Провадження №2/522/6682/23
УХВАЛА

12 жовтня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі головуючої судді Косіциної В.В. розглянувши в порядку письмового провадження клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням,-

ВСТАНОВИВ:

19 вересня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину, в якій позивачка просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на дитину відповідно до договору №239000860 про надання освітніх послуг від 19 липня 2023 року у сумі 117 000 (сто сімнадцять тисяч) грн. 00 (нуль) коп., а також стягнути судові витрати.

За результатами автоматизованого розподілу справа була передана на розгляд судді Косіциній В.В.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2023 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину було прийнято та відкрито провадження у справі. Визначено, що права буде розглядатися у порядку спрощеного провадження без виклику осіб.

09 жовтня 2023 року до Приморського районного суду міста Одеси надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Розглянувши клопотання представника відповідача, перевіривши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 2 та ч. 4 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими Цивільним процесуальним Кодексом України, у порядку, зокрема: позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Суд враховує, що представником відповідача подано до суду клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням, яке є запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 277 ЦПК України якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обгрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 лютого 2020 року в справі № 753/17720/18 провадження № 61-17201св19, зроблено висновок, що приписи ЦПК України щодо письмового провадження за наявними у справі матеріалами можуть бути застосовані судами лише у випадку, якщо позивачем заявлені виключно вимоги майнового характеру і розмір ціни позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2684 грн.

Ціна позову, що визначена у позовній заяві становить 117 000,00 грн, тоді як граничною межею віднесення справ до малозначних в порядку п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України, що в подальшому дає змогу призначити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження є 268 400 грн. (2 684 *100 = 268 400).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

За змістом ч.4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Згідно Постанови КЦС ВС від 17.08.2023 у справі № 755/16657/19 при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

КЦС ВС вказав, що суд першої інстанції дотримався наведених норм процесуального права, оскільки в ухвалі про відкриття провадження зробив висновок про те, що при вирішенні питання про визначення порядку розгляду справи суддею враховано предмет позову, який не належить до переліку справ, що підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження (частина четверта статті 274 ЦПК України), враховано немайновий характер справи та належність справи до категорії незначної складності, тому дану справу відніс до категорії малозначних справ, яку за правилами статей 19, 274, 279 ЦПК України доцільно розглянути у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику сторін, роз`яснивши учасникам судового розгляду їх процесуальні права, відповідно до статті 274 ЦПК України. Отже, суд першої інстанції правильно врахував, що зазначений спір не входить до переліку спорів, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження. Подібні висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 10 лютого 2020 року у справі № 705/1279/18, від 24 червня 2021 року у справі № 552/1030/20, від 15 лютого 2023 року у справі № 466/10577/20.

У ч.ч.1-5 ст. 83 ЦПК України вказано, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

В той же час, зі змісту п.3 ч.1 ст.43 ЦПК України випливає, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Тому, сторони справи не обмежені у можливостях щодо подання доказів, або ж заяв чи клопотань.

Відповідно до ч.4 ст. 277 ЦПК України, якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: залишення заяви відповідача без задоволення; розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Тобто, з зазначеного випливає, що спори, щодо додаткових витрат можуть на розсуд суду вирішуватися в порядку спрощеного позовного провадження. Приймаючи до уваги ціну позову, що дозволяє віднести дану справу до малозначних, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, не високий рівень складності, враховуючи той факт, що підстав для здійснення допиту свідків або ж призначати експертизу на момент постановлення ухвали немає, а кількість доказів у справі незначна, а також факт того, що дана справа не становить значного суспільного інтересу, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення клопотання без задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 19, 43, 83, 247, 277 ЦПК України, суд-,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала остаточна та оскарженню окремо від рішення суду - не підлягає.

Суддя Косіцина В.В.