Ухвала

03 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 481/795/22

провадження № 61-14020ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 30 березня 2023 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 06 вересня 2023 року у справі за позовом Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі Новобузької міської ради до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, ОСОБА_2 про витребування земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року виконувач обов`язків керівника Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Новобузької міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, ОСОБА_2 , в якому просив витребувати у ОСОБА_1 на користь держави в особі Новобузької міської ради земельну ділянку з кадастровим номером :05:000:0169, площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану в межах території Новобузької міської ради Баштанського району Миколаївської області; стягнути з відповідача на користь Миколаївської обласної прокуратури сплачений судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що Баштанською окружною прокуратурою виявлені порушення вимог законодавства при розпорядженні Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області (далі - ГУ ДГК у області) земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності на території Баштанського району Миколаївської області.

Встановлено, що наказом начальника ГУ ДГК у Миколаївській області від 24 січня 2020 року № 1909/0/14-20-СГ затверджено документацію із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та надано громадянину України ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею 2,0000 га, зокрема пасовищ площею 2,0000 га (кадастровий номер :05:000:0169) із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства в межах території Розанівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області.

На підставі вказаного наказу державним реєстратором Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області 04 лютого 2020 року здійснено запис № 35590243 про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 2,000 га (кадастровий номер :05:000:0169).

Водночас, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі наказу начальника ГУ ДГК у Миколаївській області № 9720/0/14-19-СГ від 14 листопада 2019 року вже отримував у приватну власність земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером :02:000:0763 для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах Миколаївської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області. Державна реєстрація права проведена 18 листопада 2019 року, номер запису - 34261674.

Таким чином, ОСОБА_2 на час звернення до ГУ ДГК у Миколаївській області з питань складання документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки вже використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання.

За вказаним фактом Баштанською окружною прокуратурою 28 травня 2022 року розпочато кримінальне провадження № 0000032 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 190 Кримінального кодексу України (далі - КК України).

У свою чергу, розглядаючи заяву про затвердження проекту із землеустрою по суті, ГУ ДГК у Миколаївській області не надано належної оцінки обставинам і умовам, зазначеним у заяві, не перевірено, зокрема, факт використання ОСОБА_2 свого права на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, внаслідок чого, земельна ділянка площею 2,0000 га (кадастровий номер :05:000:0169) незаконно вибула із земель державної власності. Таким чином, наказ ГУ ДГК у області від 24 січня 2020 року № 1909/0/14-20-СГ не відповідає вимогам законодавства, а тому є незаконним.

Крім того встановлено, що ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 04 березня 2020 року № 178, посвідченого приватним нотаріусом Новобузького районного нотаріального округу Миколаївської області Савченко А. В., відчужив право власності на вказану земельну ділянку на користь ОСОБА_1 , про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис № 35801667.

Тобто, ОСОБА_1 придбав вказану земельну ділянку в особи, яка, з огляду на зазначені обставини, не мала права її отримувати та відчужувати.

Оскільки на підставі незаконного наказу ГУ ДГК у Миколаївській області за ОСОБА_2 04 лютого 2020 року зареєстровано право власності на земельну ділянку за № 35590243, та у подальшому ним її продано на підставі договору купівлі-продажу від 04 березня 2020 року № 178 ОСОБА_1 , то зазначений договір підлягає визнанню недійсними.

ГУ ДГК у Миколаївській області, видаючи наказ щодо передачі у власність спірної земельної ділянки, в порушення вимог законодавства, діяло не в інтересах держави, тому спірна земельна ділянка вибула з володіння держави не з її волі іншим шляхом.

Таким чином, повторне безоплатне надання ГУ ДГК у Миколаївській області громадянину земельної ділянки для аналогічних потреб понад встановлену Земельним кодексом України норму не може оцінюватися як воля держави. Отже, вибуття спірної земельної ділянки відбулось поза волею держави як її власника.

З урахуванням викладеного, спірна земельна ділянка підлягає витребуванню у теперішнього власника ОСОБА_1 на користь розпорядника земель.

Відповідно до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки вартість земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0169 становить 10 906,54 грн.

Відповідно до чинного на момент прийняття наказу про передачу у власність ОСОБА_2 спірної земельної ділянки законодавства, власником та органом, уповноваженим розпоряджатися земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів на території Миколаївської області було Головне управління Держгеокадастру в Миколаївській області.

З метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді 18 червня 2021 року та 14 лютого 2022 року Баштанською окружною прокуратурою на адресу Новобузької міської ради направлено лист, в якому повідомлено про порушення вимог земельного законодавства з боку Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, під час отримання у власність та користування земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та необхідність вжиття заходів щодо усунення порушень земельного законодавства.

Новобузька міська рада у своєму листі від 02 липня 2021 року повідомила, що не володіє інформацією про розпорядження спірною земельною ділянкою. При цьому, міською радою не повідомлено про вжиті або заплановані заходи щодо усунення вказаних порушень вимог законодавства та повернення земельної ділянки у комунальну власність, проте зазначено, що міська рада не заперечує проти вжиття таких заходів реагування представницького характеру Баштанською окружною прокуратурою.

Також, у своєму листі від 23 березня 2022 року Новобузька міська рада повторно повідомила, що не зверталась з позовом до суду щодо усунення порушень вимог законодавства під час незаконного виділення у власність ОСОБА_2 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у зв`язку з суттєвим навантаженням у роботі під час воєнного стану. Разом з тим, Новобузька міська рада не заперечує щодо представництва Баштанською окружною прокуратурою інтересів держави у суді.

Отже, прокурором вказано уповноваженому на захист інтересів держави органу про наявні порушення законодавства та необхідність судового захисту інтересів держави, натомість позивачем чітко повідомлено про відсутність наміру самостійно звернутись за захистом порушених інтересів держави до суду.

Таким чином, за наявності підстав, що були очевидні (внаслідок загальнодоступності правових норм і поінформування про обставину порушення вимог закону) та повноважень на звернення до суду уповноваженим суб`єктом, Новобузькою міською радою не вжито заходів до забезпечення судового захисту порушених інтересів держави, що свідчить про пасивну поведінку, має своїм наслідком нездійснення захисту інтересів держави у суді та є підставою для представництва прокурором інтересів держави.

На підставі викладеного, просив витребувати у ОСОБА_1 на користь держави в особі Новобузької міської ради земельну ділянку з кадастровим номером :05:000:0169 площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану в межах території Новобузької міської ради Баштанського району Миколаївської області, а також стягнути з відповідача на користь Миколаївської обласної прокуратури сплачений судовий збір за подачу позовної заяви.

Ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 12 вересня 2022 року справу визнано малозначною.

Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 30 березня 2023 року, залишеним без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 06 вересня 2023 року, позов задоволено. Витребувано у ОСОБА_1 на користь держави в особі Новобузької міської ради земельну ділянку з кадастровим номером :05:000:0169, площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану в межах території Новобузької міської ради Баштанського району Миколаївської області. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Миколаївської обласної прокуратури витрати, понесені на сплату судового збору в розмірі 3 721,50 грн.

ОСОБА_1 , в особі свого представника - адвоката Семененка В. Б. у вересні 2023 року засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 30 березня 2023 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 06 вересня 2023 року у вищевказаній справі, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову в яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2023 року становить 2 684,00 грн.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про витребування майна визначається вартістю майна.

Таким чином, ціна позову у цій справі (10 906,54 грн) не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684,00 грн х 100 = 268 400,00 грн).

Касаційна скарга містить посилання на те, що судове рішення у цій малозначній справі оскаржується до суду касаційної інстанції на підставі підпунктів «а» та «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Верховний Суд у визначенні правового питання як такого, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, виходить з того, що таке правове питання має бути головним або основним питанням правозастосовчої практики на сучасному етапі її розвитку й становлення, воно повинно мати одночасно винятково актуальне значення для її формування. Такі ознаки визначаються предметом спору, вагомістю для держави й суспільства у цілому правового питання, що постало перед практикою його застосування.

Доводи заявника не свідчать про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки по своїй суті зводяться до незгоди із висновками судів попередніх інстанцій щодо оцінки доказів, що не стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Наведене дає підстави для висновку, що касаційна скарга не містить належного обґрунтування наявності підстав, передбачених підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, для перегляду малозначної справи судом касаційної інстанції.

Щодо доводів заявника про те, що справа має для нього виняткове значення, Верховний Суд зазначає, що поняття винятковості справи є оціночним та потребує належного обґрунтування. Заявник не навів переконливих доводів та не надав відповідних доказів, які б свідчили про те, що справа має для нього виняткове значення, а сама по собі вказівка про це у касаційній скарзі не дає підстав для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.

Касаційна скарга не містить інших посилань на винятки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Верховний Суд таких випадків не встановив, заявник їх наявність не обґрунтував.

Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно яких державам-членам необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підтвердились, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 30 березня 2023 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 06 вересня 2023 року у справі за позовом Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі Новобузької міської ради до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, ОСОБА_2 про витребування земельної ділянки відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний О. В. Ступак