КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/7768/2023 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
УХВАЛА

Іменем України

11 жовтня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Писаної Т.О.,

за участі секретаря Спис Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - Шипілова Олександра Вікторовича на рішення Печерського районного суду м. Києва від 20 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Український торговий дім «Каділлак, Шевролє» про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Український торговий дім «Каділлак, Шевролє» про стягнення коштів. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач 21 травня 2015 року між сторонами укладено контракт купівлі-продажу № 21/05/2015, відповідно до котрого відповідач зобов`язався передати позивачу у власність автомобіль Cadillac SRX 2015 року випуску, а позивач сплатити за товар 1 936 830 грн., що еквівалентно 92 230 доларам США. У виконання умов договору позивачем сплачено відповідачу повну вартість автомобіля у розмірі 92 230 доларів США, проте відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання щодо поставки товару. У зв`язку з цим, позивач звернулась до суду з позовом та просила стягнути з відповідача на її користь сплачену вартість автомобіля у розмірі 92 230 доларів США, а також завдані збитки у розмірі 2 766,90 доларів США.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20 червня 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Український торговий дім «Каділлак, Шевролє» на користь ОСОБА_3 кошти у розмірі 94 996,90 доларів США, що станом на 20 червня 2017 року за офіційним курсом Національного банку України становить 2 472 116 грн. 30 коп. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Український торговий дім «Каділлак, Шевролє» на користь ОСОБА_3 6 890 грн. судового збору.

У березні 2023 року з апеляційною скаргою в інтересах ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) - особи, яка не брала участі у справі, звернувся її представник - адвокат Шипілов Олександр Вікторович. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що стягнення з ТОВ «Український торговий дім «Каділлак, Шевролє» коштів на суму 2 479 006,30 грн за невиконання взятих на себе зобов`язань перед ОСОБА_3 за контрактом купівлі-продажу №21/05/2015 від 21.05.2015, за яким не було поставлено автомобіль марки CadillacSRX, номер кузова НОМЕР_1 , впливає на права та обов`язки ОСОБА_1 , на яку покладено субсидіарну відповідальність за вказане товариство, тоді як судовим рішенням встановлено відсутність вини ТОВ «Український торговий дім «Каділлак, Шевролє» в поставці автомобіля, а визнано винним Державну митну службу України. Вказує, що ухвалою Господарського суду м. Киє/ва від 12.03.2018 було відкрито провадження у справі про банкрутство №910/1864/18 та визнано грошові вимоги ОСОБА_3 до ТОВ «Український торговий дім «Каділлак, Шевроле» в розмірі 2 479 006,30 грн. Підставою відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Український торговий дім «Каділлак, Шевроле» стало рішення Печерського районного суду м. Києва від 20.06.2017 у справі №757/45825/16-ц за невиконання взятих на себе зобов`язань ТОВ «Український торговий дім «Каділлак, Швроле» перед ОСОБА_3 за контрактом купівлі-продажу №21/05/2015 від 21.05.2015, за яким не було поставлено автомобіль марки Cadillac SRX, номер кузова НОМЕР_1 .

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.07.2022 та постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.11.2022 у справі №910/1864/18 було покладено на керівника банкрута ОСОБА_1 субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями ТОВ «Український торговий дім «Каділлак, Шевроле» та стягнуто з неї на користь ТОВ «Український торговий дім «Каділлак, Шевроле» 1 548 072,71 коп.

В той же час, 30.11.2016 Київський апеляційний адміністративний суд у справі №826/27842/15 скасував рішення митниці №КТ-115-2015, яким було визначено код товару, як автомобіль, що був у використанні і що не дало змогу вчасно розмитнити його.

Таким чином, на думку апелянта, стягнення з ТОВ «Український торговий дім «Каділлак, Шевроле» коштів на суму 2 479 006,30 грн за невиконання взятих на себе зобов`язань перед ОСОБА_3 за контрактом купівлі-продажу №21/05/15 від 21.05.2015, за яким не було поставлено автомобіль марки Cadillac SRX, номер кузова НОМЕР_1 , впливає на права і обов`язки ОСОБА_1 , на яку покладено субсидіарну відповідальність за вказане товариство, тоді як судовими рішеннями встановлено відсутність вини ТОВ «Український торговий дім «Каділлак, Шевроле» в поставці автомобіля, а визнано винним Державну митну службу України.

Щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваного судового рішення, в доводах апеляційної скарги зазначає, що, ухвалюючи рішення суд першої інстанції не встановив факт того, що стягнення за контрактом повинно було відбуватись у гривні, а не в іноземній валюті; судове рішення про стягнення боргу за контрактом не може змінювати зміст договірного зобов`язання, тоді як суд замість вартості автомобіля в гривнях стягнув кошти в доларах США, що призвело до збільшення ціни в гривнях. Крім того, вважає, що судом не було враховано відсутність вини відповідача у невчасному постачанні товару, внаслідок чого неправомірним є стягнення завданих збитків у розмірі 2 766,90 доларів США.

12 липня 2023 року надійшов відзив на апеляційну скаргу від ліквідатора ТОВ «Український торговий дім «Каділлак, Шевролє» - арбітражного керуючого Струця М.П., який заперечує проти апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Зазначив, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20.06.2017, яким задоволено позов ОСОБА_3 до ТОВ «Український торговий дім «Каділлак, Шевроле» про стягнення коштів, встановлено, що 21.05.2015 між сторонами укладено контракт купівлі-продажу №21/05/2015, відповідно до умов якого відповідач зобов`язався передати позивачу у власність автомобіль CadillacSRX, 2015 року випуску, а позивач зобов`язалась сплатити за товар 1 936 830 грн, що еквівалентно 92 230 доларам США. На виконання умов договору ОСОБА_3 сплатила повну вартість автомобіля, що було підтверджено відповідними касовими ордерами, а також не заперечувалось представниками відповідача у судовому засіданні, тобто особами, які були уповноважені ОСОБА_1 , як керівником товариства, на представництво інтересів відповідача у суді. Таким чином, ОСОБА_1 безпосередньо отримала грошові кошти, які належним чином не були використані для належного здійснення підприємницької діяльності. У визначений договором строк відповідач товар позивачу не передав, тому суд дійшов висновку про стягнення сплаченої вартості за автомобіль у розмірі 92 230 доларів США, а також стягнення збитків у розмірі 3% від вартості товару. Висновки суду відповідач вважає законним та обґрунтованими.

Щодо ухвали Господарського суду м. Києва від 11.07.2021 у справі №910/1864/18, якою задоволено заяву ліквідатора ТОВ «Український торговий дім «Каділлак, Шевроле» про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на ОСОБА_1 , на яку посилається апелянт, зазначив, що у вказаній ухвалі суд дійшов висновку, що неподання до податкових органів та органів статистики за 2016-2018 роки відповідної фінансової звітності товариства, залишення без відповідей запитів ліквідатора банкрута із вимогами про надання документів боржника, відомостей про дебіторську заборгованість, свідчать про умисні дії ОСОБА_1 , направлені на приховування реального стану підприємства та інформації про його активи.

Вказує, що ОСОБА_1 , як керівником ТОВ «Український торговий дім «Каділлак, Шевроле» у період, який стосується спірних правовідносин, не було укладено вигідних, прибуткових, сприятливих для поліпшення фінансового становища банкрута правочинів і, як наслідок, підприємство не отримало прибутку, при цьому не вживаючи належних заходів щодо запобігання банкрутства і застосування досудових заходів відновлення платоспроможності, будучи і засновником (учасником) банкрута, і його керівником, ОСОБА_1 була обізнана щодо всієї фінансово-господарської діяльності банкрута, фінансової звітності, платоспроможності, брала безпосередню участь в управлінні та прийнятті рішень, тощо.

Зазначив, що оскільки коштів, одержаних від продажу майна відповідача було недостатньо для повного погашення кредиторських вимог, було подано заяву про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на керівника боржника ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, вважав відсутніми підстави для скасування рішення Печерського районного суду м. Києва від 20.06.2017 року.

29 вересня 2023 року позивач ОСОБА_4 скористалась своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, в якому посилається на безпідставність доводів скаржника щодо вирішення оскаржуваним судовим рішенням питання про права, обов`язки чи інтереси ОСОБА_1 , просить закрити апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою.

Вказує, що станом на дату ухвалення оскаржуваного судового рішення, ОСОБА_1 була керівником відповідача та мала забезпечити належне виконання умов договору купівлі-продажу №21/05/2015, укладеного між сторонами ще 21.05.2015 року та в подальшому забезпечити виконання відповідачем рішення суду щодо стягнення на користь позивача коштів. Таким чином, вважає, що ОСОБА_1 вводить суд в оману, зазначаючи про ознайомлення з текстом рішення Печерського районного суду м. Києва від 20.06.2017 року лише 17.03.2023 року. Звертає увагу апеляційного суду на ту обставину, що представник скаржника - адвокат Шипілов О.В., який підписав апеляційну скаргу на рішення, приймав участь у судових засіданнях Господарського суду м. Києва по справі №910/1864/18 у яких серед інших питань також розглядались вимоги арбітражного керуючого щодо покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язанням відповідача на керівника відповідача. Таким чином, ОСОБА_5 та її представник були (повинні були бути обізнані) про оскаржуване рішення ще у липні 2021 року, у зв`язку із чим, на думку позивача, у апеляційного суду були наявні підстави, передбачені положеннями пп. 1 частини 2 статті 358 ЦПК України, для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Вважає, що ОСОБА_1 не є особою, питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки якої вирішено оскаржуваним судовим рішенням, що у відповідності до вимог пп. 3 ч. 1 статті 362 ЦПК України є підставою для закриття апеляційного провадження.

На спростування доводів скаржника щодо незаконності та необґрунтованості судового рішення, позивач навела аргументи про те, що вартість товару згідно умов договору купівлі-продажу була визначена в еквіваленті до доларів США, що було правильно встановлено судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні, та обґрунтовано задоволено вимоги позивача про стягнення з відповідача грошових коштів у гривневому еквіваленті до вартості товару, визначеної договором в доларах США.

У судовому засіданні у суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 - адвокат Шипілов О.В. підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_6 - адвокат Щербаха Р.С. у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив закрити апеляційне провадження у даній справі, з підстав, зазначених у відзиві на апеляційну скаргу.

Ліквідатор ТОВ «Український торговий дім «Каділлак, Шевролє» - арбітражний керуючий Струць М.П. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 28.09.2023 подав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю з наступних підстав.

Частиною 1 статті 352 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статті 352 ЦПК України, повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв, як вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

При цьому, слід урахувати, що судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині цього рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Цивільним процесуальним законодавством не передбачено право апеляційного суду відмовити у відкритті апеляційного провадження за скаргами осіб, які не брали участі у справі з підстав, що оскаржуваним рішенням права, свободи та інтереси не були порушені.

Разом із тим, ЦПК України передбачено, що після надіслання апеляційної скарги учасникам справи, останні можуть висловити свою позицію щодо поданої апеляційної скарги, надати свої доводи на її спростування, зокрема і надати докази того, що оскаржуваним рішенням права, свободи та інтереси апелянта не порушені.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Оскаржуваним судовим рішенням встановлено, що 21 травня 2015 року між сторонами ОСОБА_3 та ТОВ «Український торговий дім «Каділлак, Шевролє» укладено контракт купівлі-продажу № 21/05/2015, відповідно до котрого відповідач зобов`язався передати позивачу у власність автомобіль Cadillac SRX 2015 року випуску, а позивач сплатити за товар 1 936 830 грн., що еквівалентно 92 230 доларам США.

Відповідно до п. 2.1 та 3.2 договору відповідач зобов`язувався поставити позивачу товар протягом 45 днів з моменту отримання попередньої оплати від позивача у розмірі 1 470 000 грн. (еквівалент 70 000 доларів США). Залишкову частину вартості товару у розмірі 466 830 грн. (еквівалент 22 230 доларів США) позивач зобов`язувався сплатити на користь відповідача після телефонного повідомлення відповідачем позивача про прибуття товару за адресою: АДРЕСА_1 .

У виконання умов договору позивач сплатила 21 травня та 17 серпня 2015 року повну вартість автомобіля, що стверджується відповідними касовими ордерами та не заперечувалосьпредставником відповідача у судовому засіданні.

У визначений договором строк відповідачтовар позивачу не передав.

Встановивши, що відповідач отримав від позивача повну вартість товару, а відповідач не поставив автомобіль позивачу у строк та його не передав, суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення сплаченої вартості за автомобіль у розмірі 92 230 доларів США, а також про стягнення збитків відповідно до п. 7.5 договору у розмірі 3% від вартості товару.

Отже судом ухвалено рішення у спорі, що існував виключно між сторонами, які приймали участь у справі. Оскаржуване судове рішення не містить висновків суду про права та обов`язки ОСОБА_1 , ні як керівника ТОВ «Український торговий дім «Каділлак, Шевролє», ні як фізичної особи, також і резолютивна частина рішення суду не вказує про права та обов`язки ОСОБА_1 .

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 20 червня 2017 року не було оскаржене сторонами та набрало законної сили 01 липня 2017 року.

27 липня 2017 року представником позивача ОСОБА_7 був отриманий виконавчий лист по справі №757/45825/16.

Встановлено також, що у провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа №910/1864/18 про визнання ТОВ «Український торговий дім «Каділлак, Шевролє». Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.03.2018 року відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ «Український торговий дім «Каділлак, Шевролє». Ухвалою Господарського суду м. Києва від 16.05.2018 у справі №910/1864/18 визнано кредитором ОСОБА_3 з грошовими вимогами на суму 2 496 626,30 грн; Головне управління ДФС у м. Києві з грошовими вимогами на суму 11 388,14 грн.

Постановою Господарського суду м. Києва від 13.06.2018 у справі №910/1864/18 відкрито ліквідаційну процедуру ТОВ «Український торговий дім «Каділлак, Шевролє» та ліквідатором призначено арбітражного керуючого Струця М.П.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 22.07.2022 у справі №910/1864/18 задоволено заяву ліквідатора ТОВ «Український торговий дім «Каділлак, Шевролє» про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на ОСОБА_1 . При цьому, господарський суд у своєму рішенні зазначив, що невиконання банкрутом зобов`язань з поставки автомобіля на користь ОСОБА_8 , яка є ініціюючим кредитором у справі № 910/1864/18, стало підставою для винесення 20.06.2017 Господарським судом міста Києва рішення про стягнення з банкрута на користь ОСОБА_3 (в подальшому змінила прізвище на ОСОБА_3 ) коштів у розмірі 94 996,90 доларів США, що станом на 20.06.2017 за офіційним курсом НБУ становило 2 472 116,30 грн. та 6 890,00 грн. судового збору. У подальшому, ОСОБА_1 , як керівником банкрута, не було укладено фінансово вигідних, прибуткових, сприятливих для поліпшення фінансового становища банкрута правочинів і, як наслідок, підприємство не отримувало прибутку, при цьому не вживаючи належних заходів щодо запобігання банкрутства і застосування досудових заходів відновлення платоспроможності. При цьому, будучи і засновником (учасником) банкрута і його керівником, ОСОБА_1 була обізнана щодо усієї фінансово-господарської діяльності банкрута, фінансової звітності банкрута, його неплатоспроможності, брала безпосередню участь в управлінні та прийнятті рішень щодо діяльності банкрута, тощо.

З огляду на вказане, за рішенням господарського суду на ОСОБА_1 покладена субсидіарна відповідальність за зобов`язаннями ТОВ «Український торговий дім «Каділлак, Шевролє» перед кредиторами з підстав підтвердження її вини, як керівника товариства, у доведенні юридичної особи (боржника у справі про банкрутство) до стану неплатоспроможності.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що покладення на ОСОБА_1 субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями банкрута та стягнення з неї на користь банкрута непогашеної кредиторської заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Український торговий дім «Каділлак, Шевролє» свідчить про вирішення Печерським районним судом м. Києва у рішенні від 20 червня 2017 року по справі № 757/45825/16 питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, є необґрунтованим та не може бути взято до уваги.

Відповідно до пункту 3 статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 серпня 2019 року в справі № 412/1277/2012 (провадження № 61-3704св19) зроблено висновок, що у разі подання апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі і апеляційним судом встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційне провадження підлягає закриттю, а рішення суду першої інстанції не має переглядатися по суті.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 13 січня 2021 року у справі № 227/2835/16-ц, від 16 грудня 2020 року у справі № 1506/1177/2012, від 02 грудня 2020 року у справі № 0541/4463/2012.

З огляду на вказане та керуючись ст.ст. 259, 268, 352, 362, 367, 374, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - Шипілова Олександра Вікторовича рішення Печерського районного суду м. Києва від 20 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Український торговий дім «Каділлак, Шевролє» про стягнення коштів.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений 19 жовтня 2023 року.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Писана Т.О.