Справа №155/1082/23
Провадження №2/155/334/23
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Яремчук С.М.,

за участю секретаря судового засідання Задурської К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Горохові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Селянське фермерське господарство «Літвіна Анатолія Павловича»

ВСТАНОВИВ:

24 липня 2023 року ТОВ «ФК ДНІПРОФІНАНСГРУП» звернулося до Горохівського районного суду Волинської області з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: СФГ «Літвіна Анатолія Павловича».

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 10 червня 2008 року між СФГ «Літвіна Анатолія Павловича» в особі голови Літвіна Анатолія Павловича та ПАТ КБ «Надра» було укладено кредитний договір №6АК/2008/980-МКА/1, відповідно до якого ОСОБА_1 надано кредит на суму 100000 (сто тисяч) гривень з цільовим використанням на придбання « ОСОБА_3 ». 10 червня 2008 року з метою забезпечення виконання умов кредитного договору між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Надра» укладено договір поруки №6АК/2008/980-МКА/1/1 відповідно до якого ОСОБА_1 , у разі невиконання Третьою особою умов кредитного договору, стає солідарним боржником та відповідає перед Банком всім своїм майном, яке йому належить на праві власності та особистими коштами (п. 1 вказаного договору Поруки 1/1). 10 червня 2008 року з метою забезпечення виконання умов кредитного договору між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Надра» укладено договір поруки №6АК/2008/980-МКА/4/2 відповідно до якого ОСОБА_2 , у разі невиконання Третьою особою умов кредитного договору, стає солідарним боржником та відповідає перед Банком всім своїм майном, яке йому належить на праві власності та особистими коштами (п. 1 вказаного договору Поруки 4/2). 27 листопада 2012 року заочним рішенням Горохівського районного суду Волинської області у справі №0302/2586/2012 було стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором в сумі 146932,49 гривні. В подальшому, згідно з Договором №GL48N718070_Ur_4 про відступлення прав вимоги від 13 серпня 2020 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С., зареєстрованого в реєстрі за №1170, право вимоги за кредитним договором №6АК/2008/980-МКА/1 від 10 червня 2008 року, укладеним між ВАТ КБ «НАДРА» та СФГ «Літвіна Анатолія Павловича» в особі голови Літвіна Анатолія Павловича, ПАТ КБ «Надра» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП». Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 09 грудня 2021 року у справі №0302/2586/2012 замінено стягувача з ПАТ КБ «Надра» на нового кредитора ТОВ ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП». Позивач вказує, що вищевказане рішення суду у справі №0302/2586/2012 про стягнення заборгованості виконане лише 09 червня 2023 року, тобто, майже через 11 років. Наведене дає підстави позивачу для нарахування за період з 10 червня 2020 року по 09 червня 2023 року 3% річних та інфляційних витрат, загальна сума яких складає 85677,80 гривень: інфляційні витрати 72394,55 гривні, 3% річних 13283,25 гривні. Невиконання відповідачем зобов`язань і зумовило звернення позивача до суду із відповідним позовом. З огляду на це, просить стягнути з відповідача 85677,80 гривень інфляційних витрат та трьох відсотків річних, а також судові витрати по справі в розмірі 2684,00 гривні.

Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 09 серпня 2023 року справу прийнято до розгляду, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання цієї ухвали.

28 серпня 2023 року на адресу суду від представника ОСОБА_1 , СФГ «Літвіна А.П.» надійшов відзив на позов, в якому представник ОСОБА_4 просить відмовити в задоволенні позову та застосувати строки позовної давності до пред`явлених позивачем вимог. Зазначила, що спір, з урахуванням предмета спору та суб`єктного складу сторін за основним зобов`язанням кредитним договором №6АК/2008/980-МКА/1 від 10 червня 2008 року, укладеним між ПАТ КБ «Надра» (правонаступником якого є ТОВ ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП»), як кредитором та СФГ «Літвіна Анатолія Павловича» як позичальником, підлягає розгляду виключно в порядку юрисдикції господарських судів, у зв`язку з чим провадження підлягає закриттю. Крім того, з огляду на введення на території України воєнного стану вважає позовні вимоги безпідставними в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат за період з 24.02.2023 р. по 09.06.2023 р. Стверджує, що 3% річних та інфляційні втрати повинні нараховуватись на суму основного боргу, а тому безпідставним є їх нарахування на стягнутий рішенням суду судовий збір та інфляційні збитки.

Також 28 серпня 2023 року представником подано також клопотання про закриття провадження в справі, оскільки даний спір має вирішуватись в порядку іншого судочинства.

05 вересня 2023 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому останній вважає заперечення відповідачів щодо даного позову необґрунтованими та безпідставними, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Горохівського районого суду Волинської області від 30.10.2023 р. у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, третя особа: Селянське фермерське господарство «Літвіна Анатолія Павловича» - відмовлено.

В судове засідання 30.10.2023 р. представник позивача не з`явився, скерував суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач -1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Селянське фермерське господарство «Літвіна Анатолія Павловича» та їх представник в засідання суду не з`явились. Представник О. Сидорук подала клопотання про розгляд справи без їх участі. Зазначила, що заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі та просила закрити провадження у справі.

Відповідач-2 ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, проти позову у встановленому законом порядку не заперечила, будь-яких заяв чи клопотань суду не надіслала.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 10 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра») та Селянським (фермерським) господарством «Літвіна Анатолія Павловича» був укладений Кредитний договір №6АК/2008/980-МКА/1, за умовами якого останній отримав кредит в сумі 100000 гривень для придбання зернозбирального комбайну терміном по 10 червня 2010 року.

10 червня 2008 року з метою забезпечення виконання умов кредитного договору між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Надра» укладено договір поруки №6АК/2008/980-МКА/1/1 відповідно до якого ОСОБА_1 , у разі невиконання Третьою особою умов кредитного договору, стає солідарним боржником та відповідає перед Банком всім своїм майном, яке йому належить на праві власності та особистими коштами (п. 1 вказаного договору Поруки 1/1).

10 червня 2008 року з метою забезпечення виконання умов кредитного договору між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Надра» укладено договір поруки №6АК/2008/980-МКА/4/2 відповідно до якого ОСОБА_2 , у разі невиконання Третьою особою умов кредитного договору, стає солідарним боржником та відповідає перед Банком всім своїм майном, яке йому належить на праві власності та особистими коштами (п. 1 вказаного договору Поруки 4/2).

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що заочним рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 27 листопада 2012 року у справі №0302/2586/2012 стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором в сумі 146932,49 гривні.

Із мотивувальної частини заочного рішення вбачається наступне: «Судом встановлено, що відповідачі, порушуючи умови кредитного договору, свої зобов`язання за договором належним чином не виконали, що стверджується дослідженим в судовому засіданні розрахунком заборгованості по кредиту, з якого вбачається, що станом на 01 жовтня 2012 року у них виникла заборгованість перед ПАТ КБ «Надра`в сумі 146932 гривні 49 копійок, з яких: заборгованість по тілу кредиту -70155,23 гривень, заборгованість по відсотках -22196,40 гривень, пеня за прострочення сплати кредиту -15415,10 гривень, індекс інфляції на ануїтетний платіж по кредиту -15588 гривень 07 копійок, штраф за порушення вимог кредитного договору- 5520,44 гривень. Проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідачів слід солідарно стягнути в користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» заборгованість по кредитному договору в сумі 146932 гривні 49 копійок».

На виконання вказаного рішення 01 жовтня 2013 року Горохівським районним судом Волинської області видано виконавчий лист №0302/2586/2012 від 27 листопада 2012 року.

Відповідно до умов Договору №GL48N718070_Ur_4 про відступлення прав вимоги від 13 серпня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С., зареєстрованого в реєстрі за №1170, право вимоги за кредитним договором №6АК/2008/980-МКА/1 від 10 червня 2008 року, укладеним між ВАТ КБ «НАДРА» та СФГ «Літвіна Анатолія Павловича» в особі голови Літвіна Анатолія Павловича, ПАТ КБ «Надра» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП».

Відповідно до п. 531 Додатку №1 до договору №GL48N718070_Ur_4 про відступлення прав вимоги від 13 серпня 2020 року, до ТОВ ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за кредитним договором №6АК/2008/980-МКА/1 від 10 червня 2008 року.

Рішення суду виконувалося у примусовому порядку.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 09 грудня 2021 року у справі №0302/2586/2012 замінено стягувача з ПАТ КБ «Надра» на нового кредитора ТОВ ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП».

Також судом встановлено, що 09 червня 2023 року на виконання зазначеного рішення суду ОСОБА_1 сплатив заборгованість, що підтверджується квитанціями Приватбанку.

Отже, на момент пред`явлення позову в суд заочне рішення Горохівського районного суду Волинської області від 27 листопада 2012 року у справі №0302/2586/2012 відповідачами виконано, що позивачем не заперечується.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 18 ЦПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

За вимогами ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Таким чином, грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки із договірних відносин, а й з інших підстав, зокрема, і факту наявності боргу, встановленого рішенням суду.

За загальним правилом судове рішення забезпечує примусове виконання зобов`язання, яке виникло з підстав, що існували до його ухвалення, але не породжує таке зобов`язання, крім випадків, коли положення норм чинного законодавства передбачають виникнення зобов`язання саме з набранням законної сили рішенням суду.

Приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу ІІІ книги 5 цього ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу ІІІ книги 5 цього Кодексу).

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначено загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт).

За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень ст. 625 ЦК України, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. При цьому зазначена норма не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов`язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу.

Отже, у розумінні наведених приписів, позивач, як кредитор, вправі вимагати стягнення в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Судом встановлено, що відповідачі належним чином не виконували своїх зобов`язань за Кредитним договором. Оскільки заочне рішення суду про стягнення заборгованості за кредитом виконане лише 09 червня 2023 року, з відповідачів на користь позивача слід стягнути 3% річних та інфляційні втрати за період прострочення.

Разом з тим, главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність.

Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі №127/15672/16, невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі ст. 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Згідно з розрахунком, долученим до позову, позивачем нараховано інфляційні втрати та 3% річних за невиконання рішення суду за останні 3 роки, що передували зверненню до суду - з 10 червня 2020 року по 09 червня 2023 року.

У цій справі ТзОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» пред`явило позов до суду 20.07.2023 р. З огляду на викладене, з врахуванням заяви відповідача про застосування строку позовної давності, кошти, розраховані на підставі ст. 625 ЦК України, підлягають стягненню починаючи з 20.07.2020 р.

Водночас, що стосується періоду розрахунку, суд погоджується з доводами представника відповідача, що правові підстави для нарахування 3% річних та інфляційних втрат починаючи із дня введення на території України воєнного стану (24 лютого 2022 року) відсутні, оскільки відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Враховуючи використання позивачем для розрахунку періоду нарахування 3% річних з червня 2020 року по червень 2023 року, суд здійснює самостійний розрахунок 3% річних, починаючи нарахування з 20 липня 2020 року до 23 лютого 2022 року (день, якому передує запровадження воєнного стану в Україні). При цьому, за основу при розрахунку суд бере заборгованість, яка стягнута судом саме за тілом кредиту у розмірі 70155,23 грн., оскільки нарахування 3% річних та інфляційних втрат на договірні відсотки, пеню, і інфляційні втрати штраф та судовий збір, які також були стягнуті заочним рішенням суду, чинним законодавством не передбачено, що спростовує доводи позивача про зворотне.

Аналогічна правова позиції викладена у постанові Верховного Суду № 914/712/16 від 12.03.2018 року, де суд зазначив, що базою (основою) для нарахування 3% річних та інфляційних втрат, згідно з вимогами наведеної норми, є сума основного боргу, необтяжена іншими нарахуваннями.

Разом з тим, договірні відсотки за користування кредитними коштами, не є грошовим зобов`язанням, в розумінні ст. 625 ЦК України, а є винагородою кредитора за правомірне користування боржником позикою (кредитом), згідно приписів ст.ст. 536, 1048 ЦК України.

Крім того, неустойка у формі пені та штрафу є одним із способів забезпечення виконання зобов`язання (ст. 549 ЦК України), тобто, також не входить до складу основного зобов`язання, і на неї не можуть нараховуватися 3% та інфляційні втрати згідно правил ст.625 ЦК України.

Розрахунок здійснюється за формулою:

Сума процентів = С x 3 x Д : 365 (366): 100, де С сума заборгованості, Д кількість днів прострочення.

Відтак, три проценти річних розраховуються з урахуванням основного боргу перед позивачем у розмірі 70 155,23 грн. на помноженого на 3 (розмір процентів, встановлений частиною другою статті 625 ЦК України), помноженого на кількість днів прострочення (з 20 липня 2020 року до 23 лютого 2023 року, що становить 584 днів), поділеного на 366 (365) (днів у році) та поділеного на 100 (визначення у процентах).

Тобто, 70155,23 х 3 х 165 : 366 : 100 = 948,82 грн. (період з 20 липня 2020 року по 31 грудня 2020 року).

Тобто, 70155,23 х 3 х 419 : 365 : 100 = 2416,03 грн. (період з 01 січня 2021 року по 23 лютого 2023 року (включно).

Отже, до стягнення з відповідачів підлягає сума 3364,85 грн. 3% річних.

Що стосується позовних вимог про стягнення інфляційних втрат, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача інфляційні втрати за період з 01 серпня 2020 року до 23 лютого 2023 року.

При цьому, суд не погоджується із розміром проіндексованої суми, який визначено позивачем у розмірі 72394,55 грн., оскільки розрахунок здійснено не із суми основного боргу, визначеної заочним рішенням суду від 27.11.2012 у розмірі 70155,23 грн., а із суми боргу, стягнутої судом, яка складає 147667,15 грн. (з урахуванням заборгованості по тілу кредиту, відсотках, штрафних санкціях та судового збору).

Відтак, суд здійснює самостійний розрахунок інфляційних втрат починаючи з 01 серпня 2020 року по 23 лютого 2022 року (день, якому передує запровадження воєнного стану в Україні), беручи за основу для нарахування заборгованість за тілом кредиту у розмірі 70155,23 грн.

Показники індексу інфляції:

Останній період (01/08/2020 - 23/02/2022)Індекс інфляції:

серпень 2020- 99,80, вересень 2020 - 100,50, жовтень 2020-101,00, листопад 2020-101,30, грудень 2020 - 100,90, січень 2021 - 101,30, лютий 2021- 101,00, березень 2021- 101,70, квітень 2021- 100,70, травень 2021 - 101,30, червень 2021- 100,20,-липень 2021- 100,10, серпень 2021- 99,80, вересень 2021- 101,20, жовтень 2021- 100,90, листопад 2021- 100,80, грудень 2021- 100,60, січень 2022- 101,30, лютий 2022-101,60.

Розрахунок здійснюється за формулою ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 )

ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення,

ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.

Розрахунок інфляційних втрат:

IIc (99,80 : 100)x(100,50 : 100)x(101,00 : 100)x(101,30 : 100)x(100,90 : 100)x(101,30 : 100)x(101,00 : 100)x(101,70 : 100)x(100,70 : 100)x(101,30 : 100)x(100,20 : 100)x(100,10 : 100)x(99,80 : 100)x(101,20 : 100)x(100,90 : 100)x(100,80 : 100)x(100,60 : 100)x(101,30 : 100)x(101,60 : 100)= 1.17239771

Інфляційне збільшення:

70155,23 x 1.17239771- 70155,23 =12094,60 грн.

Таким чином, позивач має право на стягнення 3% річних та інфляційних втрат за вказаний період на загальну суму 15459,45 грн.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як слідує з матеріалів справи, за подання даного позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 2684 гривні, а тому з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 484,29 грн., по 242,14 грн. з кожного.

На підставі наведеного, керуючись ст. 2, 12-13, 76-81, 141, 223, 247, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. 509, 530, 543, 610,625 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, третя особа: Селянське фермерське господарство «Літвіна Анатолія Павловича» задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» (адреса місця знаходження: місто Дніпро, вулиця Автотранспортна, 2, офіс 205, ) інфляційні втрати у розмірі 12094 (дванадцять тисяч дев`яносто чотири) гривні 60 копійок та 3% річних у розмірі 3364 (три тисячі триста шістдесят чотири) гривні 85 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» (адреса місця знаходження: місто Дніпро, вулиця Автотранспортна, 2, офіс 205, ) витрати, пов`язані з оплатою судового збору в розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 29 коп., по 242 (двісті сорок дві) гривні 14 коп з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП», адреса місця знаходження: місто Дніпро, вулиця Автотранспортна, 2, офіс 205, .

Відповідач 1: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач 2: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа: Селянське (фермерське) господарство «Літвіна Анатолія Павловича», адреса місця знаходження село Лемешів Луцького району Волинської області, .

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Яремчук С.М.