Справа № 352/3/23
Провадження № 2/352/193/23
УХВАЛА

05 січня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Олійник М.Ю., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк» про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав та припинення права вимоги (обтяження),

в с т а н о в и в :

До Тисменицького районного суду Івано-Франківської області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк» про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав та припинення права вимоги (обтяження).

Подана позовна заява не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, виходячи з такого.

1)Згідно ч.1 ст.177 ЦПК України, у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

2)Відповідно до вимог ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Згідно ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно дві позовних вимоги немайнового характеру, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв немайнового характеру. У разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Так, позивачем заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру:

-про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав від 11 липня 2018 року;

-про припинення права вимоги (обтяження) ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Тому позивачу слід було оплатити судовий збір у відповідності до вимог п.1.2) ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за кожну заявлену позовну вимогу немайнового характеру у розмірі 992,40 грн. Відповідно, за дві вимоги немайнового характеру - 1984,80 грн.

Так, представником позивача 04 січня 2023 року подано клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, яке обґрунтоване скрутним матеріальним становищем, оскільки розмір судового збору перевищує 5 % річного доходу позивача за попередній календарний рік. На підтвердження вказаного надано Відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 25 серпня 2022 року.

Розглядаючи вказане клопотання, суд приходить до висновку, що воно підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у зв`язку з цим обставини, зазначені вище, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу, а тому у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Згідно з частинами першою, третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, який, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, що є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується клопотання.

Європейський суд з прав людини також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення у справі «Креуз проти Польщі», від 19 червня 2001 року).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення у справах «Княт проти Польщі», «Єдамскі та Єдамска проти Польщі», від 26 липня 2005 року).

Звертаючись до суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги заявником не додано належних та достатніх доказів на підтвердження майнового стану.

Відповідно до частини 1-3 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно з статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи, що подане представником позивача клопотання дійсно місить достатні данні про розмір доходу позивача, який є невеликим, водночас судом враховується, що позивач є власником нерухомого майна: домоволодіння і земельної ділянки, тому клопотання підлягає частковому задоволенню, шляхом відстрочки сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позов подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позову, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

З огляду на викладене вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк для виправлення вказаних недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.175, 185, 260-261 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Позивачу ОСОБА_1 відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк» про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав та припинення права вимоги (обтяження) - залишити без руху, для усунення недоліків, а саме: позивачу необхідно надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів, відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України.

Встановити строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

В разі не усунення недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Максим ОЛІЙНИК