Справа № 467/1082/23
Провадження № 2/467/240/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.11.2023 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Кологривої Т.М.,
за участю секретаря судового засідання Скорнякової С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка цивільну справу за позовною заявою акціонерного товариства «Миколаївобленерго» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди
Ухвалою судді від 05 вересня 2023 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог.
Відповідач двічі в судове засідання також не з`явився, про його дату, час і місце повідомлявся належно шляхом направлення судових повісток за останнім відомим зареєстрованим у встановленому законом місцем проживання, причин свого неприбуття не повідомляв, будь - яких заяв чи клопотань до суду не направив.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до копії паспорту № 47 ПЛ-0,4 кВ від ТП-47 Ф.1, копії поопорної схеми ПЛ-04 кВ від ТП №47 Ф.1, копії довідки про балансову належність ПЛ-0,4кВ від ТП №47 від 06 квітня 2022 року №01.01/01-28-1886 опора №13 Ф.1 ПЛ-0,4 від ТП № 47 на момент пошкодження входила до складу об`єкту основних засобів та знаходилась на балансі АТ «Миколаївобленерго».
Факт пошкодження опори підтверджується листком огляду (перевірки) ПЛ напругою 0,38 кВ від 25 квітня 2022 року. Пошкоджена опора була задіяна в забезпеченні електробезпеки та надійності електроживлення споживачів електричної енергії і 25 квітня 2022 року згідно наряду-допуску №75 опора була замінена, що підтверджується випискою з Журналу обліку роботи за нарядами та розпорядженнями №03 філії Арбузинського району.
Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено електроопору № 13 Ф.1 ПЛ-0,4 від ТП № 47, яка знаходилась на балансі АТ «Миколаївобленерго».
Таким чином, є доведеним факт пошкодження майна, належного позивачу.
Відповідно до ст. 27 Закону України "Про електроенергетику" правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну відповідальність.
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в разі його невизнання, або порушення.
За змістом ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Згідно ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Встановлено, що транспортним засобом, за участю якого відбулась ДТП, керував відповідач.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (абзац другий частини 1 статті 1192 ЦК України).
Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Таким чином, понесення вказаних витрат та їх необхідність для відновлення пошкодженого майна доведена належними на допустимими доказами, а тому підлягає стягненню.
При цьому суд враховує позиції ЄСПЛ щодо аргументації судових рішень, закріплені, зокрема в п. 42 рішення "Бендерський проти України" від 15.11.2007 року, в якому наголошується, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають достатньою мірою висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись, виходячи з обставин кожної справи (рішення ''Руїз Торійа проти Іспанії'' від 09.12.1994 року). Конвенція не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (рішення "Артіко проти Італії'' від 13.05.1980 року). Право може вважатися ефективним, тільки, якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом (п. 33 рішення від 21.03.2000 року у справі "Дюлоранс проти Франції''; п.п. 32-35 рішення від 07.03.2006 року у справі "Донадзе проти Грузії").
Таким чином, суд констатує, що відповідачем не подано до суду доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили б про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення суму за вчинену протиправну дію.
Тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги про відшкодування шкоди є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами та не спростованими у встановленому процесуальним законом порядку відповідачем належними та допустимими доказами, в зв`язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки збитки, заподіяні відповідачем, до теперішнього часу у добровільному порядку не відшкодовані.
Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 13, 76-81, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позовну заяву акціонерного товариства «Миколаївобленерго» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до Миколаївського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.М.Кологрива