Справа № 168/28/23
Провадження № 2/168/39/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2023 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Малюти А.В.,

секретарz судових засідань - Сулева Н.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Смідинської сільської ради Ковельського району Волинської області, Ковельської районної державної адміністрації Волинської області про визнання права на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім.Суворова, згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0094661 від 01 липня 1997 року.

Позов мотивований тим, що в 1981, 1991-2000 роках позивач працював у колгоспі ім.Суворова с.Смідин Старовижівського району Волинської області. На підставі розпорядження голови Старовижівської районної державної адміністрації від 11 квітня 1997 року № 133 йому було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0094661, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів за № 1018 від 01 липня 1997 року. Однак, на даний час оригінал сертифікату втрачено. Ковельською районною державною адміністрацією йому було відмовлено у видачі дублікату сертифіката. Тому просив суд визнати за ним право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала в колективній власності КСП ім.Суворова, розміром 2,13 у.к.г. без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) згідно сертифіката серії ВЛ № 0094661.

У підготовче засідання позивач не з`явився. Подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить судові витрати залишити за ним.

Представник відповідача - Смідинської сільської ради Ковельського району Волинської області у підготовче засідання не з`явився. Подав до суду заяву, в якій вказав, що позов визнає та просив справу розглядати за його відсутності.

Представник відповідача - Ковельської районної державної адміністрації Волинської області в підготовче засідання не з`явився. Подав до суду клопотання, в якому вказав, що проти позову не заперечує та просив справу розглядати за його відсутності.

У відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом з копії трудової книжки колгоспника встановлено, що ОСОБА_1 з 01.07.1972 року по 08.09.1978 року, з 15 січня 1981 року по 30 грудня 1981 року, з 01 червня 1991 року по 12 квітня 2000 року працював різноробочим у колгоспі ім.Суворова (а.с.10-11).

З архівної довідки Об`єднаного трудового архіву сіл, селища Старовижівської селищної ради Волинської області від 08 грудня 2022 року № К-371/01.15 встановлено, що позивач ОСОБА_1 працювала в колгоспі ім.Суворова с.Смідин Старовижівського району Волинської області в 1981, 1991-2000 роках (а.с.12).

Із довідки Головного управління Держгеокадастру у Волинській області (а.с.19) вбачається, що ОСОБА_1 має право на земельну частку (пай) в КСП ім.Суворова колишнього Старовижівського району Волинської області згідно сертифіката серії ВЛ № 0094661, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 1018 від 01 липня 1997 року. На даний час відповідно до розпорядження Старовижівської районної державної адміністрації від 16 січня 2004 року № 10 розмір земельної частки (паю) по КСП ім.Суворова становить 2,13 умовних кадастрових гектара. Вартість проіндексовано і становить 41 087,41 грн.

Із копії списків пайовиків КСП ім.Суворова під номером 651 значиться ОСОБА_1 (а.с.18).

Вищезазначене підтверджує той факт, що ОСОБА_1 дійсно було оформлено в установленому законом порядку сертифікат на право на земельну частку (пай), оригінал якого втрачено. Про що у газеті «Сільські новини» від 01 вересня 2022 року опубліковано відповідне оголошення «втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0094661, зареєстрований 01 липня 1997 року за № 1018 на ім`я ОСОБА_2 , вважати недійсним» (а.с.13-14).

Ковельською районною державною адміністрацією листом від 24 жовтня 2022 року № К-371 позивачу відмовлено у видачі дублікату сертифіката на право на земельну частку (пай). Оскільки бланків сертифікатів в райдержадміністрації немає, їх виготовлення не планується. (а.с.15).

Згідно із частиною 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Відповідно до пункту 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно

Згідно із частинами 1, 2 статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Згідно із статтею 392 УЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до частин 3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Враховуючи, що позивачем ОСОБА_1 втрачено оригінал правовстановлюючого документу - сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0094661, а його право на земельну частку (пай) підтверджується письмовими доказами у справі, та беручи до уваги положення частини 2 статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», відповідно до яких рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) є документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), а тому позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Клопотання позивача ОСОБА_1 про залишення за ним судових витрат задовольнити.

Керуючись статтями 12-13, 19, 141, 200, 247, 258-259, 265 ЦПК України,

статтями 16, 392 ЦК України,

статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»

суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Смідинської сільської ради Ковельського району Волинської області, Ковельської районної державної адміністрації Волинської області про визнання права на земельну частку (пай) - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) на землі, яка перебувала в колективній власності КСП ім.Суворова Ковельського (раніше Старовижівського) району Волинської області, розміром 2,13 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0094661, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 1018 від 01 липня 1997 року.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.В.Малюта