Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 2-2223/2009
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.11.2023 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Б. І. ,

при секретарі Нізова А. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Біла Церква справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджі Фінанс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджі Фінанс» звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», ОСОБА_1 .

В обґрунтування поданої заяви заявником зазначено наступне.

01.07.2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області постановив ухвалу по справі № 2-2223/2009 (за позовом до гр. ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 30- 2В7/06-2004АВ від 04.06.2004 р.), якою замінив стягувана на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». 14.04.2022 року між ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» та ТОВ «Діджи Фінанс», відповідно до чинного законодавства України, був укладений Договір факторингу №1404ДГФ. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 30-2В7/06-2004АВ від 04.06.2004 року. Виконання судового рішення завершує процес захисту суб`єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян та юридичних осіб шляхом їх фактичної реалізації у спосіб та в порядку, визначених Конституцією України та законом України. Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно Законом України «Про виконавче провадження». За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження». У зв`язку з цим, заявник просить замінити вибулого стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» у виконавчих листах виданих на виконання рішення у справі №2-2223/2009.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільна справа розписана головуючому судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошель Б.І. та після реєстрації передана судді.

Ухвалою судді від 27 жовтня 2023 року заяву було прийнято до розгляду та призначено до судового розгляду на 08 листопада 2023 року о 09 год. 00 хв.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, представників не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяви та клопотання до суду не надходили, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.3 ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно довідки від 27 жовтня 2023 року, виданої завідувачем архівом Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Світланою Слуп`яник, справа №2-2223 за 2009 рік за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, знищена на підставі Переліку судових справ і документів, що утворюються в діяльності суду, із зазначенням строків зберігання, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 07 грудня 2017 р. за №1087 та номенклатури цивільних справ за 2009 рік, вилучених для знищення, як такі, що втратили практичне значення.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.11.2009 року у справі № 2-2223/2009, яке набрало законної сили 20.11.2009 року, задоволено в повному обсязі позовну заяву Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» грошові кошти за кредитним договором в сумі 195409 грн. 49 коп. (що по курсу НБУ становить 24395 доларів США 67 центів), з яких 10782 долари США 22 центи заборгованість за кредитом, 4065 доларів США 92 центи заборгованість за відсотками, 7174 долари США 67 центів становить пеня за кредитом і 2372 долари США 86 центи пеня за відсотками, та стягнути судові витрати в сумі 815 грн. 17 коп. сплачене державне мито, 30 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього стягнути 196254 грн. 66 коп.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.02.2014 року у справі № 2-2223/2009, яка набрала законної сили 04.03.2014 року, постановлено видати дублікат втраченого виконавчого листа по справі №2-2223/2009, виданого на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 10.11.2009 р., про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку заборгованості в розмірі 196254,66 грн. та поновити пропущений строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.

01 липня 2015 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження було задоволено та замінено сторону виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих листів по справі № 2-2223/2009, виданих 14.03.2014 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором, а саме: сторону стягувача Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» замінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія». Ухвала набрала законної сили 06.07.2015 року.

14 квітня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу №1404ДГФ про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» відступило ТОВ «Діджи Фінанс», а ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту.

Відповідно до п. 1 Договору №1404 ДГФ від 14.04.2022 року, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові свої права грошової вимоги (надалі також іменуються «права» або «право», в залежності від контексту) до боржників (які надалі, в залежності від контексту, іменуються «Боржники» або «Боржник») зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги. В день підписання такого відповідного реєстру до Фактора переходять також права (в тому числі права іпотекодержателя/заставодержателя) за договорами, що укладені в забезпечення виконання зобов`язань Боржників за Основними договорами у разі їх наявності. Права грошової вимоги вважаються відступленими Фактору в день підписання цього договору. Додаткового оформлення відступлення прав вимоги не вимагається. Після переходу прав вимоги до Фактора останній стає кредитором по відношенню до Боржника та набуває відповідні права вимоги. Таке відступлення не потребує вчинення будь-яких додаткових дій з боку Фактора або Клієнта або підписання будь-яких документів.

Відповідно до п.3.2. Договору №1404 ДГФ від 14.04.2022 року фактор зобов`язаний передати у розпорядження Клієнта грошові кошти (сума фінансування) в розмірі 220000,00 (двісті двадцять тисяч) грн.. 00 коп. (неоподатковується ПДВ).

З витягу з додатку до договору №1404ДГФ від 14.04.2022 року, вбачається, що до переліку входить кредитний договір №30-2В7/06-2004АВ від 04.06.2004 , позичальником за яким є ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до ч. 5 ст. 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною.

У відповідності до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

В правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122 цс13 та постанові від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11 зазначено, що виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Отже, матеріально-правовою підставою звернення із заявою про заміну сторони у виконавчих листах ТОВ «Діджи Фінанс», стало укладення між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ ФК «Довіра та гарантія» Договору №1404ДГФ про відступлення прав вимоги від 14.04.2022 до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №30-2В7/06-2004АВ від 04.06.2004.

Таким чином, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договором цесії) є правонаступництвом, і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження (постанова Верховного Суду від 23.07.2019 у справі №905/1976/16).

Крім того, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником).

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, на підставі ст. 442 ЦПК України, тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 11 Закону України «Про виконавче провадження» регулює загальні строки виконавчого провадження, а стаття 12 - строки пред`явлення виконавчих документів до виконання, переривання строку давності пред`явлення виконавчого документа до виконання, поновлення пропущеного строку. Строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення (згідно із пунктом 1 частини першої статті 26 Закону про виконавче провадження).

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження (ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Отже, особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Заміна сторони виконавчого провадження, як процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, повинна здійснюватися з метою виконання завдання цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

У випадку закінчення виконавчого провадження заявник, що звертається з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, повинен поставити перед судом питання щодо відновлення виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження). За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного суду від 08.02.2022 у справі №2-7763/10.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Однак, до суду не надано належних та достатніх доказів щодо перебування виконавчих листів виданих на виконання рішення у справі №2-2223/2009, на примусовому виконанні у відділі ДВС чи приватного виконавця, доказів щодо відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання рішення суду від 10.11.2009 року та закінчення чи повернення його без виконання.

Також, заявником не надано належних та достатніх доказів в підтвердження обставин виконання зобов`язань за договором №1404ДГФ про відступлення прав вимоги від 14.04.2022, а саме щодо оплати первісному кредитору ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» за право вимоги грошових коштів в розмірі 220000,00 грн, враховуючи, що право вимоги переходить до нового кредитора саме з моменту підписання цього договору, а відповідно до п. 3.2 цього Договору фактор зобов`язаний передати у розпорядження Клієнта грошові кошти (сума фінансування) в розмірі 220000,00 (двісті двадцять тисяч) грн.. 00 коп. (неоподатковується ПДВ)., та виконання сторонами умов договору є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення права вимоги.

Зазначена обставина є самостійною та достатньою підставою для відмови ТОВ «Діджи Фінанс» у задоволенні їх заяви про заміну сторони виконавчого провадження , шляхом замінистягувача у виконавчих листах виданих на виконання рішення у справі №2-2223/2009 , що узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного суду від 20.02.2019 у справі №910/16109/14.

Отже, враховуючи, що до суду не надано належних, допустимих, достовірних доказів, які у своїй сукупності дали змогу дійти висновку про наявність обставин у підтвердження заявлених вимог, суд приходить до висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», про заміну сторони виконавчого провадження, не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 353, 442 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджі Фінанс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяБ. І. Кошель