Номер провадження 2-з/522/379/23
У Х В А Л А

31 жовтня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Науменко А.В.,

за участю секретаря Звонецької І.М.,

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за заявою позивача ОСОБА_1 про перегляд рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12.12.2019 року по справі № 522/16737/17 за нововиявленими обставинами,-

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 21 вересня 2023 року позивач із заявою про перегляд рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2019 року по справі № 522/17757/17 за нововиявленими обставинами.

Заявник посилається, на те що 20 грудня 2022 року по справі 522/3111/20 визнано протиправним та нечинним розпорядження Приморської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради № 1365 «Про збереження виконаної прибудови до квартири АДРЕСА_1 » від 23 липня 2003 року. Позивач просить суд поновити строк на подання заяви, так як копію вказаного рішення отримала 25 серпня 2023 року, що підтверджується фотокопією аркушу з журналу канцелярії суду щодо надання рішень. Доказів про те, що позивачу раніше було відомо, або могло бути відомо про вказане рішення матеріали заяви не містять, тому виходячи з наявних матеріалів заяви суд вбачає за можливе поновити позивачу строк на подання заяви про перегляд рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12.12.2019 року.

Ухвалою суду від 02 жовтня 2023 року судом вирішено відкрити спрощене провадження за заявою позивача ОСОБА_1 про перегляд рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12.12.2019 року по справі № 522/16737/17 за нововиявленими обставинами.

26 жовтня 2023 року від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, відповідно до якої позивач просить суд:

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна житлове приміщення, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:101, житлова площа 55,4 кв. м., загальна площа 64, 7 кв. м. , адреса: АДРЕСА_2 .

Дослідивши заяву про забезпечення позову судом встановлено, що у задоволенні такої заяви слід відмовити з наступних підстав.

Згідно п. 1, ч.1 ст. 153 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

У відповідності до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч.10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Відповідно до абзацу другого пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до абзацу 3 пункту 4 наведеної вище постанови Пленуму, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, цивільно-процесуальним законом визначено обов`язок заявника вказати та обґрунтувати причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення та його обґрунтування, вказати про наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Відповідно до заяви, позивач вказує, що відповідачі виставили на продаж спірку квартиру, однак жодних доказів з приводу цього суду не надали. Крім того, заявник не надає жодних актуальних доказів, що вказане майно дійсно на сьогоднішній день перебуває у власності відповідачів.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову.

Крім того, суд вважає за необхідним зауважити наступне.

Верховний Суд у постанові 30 червня 2022 року по cправі № 910/13908/17 звернув увагу на те, що специфіка перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами не передбачає переоцінки всіх доказів у справі, повторного дослідження всіх обставин справи, а також здійснення перевірки обґрунтованості всіх висновків, викладених у судовому рішенні, про перегляд якого подана заява. Суд має переглянути судове рішення лише в межах виявлених обставин, перевіривши наявність чи відсутність підстав для висновку про те, що врахування таких обставин мало б вирішальне значення у розв`язанні спору.

Суд врахував, що принцип правової (юридичної) визначеності вважається одним з елементів належної судової процедури в контексті п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав про важливість забезпечення принципу юридичної визначеності як елементу верховенства права, який, окрім іншого, вимагає, щоб ухвалене судами остаточне рішення не могло бути скасованим (рішення ЄСПЛ від 28 листопада 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії», заява № 28342/95). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не має права порушувати питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду й нового рішення по суті. Перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою, а саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин (пункти 51?52 рішення ЄСПЛ від 24 липня 2003 року у справі «Рябих проти Росії», заява № 52854/99; ухвала ЄСПЛ щодо прийнятності заяви № 62608/00 «Агротехсервіс проти України»; пункти 42?44 рішення ЄСПЛ від 9 червня 2011 року у справі «Желтяков проти України», заява № 4994/04).

Суд звертає увагу, що нормативна база для перегляду рішення за нововиявленими обставина знаходиться у Главі 3 Цивільного процесуального кодексу: Перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами. Вказана глава хронологічно викладена після апеляційного та касаційного провадження, та є особливим видом провадження в цивільному судочинстві.

Таким чином, враховуючи практику Верховного Суду, оцінюючи логіку законодавця в контексті виділення нормативної бази в окремій главі цивільного процесуального кодексу, суд приходить до наступного висновку.

Підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.

Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Суд зазначає, що рішенням суду від 12 грудня 2019 року у задоволенні позову було відмовлено, а після апеляційного та касаційного перегляду рішення залишено без змін.

Суд вказує, що виходячи з принципу правової визначеності, суд вказує, що позивачем належним чином не обґрунтовано підстав для накладення арешту на майно відповідачів, а саме по собі накладення арешту під час розгляду заяви про перегляд рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12.12.2019 року по справі № 522/16737/17 за нововиявленими обставинами є надмірним тягарем для відповідачів що після тривалого розгляду справи буде порушувати їх право на мирне володіння майном.

Відповідно до п. 1, ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9, суд при розгляді заяви про забезпечення позову повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, суті позовних вимог.

Таким чином, суд дослідивши матеріали заяви вважає вимоги заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст.149-154, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за заявою позивача ОСОБА_1 про перегляд рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12.12.2019 року по справі № 522/16737/17 за нововиявленими обставинами відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А.В.Науменко