ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 615/1338/22
Номер провадження 22-ц/818/1302/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2023 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Бурлака І.В., Яцини В.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Валківського районного суду Харківської області від 31 березня 2023 року в складі судді Токмакової А.П. у справі № 615/1338/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння

Позов мотивовано тим, що їй належить земельна ділянка з кадастровим номером :03:000:0307 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Олександрівської сільської ради Валківського району Харківської області.

23 березня 2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно їй стало відомо, що на підставі ухвали Валківського районного суду Харківської області від 15 травня 2008 року у справі № 2-221/2008 право власності на її земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_3 . Відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесені на підставі рішення державного реєстратора Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспаряна Г.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 51653597 від 17 березня 2020 року.

Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 31 березня 2008 року у справі № 2-221/2008 з неї на користь ОСОБА_3 стягнуто борг у розмірі 60000 грн.

Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 15 травня 2008 року у справі № 2-221/2008 змінено спосіб і порядок виконання рішення від 31 березня 2008 року про стягнення суми боргу, звернуто стягнення на її майно. Передано земельну ділянку (пай), яка належить їй на праві приватної власності згідно державного акту на право приватної власності на землю, серія IV-ХР № 068075 в рахунок відшкодування суми боргу 60000 грн. на користь ОСОБА_3 , судового збору 600 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення 30 грн.

Постановою Харківського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року скасовано ухвалу Валківського районного суду Харківської області від 15 травня 2008 року.

10 листопада 2020 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір міни, за яким останній набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0307.

Оскільки постановою Харківського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року ухвалу суду на підставі якої ОСОБА_3 набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0307 скасовано, то подальше відчуження земельної ділянки ОСОБА_1 за договором міни здійснено без належних правових підстав .

Спірна земельна ділянка вибула з її володіння на підставі судового рішення, яке у подальшому скасоване, що є підставою для витребування майна у добросовісного набувача на підставі ч.1 ст.388 ЦК України.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_2 просила витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером: :03: 000: 0307.

Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 31 березня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 5,6605 га, з кадастровим номером :03:000:0307, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1 999,89 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки земельна ділянка вибула з володіння позивачки на підставі судового рішення, яке в подальшому було скасованого, тобто поза її волею, то наявні підстави для витребування майна з чудового незаконного володіння.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в який просив рішення Валківського районного суду Харківської області від 31 березня 2023 року скасувати та ухвалити нове, яким позов залишити без задоволення, а також стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 15000 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції помилково віднесено цю справу до малозначних справ лише з підстав ціни позову.

Справа мала бути розглянута в загальному провадженні, оскільки пов`язана з правом на мирне володіння майном і потребувала проведення підготовчого судового засідання, розгляду справи по суті з метою визначення складу учасників судового процесу, з`ясування заперечень проти позовних вимог, визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів, визначення порядку розгляду справи, вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті

Судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги клопотання відповідача про надання додаткового часу для участі в розгляді справи, а саме підготовка відзиву та заяви про розгляд справи в порядку загального провадження. Належним чином про дату, час і місце засідання суду його повідомлено не було, справу розглянуто за його відсутності.

Він є добросовісним набувачем спірної земельної ділянки, оскільки остання вибула з володіння позивачки з її волі і скасування рішення в цій справі не має значення.

Відповідно до ухвали Валківського районного суду Харківської області від 15 травня 2008 року ОСОБА_2 не заперечувала проти зміни способу виконання рішення суду і передачі належної їй земельної ділянки в рахунок погашення заборгованості. Також, в акті державного виконавця від 30 травня 2008 року позивачка підтвердила своє волевиявлення на передання земельної ділянки на виконання судового рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Яровенко Ольга Юріївна, просила рішення суду залишити без змін.

Відзив мотивовано тим, що висновки суду є законними та обґрунтованими.

З огляду на постанову Харківського апеляційного суду від 16 лютого 2021 у справі № 2- 221/2008 ОСОБА_3 не мав права реєструвати за собою право власності на спірну земельну ділянку, а також відчужувати її, оскільки не мав правомочностей власника.

Відповідачем не зазначено у скарзі яким чином його права порушено чи звужено через розгляд даної справи у порядку спрощеного позовного провадження, чи яким чином це вплинуло на вирішення справи по суті.

В ухвалі суду першої інстанції про відкриття провадження передбачено право подання відповідачем клопотання із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, в судовому засіданні з повідомленням сторін у строк для подання відзиву, проте вказаним правом ОСОБА_1 не скористався. Провадження по справі відкрито 14 листопада 2022 року. Клопотання про надання додаткового часу для подання відзиву відповідач надав 13 грудня 2022 року. Проте ОСОБА_1 не наведено поважних причин неможливості висловлення своєї позиції по справі у строки, надані судом.

Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Валківського районного суду Харківської області від 31 березня 2023 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини 1 статті 369 ЦПК України.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_2 належить земельна ділянка № НОМЕР_1 площею 5,6605 га, з кадастровим номером :03:000:0307 з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Олександрівської сільської ради Валківського району Харківської області на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серія та номер: ІV-ХР № 068075, виданого 27 серпня 2002 року, видавник Олександрівська сільська рада, Валківський район, Харківська область (а.с. 9-10).

Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 31 березня 2008 року у цивільній справі № 2-221/2008 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму боргу у розмірі 60000 грн, 600 грн судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 грн, а всього 60630 грн. Накладено арешт на майно, яке належить на праві особистої власності ОСОБА_2 в порядку забезпечення позову і виконання рішення суду (а. с. 14-15).

Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 15 травня 2008 року змінено спосіб і порядок виконання рішення суду від 31 березня 2008 року, звернуто стягнення на майно відповідачки. Передано земельну ділянку (пай), яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4 ) згідно з державним актом на право приватної власності на землю, серія IV-ХР № 068075, виданого 27 серпня 2002 року Олександрівською сільською радою Валківського району Харківської області, площею 5,66 гектарів, яка розташована на території Олександрівської сільської ради Валківського району Харківської області на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування суми боргу 60000 грн, судових витрат 600 грн та витрат на інформаційно-технічне забезпечення 30 грн (а.с. 16-17).

На підставі вказаної ухвали право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 5,6605 га, з кадастровим номером :03:000:0307, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Олександрівської сільської ради Валківського району Харківської області зареєстровано за ОСОБА_3 . Відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесені на підставі рішення державного реєстратора Печенізької районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_5 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 51653597 від 17 березня 2020 року (а.с.11-12).

10 листопада 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір міни, відповідно до умов якого відповідач передав ОСОБА_3 земельну ділянку номер НОМЕР_2 , розташовану на території Олександрівської сільської ради, Валківського району Харківської області, кадастровий номер: :03:000:0025, загальною площею 5,4265 га, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та отримав від останнього земельну ділянку № НОМЕР_1 , розташовану на території Олександрівської сільської ради Валківського району Харківської області, кадастровий номер: :03:000:0307 загальною площею 5,6605 га, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 36-39).

Запис про право власності на спірну земельну ділянку за ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 55055265 від 10 листопада 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пірієвою О.С.

Постановою Харківського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року ухвалу Валківського районного суду Харківської області від 15 травня 2008 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким заяву відділу державної виконавчої служби Валківського районного управління юстиції Харківської області про заміну способу виконання рішення Валківського районного суду Харківської області від 31 березня 2008 року у справі № 2-221/2008 залишено без задоволення ( а.с. 18-21) .

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 15, частина 1 статті 16 ЦК України).

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини 2 статті 16 ЦК України).

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (частина 2 статті 328 ЦК України, у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України).

Віндикаційний позов - це вимога про витребування власником свого майна з чужого незаконного володіння. Тобто позов неволодіючого власника до володіючого невласника.

Віндикаційний позов заявляється власником при порушенні його правомочності володіння, тобто тоді, коли майно вибуло з володіння власника: (а) фізично - фізичне вибуття майна з володіння власника має місце у випадку, коли воно в нього викрадене, загублене ним тощо; (б) «юридично» - юридичне вибуття майна з володіння має місце, коли воно хоч і залишається у власника, але право на нього зареєстровано за іншим суб`єктом.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 388 ЦК України.

Якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього (частина 1 статті 330 ЦК України).

Право власника витребувати своє майно у всіх випадках і без будь-яких обмежень при володінні цим майном набувачем без правових підстав, тобто недобросовісним набувачем, передбачено статтею 387 ЦК України, а право власника витребувати своє майно від добросовісного набувача передбачено у статті 388 ЦК України і є обмеженим.

Виникнення права власності у добросовісного набувача відбувається за таких умов: факт відчуження майна; майно відчужене особою, яка не мала на це права; відчужене майно придбав добросовісний набувач; відповідно до статті 388 ЦК України, майно, відчужене особою, яка не мала на це право, не може бути витребуване у добросовісного набувача.

Правила частини 1 статті 388 ЦК України стосуються випадків, коли набувач за відплатним договором придбав майно в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач). У такому випадку власник має право витребувати це майно від набувача в разі, якщо майно, зокрема вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року в справі № 522/7636/14-ц (провадження № 14-636цс18) вказано, що: «за змістом статті 388 ЦК України майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але надалі скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею. Саме такий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 червня 2015 року (провадження № 6-251цс15). Цей висновок також був неодноразово підтриманий і Великою Палатою Верховного Суду, зокрема у постановах від 05 грудня 2018 року (провадження № 14-247цс18 та № 14-179цс18)».

Зважаючи, що земельна ділянка вибула з володіння позивачки на підставі судового рішення, яке в подальшому було скасовано, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Щодо доводів ОСОБА_6 про порушення його права на судовий захист у зв`язку з розглядом справи в порядку спрощеного позовного провадження, то суд виходить з такого.

Відповідно до частини 1, 3, 4 статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

За частиною 1 статті 276 ЦПК України клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження подається у письмовій формі одночасно з поданням позовної заяви або може міститися у ній.

За частиною 1 статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Згідно з пунктом 1 частини 6 статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зважаючи ціну позову та усталеність судової практики висновки суду першої інстанції про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження є обґрунтованими.

Статтею 278 ЦПК України визначено особливості подання заяв по суті справи у спрощеному позовному провадженні, а саме відзив подається протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Копія ухвали про відкриття провадження від 14 листопада 2022 року отримана ОСОБА_1 22 листопада 2022 року (а.с. 52). Клопотання про надання додаткового часу для отримання правової допомоги та відкладення розгляду справи до стабілізації військової ситуації та налагодження електропостачання на території України, було подано ОСОБА_1 05 грудня 2022 року (а.с. 54).

Справу розглянуто 31 березня 2023 року, тобто зі значним проміжком часу та після стабілізації ситуації з електропостачанням. Отже, відповідач мав можливість висловити свою думку з приводу позовних вимог ОСОБА_2 та подати відзив впродовж чотирьох місяців, проте вказаним правом не скористався. Інші клопотання від відповідача не надходили.

За таких обставин судова колегія не вбачає підстави вважати, що право ОСОБА_1 на доступ до правосуддя було порушено.

Інші доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, тому підстави для його скасування відсутні.

Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Валківського районного суду Харківської області від 31 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 31 жовтня 2023 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді І.В. Бурлака

В.Б. Яцина