Справа № 727/9972/23
Провадження № 2/727/1708/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

06 листопада 2023 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

Головуючого-судді: Танасійчук Н.М.

За участю секретаря судового засідання: Дячук І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Посилалася на те, що 25 вересня 2015р. між нею ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , був укладений шлюб. За час перебування в шлюбі із відповідачем народи вся син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після одруження сторони проживали на орендованій квартирі в м. Чернівці, де вели спільне господарство та будували міцні сімейні стосунки. Після появи сина, відбулися зміни в житті які змусили переоцінити роль чоловіка і батька в родині. Постійні сварки завадили зберегти сімейні стосунки, тому на час звернення до суду сторони проживають окремо та не вирішують побутові питання разом.

В сімейних стосунках нічого не змінювалось, сторони стали чужими людьми. Відповідач спілкується з сином, проте матеріально не допомагає, участі у виховані та утриманні сина не приймає, грошових коштів не надає та будь-яким способом намагається уникнути від виконання своїх батьківських обов`язків.

Позивачка самостійно утримує сина та забезпечує його усіма необхідними для життя умовами, проте її власних доходів не достатньо.

Добровільно між сторонами домовленості щодо сплати аліментів досягнуто не було.

Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі 6000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку.

Ухвалою суду від 26.09.2023 року провадження по справі було відкрито за правилами спрощеного провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 06.11.2023 року роз`єднано позовні вимоги у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, виділено позовну вимогу про розірвання шлюбу в самостійне провадження.

Позивач надіслала до суду заяву, в якій просила розглянути позов про стягнення аліментів без її участі. Позов підтримує повністю.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем проживання в порядку, передбаченому положеннями ст.ст. 130,131 ЦПК України, про що у справі є належні докази ( а.с.26, 27, 31), про причини неявки не повідомив.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З урахуванням викладеного, а також відсутністю заперечень позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

Згідно положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Так, судом встановлено, що сторони з 25.09.2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.8).

В шлюбі у сторін народився син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що встановлено з свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.9).

Згідно довідки № 03-06/138 від 15.08.2023 року ОСОБА_3 , 2015 року народження навчається в 2-А класі Чернівецької гімназії№7 Чернівецької міської ради ( а.с.10)

У відповідності до довідки про доходи від 17.08.2023 року № 228 ОСОБА_1 працюючи на посаді викладача в Чернівецькому фаховому коледжі бізнесу та харчових технологій отримала заробітну плату за період з лютого 2023 року по липень 2023 року в сумі 98847.36 грн. (а.с. 11)

Із витягу з історії розвитку дитини форми №112, наданого міською дитячою поліклінікою від 21.08.2023 року встановлено, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на диспансерному нагляді у лікаря алерголога та отиларинголога, часто хворіє з діагнозом «Рецидивуючий обструктивний бронхіт», «Трапзиторне імунодефіцит не порушення», «алергічний риніт», «Гіпертрофія аденоїдів ІІ ст..» потребує оздоровлення. (а.с. 12)

Згідно довідки №8 від 28 серпня 2023 року ОСОБА_3 , 2015 року народження навчається в мовному коледжі «Пріорітет» з 01 квітня 2023 року. (а.с.13)

У відповідності до довідки № 15 від 04.09.2023 року ОСОБА_3 , 2015 року народження відвідує платні заняття в басейні з тренером у оздоровчому комплексі «Титан» з 01.04.2023 року (а.с. 14)

За змістом ст.7 Кодексу сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Частинами першою та другою статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу).

Згідно з частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями ст.181 Кодексу визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

З урахуванням наведеного суд вважає, що в даному випадку аліменти повинні бути визначені у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовились про інше.

Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення.

Як було встановлено судом, позивач ОСОБА_1 працює в Чернівецькому фаховому коледжі бізнесу та харчових технологій, займає посаду викладача (а.с.11).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік», прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2833 гривень.

Одночасно частиною другою статті 182 СК України в редакції від 08.07.2017 року встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на даний час з урахуванням положень ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023рік» становить 1415,5 грн.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку платника аліментів.

Статтею 2 Конвенції Організація Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 року, яка була підписана Україною 21 лютого 1990 р, та ратифікована Постановою Верховної Гади Української РСР від 27 лютого 1991 року № 7К9-Х1І «Про ратифікацію Конвенції про права дитини» передбачено, що держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації, вживають всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дитини від усіх форм дискримінації або покарання на підставі статусу, діяльності, висловлюваних поглядів чи переконань дитини.

У статті 3 Конвенції Організація Об`єднаних Націй визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, а держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя.

Положеннями ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Аналогічні положення закріплені частиною першою ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток.

Суд також враховує ту обставину, що відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, обов`язок по утриманню дитини є рівною мірою як для батька так і для матері.

З огляду на зазначене, враховуючи , що дитина сторін - ОСОБА_3 хворіє, відвідує платні заняття з плавання , а доходу позивачки для повноцінного матеріального забезпечення дитини не вистачає, враховуючи принципи захисту та піклування про дітей, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відтак необхідно ухвалити заочне рішення та задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі, стягнувши із відповідача аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі по 6000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Положенням ст. 191 Сімейного кодексу України визначено, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки позивач при подачі позову звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 1073 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 180-183,184,191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 10, 18, 133, 137, 259, 263-265, 273, 430 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_4 ), проживаючого в АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ), проживаючої АДРЕСА_1 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі по 6000 гривень щомісячно, починаючи з 18.10.2023 року і до досягнення повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_4 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Танасійчук Н.М.