2022 за вищевказаними виконавчими провадженнями виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копія якої надіслано сторонам виконавчого провадження відповідно до статті 28 Закону України «Про виконавче провадження».

В ході примусового виконання виконавчого провадження встановлено, що згідно довідки ДФС № 142035973 від 20.07.2022 р. за боржником не зареєстровано банківських рахунків фізичних осіб - підприємців.

Згідно відповіді МВС України встановлено, що за боржником не транспортних засобів не зареєстровано.

20.07.2022 року для забезпечення виконання виконавчого документу винесено постанову про арешт коштів боржника з вимогою про надання інформації про на банківські рахунки та направлено до АТ «ОЩАДБАНК», АТ «АЛЬФА-БАНК, АТ «ПІВДЕННИЙ», АТ «МЕТА БАНК», АТ «УКРГАЗБАНК», АТ «УКРЕКСІМБАНК», АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», АТ «А-БАНК», АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Згідно відповідей фінансових установ, банківські рахунки боржника відсутні.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за ОСОБА_2 нерухоме майно не зареєстровано.

В ході примусового виконання рішень судів було встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису № 3 від 18.09.2023 боржник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уклав шлюб з громадянкою України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 11 грудня 2010 р., про що свідчить актовий запис № 1074.

В ході виконавчого провадження було встановлено, що за час перебування боржника ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у шлюбі, за останньою, зареєстровано право приватної власності на квартиру, набуту за час подружнього життя, а саме: двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 67,8 кв.м., житловою площею 21,4 кв.м., на підставі договору купівлі- продажу № 163 від 23.02.2015 р., посвідченого приватним нотаріусом міського нотаріального округу Туріченко О.М.

Отже, квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 67,8 кв.м., житловою площею 21,4 кв.м., належить на праві спільної сумісної власності боржнику ОСОБА_2 .

Таким чином, для повного виконання рішення суду, слід виділити частку боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , в майні, яке було набуте подружжям за час шлюбу з громадянкою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме в квартирі АДРЕСА_1 , загальною площею 67,8 кв.м., житловою площею 21,4 кв.м.

У судове засідання учасники процесу не з`явилися, повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, однак відповідно до частини другої статті 443 ЦПК України, їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Від приватного виконавця Проценка Д.Ю. надійшла заява про розгляд подання без його участі, на його задоволенні наполягає з підстав, викладених у поданні.

Дослідивши матеріали подання, матеріали цивільної справи та надані докази, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 21 січня 2022 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики у розмірі 406 000 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 32723,60 грн., інфляційні витрати 272426 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3051,80 грн., а всього 711179,60 гривень.

На примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Дмитра Юрійовича перебуває виконавче провадження в АСВП № 69467495 з примусового виконання виконавчого листа № 334/7223/21 від 03.06.2022 року виданого Ленінським районним судом міста Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми боргу в розмірі 715239,60 грн.

20.07.2022 за вищевказаними виконавчими провадженнями виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копія якої надіслано сторонам виконавчого провадження відповідно до статті 28 Закону України «Про виконавче провадження».

В ході примусового виконання виконавчого провадження встановлено, що згідно довідки ДФС № 142035973 від 20.07.2022 р. за боржником не зареєстровано банківських рахунків фізичних осіб - підприємців.

Згідно відповіді МВС України встановлено, що за боржником не транспортних засобів не зареєстровано.

20.07.2022 року для забезпечення виконання виконавчого документу винесено постанову про арешт коштів боржника з вимогою про надання інформації про на банківські рахунки та направлено до АТ «ОЩАДБАНК», АТ «АЛЬФА-БАНК, АТ «ПІВДЕННИЙ», АТ «МЕТА БАНК», АТ «УКРГАЗБАНК», АТ «УКРЕКСІМБАНК», АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», АТ «А-БАНК», АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Згідно відповідей фінансових установ, банківські рахунки боржника відсутні.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за ОСОБА_2 нерухоме майно не зареєстровано.

В ході примусового виконання рішень судів було встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису № 3 від 18.09.2023 боржник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уклав шлюб з громадянкою України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 11 грудня 2010 р., про що свідчить актовий запис № 1074.

В ході виконавчого провадження було встановлено, що за час перебування боржника ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у шлюбі, за останньою, зареєстровано право приватної власності на квартиру, набуту за час подружнього життя, а саме: двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 67,8 кв.м., житловою площею 21,4 кв.м., на підставі договору купівлі- продажу № 163 від 23.02.2015 р., посвідченого приватним нотаріусом міського нотаріального округу Туріченко О.М.

Отже, квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 67,8 кв.м., житловою площею 21,4 кв.м., належить на праві спільної сумісної власності боржнику ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За правилом частини шостої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Порядок розгляду подання про визначення частки майна боржника у спільному майні передбачений статтею 443 ЦПК України, згідно з якою питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця. Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб.

Статтею 370 ЦК України також встановлено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного зі співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Велика Палата Верховного Суду у пунктах 85, 87 постанови від 06 жовтня 2020 року у справі № 2-24/494-2009 (провадження № 12-4гс20) сформулювала правовий висновок, згідно з яким якщо боржнику разом з іншими особами належить майно на праві спільної власності, але частка боржника в праві власності не визначена, то наявність спору між співвласниками щодо розміру такої частки не може бути перешкодою для звернення стягнення на частку боржника, бо у світлі практики Європейського суду з прав людини це означало би порушення права на справедливий суд у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Виконавець вправі звернутися до суду з поданням про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, незалежно від того, чи відсутній спір про право, чи він наявний. Водночас в останньому випадку виконавець звертається з таким поданням (позовною заявою) в порядку позовного провадження.

У постанові від 22 грудня 2020 року у справі № 643/16464/17 (провадження № 61-4405) Верховний Суд, виходячи із обставин справи, вважав за можливе за результатами розгляду подання державного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, визначивши ідеальну частку боржника у спільній сумісній власності.

Велика Палата Верховного Суду 15 січня 2020 року по справі № 367/6231/16-ц (ЄДРСРУ № 87393444) зазначила, що поняття «визначення частки» і «виділення частки в натурі» є різними за своїм змістом правовими поняттями, а частиною шостою статті 52 Закону про ВП 1999 (частина шоста статті 48Закону України «Про виконавче провадження» в чинній редакції є тотожною) передбачена лише необхідність визначення частки боржника у спільному майні, якщо така частка не визначена.

З урахуванням наявності суперечливих висновків судів касаційної інстанції, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10 липня 2019 року у справі № 822/1154/16 (провадження № К/9901/8843/18) шляхом вказівки, що частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна;у разі виявлення державним виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами, і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника державний виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні.

Отже, визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, є необхідним для здійснення виконавчого провадження про примусове стягнення боргу із боржника, який немає іншого майна, на яке може бути звернено стягнення.

Визначення такої частки не призведе до звуження належних боржнику прав на майно, оскільки предметом розгляду подання є не звернення стягнення на майно, а лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.04.2018 року у справі № 464/2227/17.

При вирішенні питання суд враховує, що виділ частки боржника із спільної сумісної власності у межах виконавчого провадження регулюється нормами цивільно-процесуального законодавства. При розгляді подання державного виконавця в порядку ст.443 ЦПК України вирішується питання не про виділ частки, що призводить до виділу її в натурі, припинення права спільної часткової власності на майно, а вирішується питання про визначення частки, що не є його поділом чи виділенням частки та не тягне за собою припинення права спільної часткової власності, а такий захід спрямований лише на забезпечення виконання рішення суду. Системне тлумачення положень вказаних норм дає підстави дійти висновку, що за результатами розгляду подання державного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, суд постановляє ухвалу, в якій зазначається конкретне майно, що підлягає саме виділу.

Встановивши, що на момент звернення заявника до суду із поданням про визначення частки майна боржника, квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 67,8 кв.м., житловою площею 21,4 кв.м., є спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на момент розгляду подання квартира залишається у спільній сумісній власності цих же осіб, суд дійшов висновку про необхідність задоволення подання шляхом визначення 1/2 частки, яка належить ОСОБА_2 у спільній сумісній власності на квартиру.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258-260, 353, 354, 443 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Д.Ю. зацікавлена особа: ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 , стягував: ОСОБА_3 про виділення частки майна боржника, яким він володіє спільно з іншими особами по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Виділити частку боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , в майні, яке було набуте подружжям за час шлюбу з громадянкою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме в квартирі АДРЕСА_1 , загальною площею 67,8 кв.м., житловою площею 21,4 кв.м.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Якщо у судовому засідання було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Н.Ю.Козлова