Справа № 2-798
Провадження № 2-в/242/6/23
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

27 жовтня 2023 р. Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі Кідрон О.М., розглянувши справу про відновлення втраченого судового провадження в цивільній справі № 2-798 за позовом ПАТ «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Селидівського міського суду Донецької області знаходиться цивільна справа Акціонерного товариства «Кредобанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення до виконання по справі № 2-798 за позовом ПАТ «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою суду від 22.06.2023 р. ініційовано розгляд справи про відновлення втраченого судового провадження по вищевказаній справі, зупинено до набрання законної сили рішення суду про відновлення втрачених матеріалів судового провадження.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що втрачене провадження по цивільній справі підлягає відновленню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 489 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Згідно із ст. 493 ЦПК України, передбачено, що при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги, зокрема: частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Також суд, при вирішенні даного питання враховує, що під час розгляду цієї категорії справ суд не збирає та не досліджує нові докази, не робить висновків щодо правильності тверджень суду, який розглядав справу, та про обґрунтованість вимог заявника по суті раніше пред`явленого позову за втраченим судовим провадженням, тобто не здійснює судовий розгляд в його класичному розумінні, а лише виконує функцію щодо технічного відтворення раніше існуючих матеріалів провадження.

Згідно довідки Селидівського міського суду № 1059/23 від 25.10.2023 року, відповідно до Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» справи, які перебували у провадженні Ворошиловського районного суду м. Донецька до Селидівського міського суду Донецької області не передано. В базі даних Ворошиловського районного суду міста Донецька, яка надана в користування Селидівському міському суду Донецької області, інформація щодо справ, які знаходилися в провадженні суду до 2011 року відсутня.

При вирішенні питання про відновлення втраченого судового провадження судом досліджено рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 13 серпня 2010 року за позовом публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Будь які інші рішення суду по справі, в Єдиному державному реєстрі судових рішень, відсутні.

З урахуванням наявних в матеріалах справи відомостей, суд вважає за необхідне використати ту частину провадження, що збереглася до втрати провадження, а саме відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 488-493 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відновити втрачене судове провадження в цивільній справі № 2-798 за позовом ПАТ «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, частково.

1) Відновити рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 13 серпня 2010 року наступного змісту:

2-798/10

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

13 серпня 2010 року Ворошиловський районний суд м. Донецька у складі:

головуючого судді Переверзевої Л.І.,

при секретарях Коноплянко А.О., Щукіній О.В.,

за участю представників позивача ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представника відповідача

ОСОБА_1 ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Донецьку цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступні обставини.

21 березня 2008 року між позивачем та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір на підставі якого відповідачці був наданий кредит в сумі 102 000 доларів США на строк до 20 березня 2028 року, а відповідачка ОСОБА_1 зобов`язалася у встановлені кредитним договором строки повернути кредит та сплатити проценти в розмірі Libor3м +8,5% річних за користування кредитними коштами. Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 21.03.2008 року був укладений договір поруки відповідно до якого відповідачка ОСОБА_3 зобов`язалася відповідати перед банком за виконання позичальником зобов`язань в повному обсязі за кредитним договором укладеним між ОСОБА_1 та банком. Прийняті на себе зобов`язання за договором банк виконав у повному обсязі , перерахувавши на поточний рахунок НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 102 000 доларів США, що підтверджується меморіальним валютним ордером No83691 від 21.03.2008 року. Однак відповідачка ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, припинивши з 01.11.2008 року погашати заборгованість за кредитним договором внаслідок чого станом на 21.10.2009 року заборгованість за кредитом складає 4672,36 доларів США. Разом з тим, з 01.12.2008 року відповідачка припинила сплачувати проценти в зв`язку з чим заборгованість по сплаті процентів станом на 21.10.2009 року складає 8530,73 доларів США. Крім того, відповідно до п.5.1 кредитного договору встановлено відповідальність за неналежне виконання умов договору зокрема за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за кредитним договором позичальник крім відшкодування збитків сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, але не менш однієї гривні за кожен день прострочення. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань по поверненню кредиту та процентів за його користування позивач має право стягнути пеню, яка станом на 21.10.2009 року становить 10 030,72 грн. Станом на 21.10.2009 року кредит по строку становить 94350 доларів США. Відповідно до п.2.2. договору поруки, у випадку невиконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором банк письмово повідомляє поручителя про це із зазначенням суми заборгованості. 8.09.2009 року та 6.10.2009 року позивачем надіслано претензії відповідачу, але всупереч п.2.3 договору поруки, яким передбачено, що відповідачка ОСОБА_3 зобов`язана сплатити банку заборгованість протягом 7 календарних днів з моменту невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, поручитель не виконав своїх обов`язків. Так, станом на 21.10.2009 року заборгованість за кредитом складає 108 176, 34 доларів США та 10030,72 гривень з розрахунку 4672, 36 доларів США - сума простроченої заборгованість по кредиту; 8530, 73 доларів США прострочені відсотки; 10030, 72 грн пеня за несвоєчасну сплату відсотків та несвоєчасне погашення кредиту; 94350 доларів США відсотки по строку 21.10.2009 року.

Просив суд стягнути солідарно з відповідачів за рахунок їхнього майна та коштів суму 108176,34

доларів США та 10030,72 гривень та судові витрати.

В подальшому позивач уточнив позовні вимоги та просив суд стягнути солідарно з відповідачів

заборгованість за кредитним договором в сумі 109197,59 доларів США.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_4 , ОСОБА_5 діючі на підставі довіреності підтримали позовні вимоги, надали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві просили позов задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_6 , діюча на підставі довіреності позовні вимоги визнала частково, надала суду заперечення на позов, де зазначила, що вимоги позивача про стягнення солідарно з відповідачів суми кредитної заборгованості в розмірі 109503,02 доларів США є неправомірними. Відповідно до наданих позивачем розрахунків до суми кредитної заборгованості позивач відніс пеню, що суперечить ч.1 ст. 549 ЦК України, відповідно до якої пеня є різновидом неустойки. Крім того, у розрахунку суми заборгованості позивач зазначає, що з 22.03.2009 року відсоткова ставка встановлена на рівні LIBOR3М+10,5% та посилається на лист No01-16/742 від 26.02.2009 року, однак зазначений лист не був отриманий відповідачкою ОСОБА_1 . Крім того позивач не надав зазначений лист суду на підтвердження правомірності своїх дій. Відповідачка сумлінно здійснювала платежі за кредитним договором та заборгованість виникла лише в наслідок погіршення фінансового стану відповідачки. Відповідачка зверталася до позивача з проханням розглянути можливість реструктуризації кредитної заборгованості за договором в зв`язку з тяжким фінансовим становищем на що позивач висловив готовність задовольнити таке прохання, але жодних заходів щодо реструктуризації так і не вжив. Просила суд в частині стягнення штрафних санкцій відмовити, зобов`язати позивача здійснити розрахунок заборгованості без урахування підвищення процентної ставки. Та розстрочити стягнення заборгованості на 30 місяців.

В судове засідання відповідачка ОСОБА_1 не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі.

В судове засідання відповідачка ОСОБА_3 не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі.

Суд, вислухавши пояснення представників позивача, представника відповідачки ОСОБА_1 ,

дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Стаття 1048 частина 1 ЦК України передбачає право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір та порядок одержання яких встановлюється договором.

За кредитним договором, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлені наступні обставини.

21 березня 2008 року між ВАТ «КРЕДОБАНК» та ОСОБА_1 був укладений

кредитний договір NoА080010 за умовами якого відповідачка отримала в сумі 102 000 доларів США на строк до 20 березня 2028 року, зі сплатою процентів в розмірі Libor3м +8,5% річних за користування кредитними коштами.

Згідно п.4.1 кредитного договору відповідачка ОСОБА_1 зобов`язалася щомісячно, рівними частинами по 425 доларів США не пізніше останнього робочого дня поточного місяця повертати суму кредиту.

Разом з тим, п.3.4.кредитного договору встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 зобов`язана сплачувати проценти щомісячно, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховані проценти.

Прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором банк виконав у повному обсязі, перерахувавши на поточний рахунок НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 102 000 доларів США, що підтверджується меморіальним валютним ордером No83691 від 21.03.2008 року.

Однак, свої зобов`язання за кредитним договором відповідачка ОСОБА_1 не виконує, внаслідок чого у нього виникла заборгованість.

Пунктом 5.1 кредитного договору встановлено, що за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за договором позичальник, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п.3.2.договору, але не менш однієї гривні за кожен день прострочення.

Таким чином, кредитна заборгованість відповідачки ОСОБА_1 перед банком становить 109197,59 доларів США.

В зв`язку з чим, 8.вересня 2009 року за No01-16/2552-1 та 6 жовтня 2009року за No01-16/2715, на адресу відповідачки ОСОБА_1 було направлено претензії про негайне погашення всієї суми заборгованості, однак відповідачем не було вчинено жодних дій щодо погашення суми боргу за кредитним договором.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором А080010 від 21.03.2008 року, 21.03.2008 року між ВАТ «КРЕДОБАНК» та ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений договір поруки, за умовами якого відповідачка ОСОБА_3 зобов`язалася відповідати перед банком в повному обсязі за своєчасне і повне виконання відповідачем ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором.

Статтею 554 ЦК України встановлено, що у випадку порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед боржником солідарно, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя.

Пунктом 2.5 договору поруки встановлено, що поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором.

У зв`язку з невиконанням відповідачем ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором, 6.10.2009 року банк звернувся до відповідачки ОСОБА_3 з претензією про виконання зобов`язань за кредитним договором, однак вимоги банку до теперішнього часу не виконані.

Позичальник, за вимогами ч. 1 ст. 1049 ЦК України, зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 суттєво порушуються умови кредитного договору, договору поруки, в зв`язку з чим підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача сума заборгованості за кредитним договором.

Виходячи з викладеного, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 109197,59 доларів США.

Згідно до вимог ст. 88 ЦПК України, підлягають солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору 1700 гривень, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 гривень, а всього 1820 гривень

На підставі ст.ст. 526, 536, 554, 1048-1050, 1052, 1054 ЦК України та керуючись ст.ст. 5, 60, 88, 213, 214, 215, 224 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «КРЕДОБАНК» заборгованість за кредитним договором в сумі 109197 (сто дев`ять тисяч сто дев`яносто сім) доларів США 59 центів..

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «КРЕДОБАНК» витрати по сплаті судового збору 1700 гривень, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 гривень, а всього 1820 гривень

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Ворошиловського районного суду м. Донецька Л.І. Переверзева»

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя