Провадження №6/523/437/23
У Х В А Л А

"14" листопада 2023 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі

головуючої судді Середи І.В.

за участі секретаря Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 9 в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,

УСТАНОВИВ:

25 жовтня 2023 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Таштанова О.Г., звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа № 523/13048/15-ц, який виданий 11 травня 2018 року на виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2017 року у справі № 523/13048/15-ц, таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з ПАТ «Перший Інвестиційний Банк» на користь заявника отримане за виконавчим листом стягнуте майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява була обґрунтована тим, що у провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 523/13048/15-ц за позовом ПАТ «Перший інвестиційний банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечне кредитування. Суд своїм рішенням від 23 жовтня 2017 року позов задовольнив. 23 квітня 2021 року набув чинності Закон №1381-ХІ про проведення обов`язкової реструктуризації кредитних зобов`язань в іноземній валюті, проте на прохання боржників банк відмовив у реструктуризації боргу, дану відмову Суворовський районний суд м. Одеси своїм рішенням від 27 грудня 2022 року у справі № 523/17564/21 визнав незаконною та зобов`язав банк провести реструктуризацію кредитних зобов`язань боржників, вказане рішення набрало законної сили 12 червня 2023 року. За вказаних обставин заявник вважає, що виконавчий лист про стягнення коштів за кредитним договором, зобов`язання по якому підлягають реструктуризації, має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Також заявник зазначив, що у контексті ч.4 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1381-ІХ визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню здійснюється з моменту його вчинення, а тому відповідно до ст. 1212 ЦК України є підстава для повернення юридичного становища до його вчинення шляхом проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_2 на користь заявника, що узгоджується із висновками, викладеними у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18 червня 2021 року у справі №927/491/19 та Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17.

Також у своїй заяві заявник просить стягнути витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 4000 грн.

Після надходження та реєстрації заява була передана раніше визначеному складу суду.

06 листопада 2023 року представник АТ «Перший інвестиційний банк» - адвокат Прудка О.В. через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надала суду письмові пояснення, відповідно до яких сторона стягувача вважає, що подана заява є передчасною та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки обов`язковою умовою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, на підставі ст.432 ЦПК України є наявність проведеної реструктуризації заборгованості за кредитним договором, проте наразі така реструктуризація зобов`язань ОСОБА_1 не проведена, оскільки позичальник не звертався до банку за її здійсненням після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, крім того, рішення суду частково було виконано, тому розмір заборгованості змінився. Представник стягувача також звертала увагу на те, що за вимогами Закону України "Про споживче кредитування" реструктуризація заборгованості стосується лише позичальника, тоді як поручитель за рішенням суду має сплатити також суму заборгованості, та на боржників покладено оплату судового збору. Також посилалася на відкриття касаційного провадження у справі № 523/17564/21 за скаргою банку.

Положення ст. 1212 ЦК України, на які посилається представник відповідачів, регулюють випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав, але договірний характер зобов`язань виключає можливість застосування даної норми, зобов`язання за кредитним договором №07/04-08КФ від 10 лютого 2008 року не припинилися, договір є чинним та не визнавався судом недійсними.

Також посилання представника боржників на висновки щодо застосування норм матеріального права, викладених у постановах Верховного Суду від 18 червня 2021 року у справі № 927/491/19 та від 23 травня 2018 у справі № 910/1238/17, є недоречними, оскільки предметом спору у них є відповідно визнання недійсними додаткових угод, що були укладені на закупівлю за бюджетні кошти природного газу на відкритих торгах, а, як наслідок, стягнення 253 229,67 грн. (№ 927/491/19), та стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами в сумі 52 260,50 грн., оскільки дія договору про міжбанківський депозит була припинена (№ 910/1238/17).

Що стосується зупинення виконання за виконавчим листом № 523/13048/16, то це є заходом забезпечення позову, але недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судового рішення, яке набрало законної сили. При виконанні рішення суду слід керуватися інтересами стягувача, що відповідає правовій позиції Верховного Суду у постанові № 905/3773/14-908/5138/14), оскільки його виконання є невід`ємною стадією здійснення правосуддя, проте боржниками більше шести років рішення суду не виконується.

Представник банку також заперечувала проти стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки адвокатом не було додано до заяви доказів оплати гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням допомоги. Крім того, адвокат Таштанова О.Г. приймала участь у розгляді справи № 523/17564/21, як представник відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а тому є обізнаною з обставинами справи, що має істотно впливати на обсяг надання послуг, при цьому складання та направлення заяви зайняло одну годину, а оцінені у 4000 грн.

У своїх додаткових поясненнях, надісланих 09 листопада 2023 року на електронну пошту суду, адвокат Таштанова О.Г. зазначила, що проведення реструктуризації встановлюється днем, коли подано заяву про її проведення, а саме 09 червня 2021 року, борг заявника був встановлений у рішенні суду, часткове виконання рішення суду через 6 місяців після цього є неправомірним, тому суд має право та зобов`язаний здійснити реституцію і повернути становище, що передувало дню звернення із заявою, а саме визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, повернути стягнуте майно, а вже потім належним чином здійснити реструктуризацію зобов`язань.

Учасники процесу у судове засідання не з`явилися, про слухання справи були повідомлені належним чином шляхом направлення судових повідомлень на електронні поштові адреси. Представник заявника та заінтересованої особи ОСОБА_2 адвокат Таштанова О.Г. надала суду заяву про розгляд справи у їх відсутності.

У судовому засіданні 09 листопада 2023 року, яке відбулося у режимі відеоконференцзв`язку, представник АТ «Перший інвестиційний Банк» - адвокат Прудка О.В. підтримала подані раніше письмові пояснення. 10 листопада 2023 року представник АТ «Перший інвестиційний Банк» у судове засідання не з`явився.

В силу вимог ч. 3 ст. 432 ЦПК України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За нормами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню огляду на таке.

У провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом ПАТ «Перший інвестиційний банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечне кредитування.

23 жовтня 2017 року Суворовський районний суд м.Одеси своїм рішенням позовні вимоги задовольнив, стягнув в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Перший інвестиційний банк» борг за договором про іпотечне кредитування у сумі 984334,92 грн., з яких: 21579,35 дол. США строкова заборгованість за кредитом, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 23.10.2017 року складає - 572692,21 грн.; 251,10 дол. США строкова заборгованість за процентами, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 23.10.2017 року складає 6663,92 грн.; 3255,12 грн. прострочена заборгованість за кредитом, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 23.10.2017 року складає 86387,3 грн.; 7381,39 дол. США прострочена заборгованість за процентами, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 23.10.2017 року складає 195893,97 грн.; а також пеня за прострочення сплати кредиту 37623,33 грн., пеня за прострочення сплати процентів - 85074,18 грн., а також в рівних частинах судовий збір в розмірі 3654 грн.

11 травня 2018 року на виконання рішення суду у даній справі Суворовським районним судом м. Одеси був виданий виконавчий лист.

08 жовтня 2020 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого документу № 523/13048/15-ц.

У зв`язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» боржники зверталися до банку із проханням реструктурувати заборгованість за кредитним договором. Отримавши відмову, ОСОБА_1 звернувся із позовом до АТ «Перший Інвестиційний Банк» про визнання відмови у проведенні реструктуризації за валютним іпотечним кредитом незаконною та зобов`язання провести реструктуризацію грошового зобов`язання за договором про іпотечний кредит №07/04-08-КФ від 19 лютого 2008 року.

Згідно з постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва А.О. та актом від 10 січня 2022 року ВП №63255304 стягувачу АТ " Перший інвестиційний банк" передано в рахунок часткового погашення боргу за виконавчим листом №532/13048/15, за ціною других електронних торгів - 609840,15 грн, предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_2 .

27 грудня 2022 року Суворовський районний суд м.Одеси своїм рішенням у справі № 523/17564/21 визнав неправомірною відмову АТ «Перший Інвестиційний Банк» в проведенні реструктуризації зобов`язань за договором про іпотечний кредит №07/04-08-КФ від 19 лютого 2008 року та зобов`язав АТ «Перший Інвестиційний Банк» провести реструктуризацію зобов`язань за договором про іпотечний кредит № 07/04-08-КФ від 19 лютого 2008 року, що укладений між ВАТ «Перший Інвестиційний Банк» в м.Одесі, правонаступником якого є АТ «Перший Інвестиційний Банк», та ОСОБА_1 .

За змістом вказаного рішення судом встановлено, що 09.06.2021 року ОСОБА_1 звернувся до АТ " Перший інвестиційний банк" з заявою про проведення реструктуризації за кредитом.

Одеський апеляційний суд своєю постановою від 12 червня 2023 року рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Відповідно до п.4 Перехідних та прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» проведення відповідно до цього Закону реструктуризації зобов`язань, передбачених договором, є підставою для визнання судом відповідно до статті 432 Цивільного процесуального кодексу України таким, що не підлягає виконанню, виконавчого документа, виданого для звернення до виконання рішення суду (ухваленого до дня проведення такої реструктуризації), яким передбачено стягнення грошових коштів та/або звернення стягнення на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

За норрмами ч.4 ст.432 ЦПК України про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Згідно з вимогами пп.12 п.7 розділу ІV Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про споживче кредитування" днем проведення реструктуризації вважається день отримання кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя або заставодавця у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника, заяви про проведення відповідно до цього пункту реструктуризації. Кредитор зобов`язаний не пізніше 60 днів з дня реструктуризації здійснити всі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації, та надіслати позичальнику, поручителю та іншим зобов`язаним за договором особам поштою рекомендованим листом інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації (включаючи інформацію про всі наявні зобов`язання позичальника за результатами проведення реструктуризації станом на день проведення реструктуризації та новий графік платежів). Також відповідна інформація у письмовому вигляді безоплатно надається зазначеним особам особисто на їхню вимогу;

Як було встановлено судом за вказаним виконавчим документом підлягала стягненню грошова сума. Під час виконання рішення було передано АТ «Перший Інвестиційний Банк» предмет іпотеки - квартиру в рахунок часткового погашення боргу за виконавчим листом №532/13048/15, за ціною других електронних торгів - 609840,15 грн .

При цьому, необхідно звернути увагу на те, що в своїй постанові від 10 січня 2022 року при передачі майна стягувачу приватний виконавець зазначив про залишок заборгованості за виконавчим документом 32466,96 доларів США та 122697,51 грн, 1827 грн.

Зазначені суми свідчать про те, що при передачі квартири в зарахування боргу увійшла і 1/2 частина судового збору.

Проаналізувавши вказані норми та встановлені обставини, суд дійшов висновку, що виконавчий лист виданий відносно боржника ОСОБА_1 має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки Суворовський районний суд м.Одеси своїм рішенням зобов`язав стягувача здійснити реструктуризацію зобов`язань за договором про іпотечний кредит №07/04-08-КФ від 19 лютого 2008 року,а виконавчий лист про стягнення заборгованості за даним договором у справі № 523/13048/15-ц виданий на виконання рішення суду, ухваленого до дня проведення такої реструктуризації.

При цьому, суд враховує, що норми закону в частині реструктуризації заборгованості вказують на таке право в цілому на суму заборгованості і не виділяють окремо суб`єктний склад учасників таких правовідносин.

Що стосується повернення отриманого за виконавчим листом № 523/13048/15-ц стягнутого майна шляхом проведення державної реєстрації речових прав на квартиру АДРЕСА_2 на користь заявника, суд дійшов висновку, що така вимога не підлягає задоволенню, оскільки не може бути предметом розгляду під час вирішення зави про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Необхідно звернути увагу на те, що заявник обгрунтовує таку вимогу посилаючись на норми ст.1212 ЦК України, тоді як в разі наявності спору, такий повинен розглядатися в порядку позовного провадження.

Крім того, як вбачається із змісту норми абз.10 пп.4 п.7 розділу ІV Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про споживче кредитування", якщо реструктуризацію відповідно до цього пункту проведено, це є підставою для відновлення грошових зобов`язань позичальника, які існували станом на день, що передував дню проведення такої реструктуризації, із зменшенням таких грошових зобов`язань на суми сплачених з дня проведення реструктуризації платежів.

Отже, вказаним Законом передбачено під час проведення реструктуризації врахування зарахувань по виконанню зобов`язань по кредиту, що їй передували .

За нормами ст.137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представник стягувача заперечувала проти вартості правничої допомоги посилаючись на те, що не надано документ в підтвердження оплати гонорару та інших витрат пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому порядку. Оскільки адвокат приймала участь у справі №523/17564/21, то вона обізнана з обставинами щодо спірних правовідносин, що істотно впливає на обсяг надання послуг в межах повторного вивчення, а також з аналогічною заявою вже раніше зверталася.

На підтвердження витрат правничої допомоги заявником надано договір про надання правової допомоги № 01-05/ЦС від 01.05.2021 року, складений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та адвокатом Таштановою О.Г., а також акт №13/10/2023 від 13 жовтня 2023 року приймання-передачі виконаних робіт з ОСОБА_1 , та довідку про обсяг виконаної роботи, за якими має бути сплачено ОСОБА_1 вартість за складання та направлення вказаної заяви складає 4000 грн. за 1 годину роботи.

Відповідно до ст.137 ЦПК України заявником не надано доказів оплати вартості правничої допомоги, тоді як за умовами договору про надання правничої допомоги (п.4.2) оплата здійснюється не пізніше 3-х днів з моменту отримання клієнтом рахунку на оплату із зазначенням суми.

Отже, вимога про стягнення вартості правничої допомоги не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 353, 354, 430, 432 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 523/13048/15-ц відносно боржника ОСОБА_1 , який виданий 11 травня 2018 року на виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2017 року у справі № 523/13048/15-ц .

В решті частини ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення ухвали.

Ухвала складена і підписана 14 листопада 2023 року.

Суддя