Справа № 452/3188/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"14" вересня 2023 р. м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого судді Галина В.П.,
секретар судового засідання Задорожна В.Б.,
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на житловий будинок та земельні ділянки в порядку спадкування за законом, -
ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на житловий будинок і земельні ділянки в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Самбір Львівської області помер її батько ОСОБА_3 . На момент смерті, батько був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проте фактично проживав із позивачкою за адресою АДРЕСА_2 понад п`ять років до дня смерті. Позивачка піклувалась про нього, оскільки батько хворів на туберкульоз та перебуваючи у похилому віці 81 потребував постійної сторонньої допомоги.
За життя батько позивачки склав заповіт 21 травня 2008 року, який посвідчений приватним нотаріусом та зареєстрований в реєстрі №1849. Даним заповітом її батько розпорядився своїм майном на користь відповідача ОСОБА_2 , а саме заповів йому житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, надану для обслуговування вищевказаного житлового будинку і господарських будівель, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 . Проте відповідач не бажає оформляти спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 та відмовляється від спадкового майна.
Крім зазначеного майна, ОСОБА_3 належали земельні ділянки, які не входять до маси спадкового майна, передбаченого у заповіті:
Крім того, ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 1,14га розташованої у с. Язи Самбірського району Львівської області з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій дана земельна ділянка належала на праві приватної власності на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії II -ЛВ № 036992 виданого Самбірською РДА 23.03.2002 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 8653.
Нотаріус не прийняв від позивачки заяву про прийняття спадщини, оскільки вважає, що ОСОБА_1 пропустила строк для прийняття спадщини за законом після смерті батька.
Нотаріусом Самбірської ДНК Поливка В.І. була заведена спадкова справа 02.12.2011 року № 52097878 після смерті ОСОБА_3 по що видано Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 73433288 від 02.08.2023 р. Проте у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті батька позивачці відмовлено з тих підстав, що факт постійного проживання з батьком та відповідно факт прийняття нею спадщини за законом вона не підтвердила відповідними довідками.
Враховуючи викладене та подані документи, позивачка просить суд встановити факт її постійного проживання із спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою АДРЕСА_2 , на момент відкриття спадщини та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 на земельні ділянки:
- площею 1, 14га розташованої у с. Язи Самбірського району з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка належала ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла та якій дана земельна ділянка належала на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії II -ЛВ № 036992 виданого Самбірською РДА 23.03.2002 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 8653; а також визнати за позивачкою право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 на житловий будинок, господарські будівлі та споруди по АДРЕСА_3 .
Позивачка ОСОБА_1 в підготовче засідання не з`явилась, представник позивачки адвокат Стецяк В.М. подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Розгляд справи просить проводити за відсутності позивача та її представника адвоката.
Відповідач ОСОБА_2 у підготовче засідання не з`явився, подав заяву, де позовні вимоги та усі зазначені обставини, що є підставою для позову визнає в повному обсязі та не заперечує щодо ухвалення рішення у відповідності до ст. 206 ЦПК України. Наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі. Просить розгляд справи проводити за його відсутності.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно зі ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Самбір Львівської області помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 13).
Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Із копії заповіту, посвідченого 21 травня 2008 року приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального округу Копистянським Ю.Р. та зареєстрованого в реєстрі №1849 відомо, що ОСОБА_3 , житель АДРЕСА_1 , на випадок своєї смерті зробив розпорядження, згідно якого, належні йому на праві приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, надану для обслуговування вищевказаного житлового будинку і господарських будівель, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , заповів своєму внуку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 17).
Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.5 цієї статті, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки я фактично проживала з батьком на момент його смерті, то прийняла спадщину за законом після його смерті.
Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).
Із довідки виданої Самбірським МБТІ №1524 від 31.07.2023 року відомо, що ОСОБА_3 належав житловий будинок, господарські будівлі та споруди по АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Самбірською державною нотаріальною конторою від 26.11.2002 року за реєстром №2 -1536 (а.с. 18).
Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_3 , відомо про схему розташування будівель та споруд, назву будівель та споруд, план, експлікацію приміщень, характеристику будинку, господарських будівель та споруд (а.с. 20-24).
Проте відповідач ОСОБА_2 не бажає оформляти спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 та відмовляється від спадкового майна.
Крім зазначеного майна, ОСОБА_3 належали земельні ділянки, які не входять до маси спадкового майна, передбаченого у заповіті:
Крім того, ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 1,14га, розташована у с. Язи Самбірського району Львівської області з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерті серії НОМЕР_2 (а.с. 14), якій дана земельна ділянка належала на праві приватної власності на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії II -ЛВ №036992 виданого Самбірською РДА 23.03.2002 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 8653 (а.с. 29).
Згідно копії заповіту, посвідченого 26.11.2002 року державним нотаріусом Самбірської державної нотаріальної контори Петляк А.А. відомо, що на підставі заповіту, посвідченого Самбірською державною нотаріальною конторою 22.04.1987 р. за реєстровим № 479, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_3 . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з: житлового будинку та господарських будівель і споруд, що що знаходиться в АДРЕСА_3 (а.с. 19).
Відповідно до ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
У відповідності до ч.2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Позивачка ОСОБА_1 є дочкою спадкодавця ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видано повторно, серії НОМЕР_3 , де вказано, що батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є ОСОБА_3 . Згідно свідоцтва про шлюб, яке видане повторно, серії НОМЕР_4 відомо, що ОСОБА_7 28.02.1976 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_8 та змінила прізвище на « ОСОБА_9 ». (а.с. 10-11).
Нотаріусом Самбірської ДНК Поливка В.І. були заведена спадкова справа 02.12.2011 року № 52097878 після смерті ОСОБА_3 по що видано Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 73433288 від 02.08.2023 р. (а.с. 15).
Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову ірактику у справах про спадкування» № 7 від 30.05 2008р., у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Як вказує позивачка у поданій до суду заяві, на момент смерті ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проте фактично проживав із нею за адресою АДРЕСА_2 понад п`ять років до дня смерті, позивачка піклувалась про батька, який хворів на туберкульоз та перебуваючи у похилому віці 81 потребував постійної сторонньої допомоги. Відповідач ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , визнає наведені позивачкою обставини, також він в повному обсязі визнає заявлений до нього позов та обставини, що є підставою для позову.
Відповідно до ч. 1 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсугності неоспорюваних прав.
У пункті 5 частини 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 р. № 5 "Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення," в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.
При співставленні усіх наявних у справі доказів, суд доходить висновку, що вимога ОСОБА_1 про встановлення факту її постійного проживання із спадкодавцем за адресою АДРЕСА_2 на момент відкриття спадщини є підставною та підлягає до задоволення. Встановлення наведеного факту має для позивача юридичне значення, так як необхідне для оформлення спадщини.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
Беручи до уваги вищенаведене, позов ОСОБА_1 в частині визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 на інше майно, вказане в позові, тобто на житловий будинок і земельні ділянки, також підлягає до задоволення, оскільки підтверджується викладеними обставинами та долученими доказами. Відповідач позов визнає та згідний на його задоволення.
Керуючись ст. ст. 200, 206, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою АДРЕСА_2 на момент відкриття спадщини.
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 на земельні ділянки:
- площею 1,14 га розташованої у с. Язи Самбірського району Львівської області з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка належала ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та якій дана земельна ділянка належала на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ № 036992 виданого Самбірською РДА 23.03.2002 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 8653.
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 житловий будинок, господарські будівлі та споруди по АДРЕСА_3 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання АДРЕСА_5 .

Повне судове рішення буде складено 25.09.2023 року.

Суддя