Провадження № 2/127/5731/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого судді Бойко В.М.,

при секретарі Голодняк В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Брайт-К» до ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Брайт-К» звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором в розмірі 97 094,91 грн., посилаючись на те, що 09.07.2020 року між ОСОБА_1 та АТ «Креді Агріколь Банк» був укладений кредитний договір №3/3680600, відповідно до якого банк надав, а позичальник отримав кредитні кошти в сумі 84 935,91 гривень строком на 60 місяців - з 09.07.2020 року до 08.07.2025 року (включно). Банк виконав свої обов`язки за кредитним договором №3/3680600 від 09.07.2020 року належним чином, що підтверджується випискою за поточним рахунком та виписками за рахунками обліку заборгованості. ОСОБА_1 наразі порушує умови п. 1.1 та п. 2.2 кредитного договору - не здійснює повернення кредиту згідно графіку платежів по кредиту.

У свою чергу, 05.08.2021 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Брайт-К» відповідно до чинного законодавства України був укладений договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №2-2021. Згідно даного договору 11.08.2021 року відбулося відступлення прав вимоги за Кредитним договором №3/3680600 від 09.07.2020 року, що був укладений між АТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 . Відповідно до договору відступлення ТОВ «Фінансова компанія «Брайт-К» набуло прав кредитора до позичальника за кредитним договором.

У зв`язку з несплатою ОСОБА_1 чергового платежу по кредиту та/або процентам за користування кредитом та/або комісії протягом більш ніж 30 днів 15.09.2021 року за вих. № 342 відповідачці було направлено повідомлення про наявність простроченої заборгованості за кредитом станом на 11.08.2021 року.

За даних обставин, загальна заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором відповідно до розрахунків заборгованості по кредитному договору №3/3680600 від 09.07.2020 року становить 97 094,91 гривень, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 75 426,49 гривень; заборгованості за процентами за користування кредитом 6 017,69 гривень; заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості 8 451,10 гривень; заборгованість за процентами за користування кредитом 2 128,97 гривень (станом на 19.10.2021 року, яка нарахована за період з 12.08.2021 року по 19.10.2021 року); заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості 5 070,66 гривень (станом на 19.10.2021 року, яка нарахована за період з 12.08.2021 року по 19.10.2021 року).

Вищевикладене і стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 06.01.2022 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. На адресу відповідача судом була надіслана копія ухвали про відкриття провадження у справі, у якій був встановлений строк для подання відзиву, а також копія позовної заяви і доданих до неї документів.

23.06.2022 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі з наступних підстав. Відповідач визнає, що між ним та третьою особою 09.07.2014 року було укладено кредитний договір. Ним сплачувалися усі платежі вчасно та в повній мірі. Однак, у подальшому відповідач захворів та отримав групу інвалідності, у зв`язку з чим втратив роботу та можливість вчасно сплачувати кредит. Щодо будь-якого передавання прав кредитодавця від банку до позивача у справі йому не відомо, жодного повідомлення з цього приводу він не отримував. Крім того, у відповідному Додатку №1 до договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань міститься інформація щодо кредитного договору з іншим номером, а не того, який відповідач уклав з Ат «Креді Агріколь Банк» та щодо якого стоїть питання про стягнення заборгованості. У зв`язку з тим, що відсутні будь-які підтвердження того що АТ «Креді Анріколь Банк» відступив своє право вимоги новому кредитору по кредитному договору №3/3680600 позов не підлягає до задоволення. Крім того, до суми боргу позивачем включено комісію за обслуговування кредитної заборгованості, яка не може бути включена до суми боргу. Також відповідач зазначив, що стягнення суми відсотків та інших платежів, що нараховані після 11.08.2021 року є незаконними, оскільки Вимогу від 29.06.2021року відповідач отримав 04.07.20221 року, таким чином, банк як сторона у зобов`язанні змінив строк виконання зазанченого договору, оскільки скористався правом, передбаченим ч.2 ст.1050 ЦК України, а відповідач натомість мав сплатити усю варість кредиту до 04.08.2021 року. Тому з 04.08.2021 року за вказаним кредитним договором повинні бути зупиненні нарахування відсотків та інших платежів.

Ухвалою суду від 26.07.2022 року зупинено провадження по справі до набрання судового рішення законної сили в цивільній справі справи № 496/3134/19 за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» про визнання недійсним кредитного договору.

Ухвалою суду від 23.08.2022 року поновлено провадження по справі.

Крім того, судом з метою повного та об`єктивного розгляду справи було витребувано докази за клопотанням сторони відповідача.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомили.

В судове засідання представник третьої особи АТ «Креді Агріколь Банк» не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, жодних клопотань до суду не направляв.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що 09.07.2020 року між ОСОБА_1 та АТ «Креді Агріколь Банк» був укладений комплексний договір №3/3680600, відповідно до якого (п.1.1. кредитного договору) банк надав, а позичальник отримав кредитні кошти в сумі 84 935,91 гривень строком на 60 місяців - з 09.07.2020 року до 08.07.2025 року (включно) (а.с.9-10).

Відповідно до п.1.1. кредитного договору позичальник сплачує платежі для погашення заборгованості за цим договором щомісячно в число місяця, визначене графіком платежів по кредиту (Додаток № 1 до договору, що є його невід`ємною частиною), як день повернення кредиту, повернення кредиту здійснюється у валюті кредиту.

Відповідно до п.1.2. Кредитного договору встановлено, що кредит надається Позичальнику на споживчі потреби.

Відповідно до п.2.1. Кредитного договору встановлено, що з метою обслуговування кредиту банк відкриває позичальнику єдиний рахунок для погашення кредитної заборгованості № НОМЕР_1 в Банку.

Відповідно до п.2.2. Кредитного договору встановлено, що позичальник зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти та комісію у валюті кредиту, відповідно до розрахунків Графіку платежів по кредиту, щомісяця, в День повернення кредиту на Рахунок погашення заборгованості, сплачена сума платежу перераховується на позичковий рахунок та на рахунки нарахування процентів і комісій в День повернення кредиту.

Відповідно до п.2.4. Кредитного договору встановлено, що позичальник відповідає за виконання своїх зобов`язань за Кредитним договором усім своїм майном та коштами, на які може бути звернено стягнення у порядку, встановленому чинним законодавством України.

Відповідно до п.2.6. Кредитного договору встановлено, шо банк має право у будь-який час відступити всі або частину своїх прав за Договором, а також угодами про забезпечення, будь-якій третій особі повідомити такому реальному або потенційному цесіонарію або іншій особі будь-яку інформацію про Позичальника та третіх осіб, з якими укладено угоди про забезпечення, яка необхідна або яку Банк вважатиме доцільною.

Відповідно до п.3.1. Кредитного договору встановлено, шо у разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісійною винагородою згідно умов Договору, на суму простроченого платежу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Банк виконав свої обов`язки за кредитним договором №3/3680600 від 09.07.2020 року належним чином, що підтверджується випискою за поточним рахунком та виписками за рахунками обліку заборгованості. (а.с.15-22).

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України зазначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовується положення про договір позики.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

05.08.2021 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Брайт-К» відповідно до чинного законодавства України був укладений Договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №2-2021 (а.с.23-31).

Згідно Додатку №1 до Договору від 11.08.2021 року відбулося відступлення прав вимоги за Кредитним договором № 3/3680600 від 09.07.2021 року, що був укладений між АТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 . Відповідно до Договору відступлення ТОВ «Фінансова компанія «Брайт-К» набуло прав кредитора до Позичальника за Кредитним договором (а.с. 40-43,110-113).

Згідно ч.1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором відступлення (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно ст. 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника (ст. 516 ЦК України).

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом.

Відповідно до п.1 ст. 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до п.2.3.4. Правил встановлено, що у разі несплати позичальником чергового платежу по кредиту та/або процентам за користування кредитом та/або комісії, згідно з умовами Кредитного договору протягом 30 днів, банк направляє позичальнику письмове повідомлення про наявність простроченої заборгованості за кредитом, в якому вказується розмір заборгованості з урахуванням належних до сплати суми кредиту, процентів, комісій, штрафних санкцій.

У зв`язку з несплатою ОСОБА_1 чергового платежу по кредиту та/або процентам за користування кредитом та/або комісії протягом більш ніж 30 днів на виконання п. 2.3.4. Правил 15.09.2021 року за вих. № 342 ОСОБА_1 було направлено Повідомлення про наявність простроченої заборгованості за кредитом станом на 11.08.2021 року. Зазначене Повідомлення ОСОБА_1 залишилося не виконаним (а.с.45-47).

Також, 19.10.2021 року за вх.№636 ОСОБА_1 було напрвлено Вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту, проценти за користування кредитом та комісію у сумі 97 174,26 грн. (а.с.48-50).

Відповідно до п.2.3.5. Правил встановлено, невиконання позичальником зобов`язання по погашенню простроченої заборгованості протягом 1 календарного місяця з дати направлення Повідомлення, та/або розірвання договору про надання додаткових чи супутніх послуг, який є обов`язковим для укладення Кредитного договору, і не укладення протягом 15 календарних днів нового договору про надання таких самих послуг з особою, що відповідає вимогам банку, дає право банку вимагати дострокового повернення кредиту в повному обсязі, нарахованих процентів та/або нарахованих комісій, штрафів та пені. У цьому випадку банк направляє позичальнику та його поручителям (за наявності) відповідну письмову вимогу.

Відповідно до п.2.3.6. Правил встановлено, якщо позичальник протягом 31 дня з моменту направлення йому письмової Вимоги банком, не виконає Вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитом, процентами, комісіями, штрафними санкціями, Банк вправі розпочати процедуру примусового стягнення боргу, включаючи звернення до суду за стягненням на кошти та/або майно позичальника в порядку, передбаченому законодавством України.

Зважаючи на невиконання ОСОБА_1 зобов`язання стосовно повернення кредиту та ігнорування вищезазначеного повідомлення та вимоги, позивач вправі вимагати у позичальника дострокового повернення суми боргу за неналежне виконання умов кредитному договору в судовому порядку.

Загальна заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором відповідно до розрахунків заборгованості по кредитному договору № 3/3680600 від 09.07.2020 року становить 97 094,91 гривень, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 75 426,49 гривень; заборгованості за процентами за користування кредитом 6 017,69 гривень; заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості 8 451,10 гривень; заборгованість за процентами за користування кредитом 2 128,97 гривень (станом на 19.10.2021 року, яка нарахована за період з 12.08.2021 року по 19.10.2021 року); заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості 5 070,66 гривень (станом на 19.10.2021 року, яка нарахована за період з 12.08.2021 року по 19.10.2021 року).

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсоткам підлягають задоволенню.

Щодо стягнення заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1.2. Кредитного договору встановлено, що кредит надається позичальнику на споживчі потреби.

Відповідно до п.1.3.1 Кредитного договору встановлено, що за користування кредитом позичальник сплачує проценту винагороду щомісячно, в розмірі 15 % річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку Позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за Кредитним договором, а також Позичальник сплачує комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно, в розмірі 1,99 % у місяць від суми кредиту, зазначеної в п.1.1. Кредитного договору.

Імперативним приписом третього абзацу частини 4 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції чинній на час укладання договору кредитодавцю заборонялося у договорі про надання споживчого кредиту встановлювати будь-які збори, відсотки, комісії, які не є послугами у визначенні цього Закону.

Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою в розумінні цього Закону є нікчемними.

Згідно із частинами першою, третьою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник повернути кредит та сплатити відсотки.

Особливості регулювання відносин про надання споживчого кредиту встановлюються Законом.

Оскільки, відповідно до умов кредитного договору, що укладений між сторонами, банк надав ОСОБА_1 кредит на споживчі цілі, особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України «Про захист прав споживачів».

За положеннями абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції на час укладення кредитного договору), кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Згідно із цим Законом (в редакції на час укладення кредитного договору), послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1).

Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними.

За положеннями ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції на час укладення кредитного договору), продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нечіткі або двозначні положенні договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.

Крім того, відповідно до ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно - правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

З рішення Конституційного Суду України від 10.11.2011 року за № 15-рп/2011 вбачається, що положення пунктів 22, 23 ст. 1, ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 р. з наступними змінами, у взаємозв`язку з положеннями ч. 4 ст. 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником за договором про надання споживчого кредиту, що виникають під час укладення, так і виконання такого договору.

Відповідно до п.3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10.05.2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо), або що вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).

Відповідно до частини першої ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України саме на момент вчинення правочину.

Частиною 1 ст. 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. При цьому законодавством визначено наслідки невідповідності правочину актам цивільного законодавства, зокрема можливість визнання його недійсним за рішенням суду або його нікчемність у випадках, визначених законом (ст.215 ЦК України).

Таким чином, встановлення у кредитному договорі несправедливих умов щодо сплати щомісячної плати (комісії) за обслуговування кредитної заборгованості, а саме за послуги, які супроводжують кредит як компенсація супутніх послуг банку за рахунок позивача суперечить актам цивільного законодавства, оскільки банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які той здійснює на власну користь, внаслідок чого виникає істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Аналогічний правовий висновок зробив Верховний Суд України у постанові від 06 вересня 2017 року при розгляді справи № 6-2071цс16, предметом якої був спір про визнання недійсним положення кредитного договору, укладеного між ПАТ «Ідея Банк» та фізичною особою, яким встановлено плату за обслуговування кредиту (комісію). При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив висновок, відповідно до якого, виходячи з положень ст.ст.1, 11 Закону України «Про захист прав споживачів» послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.

Аналогічна правова позиція висвітлена у Постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року № 686/5078/18.

Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості та заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Брайт-К» підлягає стягненню заборгованість в сумі 83 573,15 грн. (заборгованість за тілом кредиту 75 426,49 гривень + заборгованість за процентами за користування кредитом 6 017,69 гривень + заборгованість за процентами за користування кредитом 2 128,97 гривень = 83 573,15 грн.)

У відповідності до вимог ст. ст. 133, 141 ЦПК України суд вважає, що судові витрати у справі слід розподілити відповідно до задоволених вимог.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 3-13, 19, 23, 76-81, 141, 259, 265, 280-282 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Брайт-К», , заборгованість за кредитним договором № 3/3680600 від 09.07.2020 року в розмірі 83 573 (вісімдесят три тисячі п`ятсот сімдесят три) гривні 15 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Брайт-К», , витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 952 (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят дві) гривні 20 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Брайт-К», , адреса: м.Київ, вул.Магнітогорська, буд.1

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 30.01.2023 року.

Суддя: