Справа № 535/1432/22
Провадження № 2/535/95/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року смт Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Гуляєва Г.М.

з секретарем судового засідання Міняйло О.Г.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смтКотельва цивільну справу №535/1432/22 за позовом ОСОБА_1 до Солоницівської селищної ради Харківської області про встановлення факту проживання однією сім?єю та визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

23.09.2022 року позивач ОСОБА_1 в особі представника позивача- адвоката Головко В.В. звернувся до суду з позовною заявою до Солоницівської селищної ради Харківської області про встановлення факту проживання однією сім?єю та визнання права власності на спадкове майно, в якому просить встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з 01.01.2004 по 24.11.2021 року, та визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 проживав разом з ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 з 05 січня 2001 року як чоловік та дружина.

За час спільного проживання як чоловік та дружина, останні стали власниками зазначеної вище квартири, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 14.03.2007, згідно якого квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_2 - 1/2 частини та ОСОБА_1 - 1/2 частини (а.с.32-33).

Шлюб між позивачем та ОСОБА_2 не був зареєстрований, оскільки в цьому не було потреби.

За час проживання однією сім`єю як чоловік та дружина, позивач та ОСОБА_2 вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, піклувались один про одного, займалися благоустроєм квартири: робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту, сплачували комунальні послуги.

ОСОБА_2 захворіла, позивач здійснював догляд останньої, купував ліки, відвідував у лікарні, бо більш ріднішої людини як позивач у останньої не було. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 померла у лікарні, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть від 25.11.2021 (а.с.11) та отримання даного документа позивачем лікарні під підпис. Позивач здійснив поховання останньої. Дітей у ОСОБА_2 не було. Після смерті ОСОБА_2 позивач продовжує проживати у зазначеній вище квартирі, розпоряджається її речами, майном, сплачує комунальні послуги. Заповіт ОСОБА_2 не склала. Інші спадкоємці окрім позивача відсутні.

Для прийняття спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_2 , зокрема 1/2 частки зазначеної вище квартири позивачу необхідно встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Факт проживання позивача з 05.01.2001 як чоловіка та дружини підтверджується довідкою від 06.12.2021, виданою Солоницівською селищною радою Харківської області про те, що ОСОБА_2 на момент смерті була зареєстрована та мешкала за адресою АДРЕСА_2 разом із співмешканцем ОСОБА_1 (а.с.13).

Згідно довідки Солоницівської селищної ради Харківської області від 08.12.2021 ОСОБА_1 здійснив поховання співмешканки ОСОБА_2 . На день смерті співмешканки проживали разом за адресою АДРЕСА_2 вели спільне господарство (а.с.13).

На підставі вище наведеного, позивач просив суд, встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з 01.01.2004 по 24.11.2021 року, та визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

13.10.2022 року ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області постановлено відкрити загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання у справі.

Справа перебувала в провадженні судді Калиновської Л.В.

Рішенням Верховного суду №301/1/149-22 від 22.11.2022, відповідно до якого припинено відрядження судді Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_3 до Котелевського районного суду Полтавської області з 23.11.2022 року.

Згідно розпорядження керівника апарату Котелевського районного суду Полтавської області №2 від 11.01.2023 року призначено повторний автоматизований розподіл даної судової справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючим по справі суддю Гуляєву Г.М.

12.01.2023 року ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче засідання по справі.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Представник позивача ОСОБА_4 надала до суду письмову заяву від 30.01.2023 року, в якій просила розгляд проводити за її відсутності, та відсутності позивача, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач Солоницівська селищна рада Харківської області надала до суду письмову заяву від 26.01.2023 року , в якій просить розгляд проводити без участі їх представника , та не заперечує проти задоволення позову.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Дослідивши наявні матеріали справи, враховуючи те що відповідач в своїй заяві не заперечував проти задоволення позову, суд її задовольняє, за слідуючих обставин.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Правовідносини, які склались між сторонами регулюються ст.315 ч.1 п.5 ЦПК України, відповідно до якої, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства.

У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Стрілеча Харківського району Харківської області, у лікарні, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть від 25.11.2021 (а.с.11).

За час спільного проживання як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, останні стали власниками зазначеної вище квартири, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 14.03.2007, згідно якого квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_2 - 1/2 частини та ОСОБА_1 - 1/2 частини (а.с.32-33).

За час проживання однією сім`єю як чоловік та дружина, позивач та ОСОБА_2 вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет.

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з: 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.2 ст.3 Сімейного кодексуУкраїни сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Звертаючись до суду позивач просив встановити факт, що він- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з 01.01.2004 по 24.11.2021 року.

Частиною 1 статті 315ЦПК України встановлено перелік справ про встановлення фактів, які розглядає суд. Даний перелік не є вичерпним та ч.2 вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Відповідно до абзацу другого п. 2 вказаної вище Постанови якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Для підтвердження проживання однією сім`єю необхідно підтвердити факт спільного проживання, ведення спільного господарства зі спадкодавцями, наявність спільного бюджету, піклування та підтримку один одного морально і матеріально не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Позивачем, на підтвердження факту спільного проживання однією сім`єю позивача та ОСОБА_2 надано докази, які суд вважає достатніми, та такими що підтверджують даний факт.

Таким чином, судом встановлено що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 вели спільний побут, спільно несли витрати на оплату комунальних послуг та утримання квартири в належному стані, тобто фактично проживали однією сім`єю. Факт спільного проживання однією родиною підтвердили докази наявні в матеріалах справи: довідка Солоницівської селищної ради №5063 від 06.12.2022 року, довідка Солоницівської селищної ради Харківської області №5153 від 08.12.2021 року.

Згідно ст.1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1216 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Згідно ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 Цивільного кодексу України гарантовано власнику здійснення його прав власності: володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч.1 ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.328 Цивільного кодексуУкраїни право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, та право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Статтею 392 Цивільного кодексуУкраїни встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ч.20 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно.

Враховуючи вищевикладене, те що у день смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 відкрилася спадщина у виді: 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , а також те, що позивач є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину в установленому законом порядку, однак у позасудовому порядку не має можливості реалізувати своє право на спадщину, суд вважає, що позовні вимоги в частині встановлення факту, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з 01.01.2004 по 24.11.2021 року та в частині визнання права власності у порядку спадкування за законом на 1/2 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , підлягають задоволеню.

На підставі викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 141, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Солоницівської селищної ради Харківської області про встановлення факту проживання однією сім?єю та визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з 01.01.2004 по 24.11.2021 року.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду або через Котелевський районний суд Полтавської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Г.М. Гуляєва