Суддя Шевченко С. В.
Справа № 644/1894/22
Провадження № 2/644/40/23
20.09.2023
РІШЕННЯ

іменем України

20 вересня 2023 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі: судді Шевченка С.В., секретаря с/з Кузьміної Ю.С. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

учасники судового розгляду: відповідачка ОСОБА_2 ,

у с т а н о в и в:

У поданому до суду позові ФОП ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_2 основний борг в розмірі 3000 грн, пеню в розмірі 32850 грн, 24% річних в розмірі 2159,99 грн.

В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що 24 червня 2019 року між ним та відповідачкою був укладений договір купівлі-продажу металопластикових виробів. За умовами якого він зобов`язувався зробити виміри віконних отворів і доставити по цим розмірам вікна відповідно до специфікації, а відповідачка зобов`язувалась оплатити 10000 грн за отримані послуги і товар. ОСОБА_2 була здійснена передплата в розмірі 3000 грн. В подальшому, після встановлення вікон, відповідачка сплатила ще 4000 грн замість необхідних 7000 грн. ОСОБА_2 отримала товар у строки визначені в договорі. Однак при встановленні вікон було виявлено невідповідність одного вікна розмірам віконного отвору. Позивач виготовив ще одне вікно і доставив його відповідачці, але остання залишок оплати за договором купівлі-продажу металопластикових виробів в розмірі 3000 грн так і не сплатила, у зв`язку існує заборгованість в розмірі вказаної суми, а також позивачем нараховані на суму боргу пеня та річні, відповідно до умов укладеного договору.

ОСОБА_2 подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позов не визнає з тих підстав, що позивач у повному обсязі не виконав взяті на себе зобов`язання за договором купівлі-продажу металопластикових виробів від 24 червня 2019 року. Не оспорюючи обставин укладання договору і його умов, відповідачка зазначала, що при встановленні одного з вікон воно не підійшло за розмірами які були вказані у специфікації до договору, тобто позивач неправильно зробив вимір одного з віконних отворів і, відповідно, поставив їй товар невідповідної якості. За таких умов нею не була здійснена оплаті за цю частину послуг і товару. Між нею та виконавцем робіт був складений акт про часткове виконання умов договору та про заміну вікна, яке не підійшло за розмірами. Проте, при доставленні іншого вікна, воно знову не підійшло за розмірами. На пропозицію позивача про встановлення у віконний отвір двох вікон шляхом з`єднання їх в одне, вона відмовилась, оскільки замовляла одне вікно. Зрештою позивач так і не поставив їй товар відповідного розміру, а два вікна, які не підійшли за розміром, залишив у неї так і не забравши. ОСОБА_2 посилається на те, що позов є безпідставним, так як ФОП ОСОБА_1 порушим умови п. 1.1 договору купівлі-продажу металопластикових виробів від 24 червня 2019 року, а саме зняв неправильні розміри віконного отвору і, як наслідок, поставив їй неналежного розміру вікно.

У поданій відповіді на відзив позивач посилався на те, що розміри всіх вікон та їх конфігурація були погоджені з відповідачкою, про що свідчить підпис останньої у специфікації до основного договору. На прохання ОСОБА_2 позивачем було виготовлене додаткове вікно розміром 105 на 60 см, але відповідачка відмовилась сплатити залишок платежу за умовами договору купівлі-продажу. Також остання відмовилась повертати вікна, які їй не підійшли за розміром.

Позивач в судове засідання не прибув, подав заяву з прохання проводити судовий розгляд за його відсутності.

Відповідачка в судовому засіданні підтримала доводи, які вона виклала у відзиві на позов.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, судом встановлено, що 24 червня 2019 року між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу металопластикових виробів. За умовами договору позивач зобов`язувався зробити виміри віконних отворів і доставити по цим розмірам вікна з профільної системи, фурнітури і кольору, які визначені у специфікації до вказаного договору. Відповідачка зобов`язувалась оплатити 10000 грн за отримані послуги і товар. На виконання умов договору ОСОБА_2 була здійснена передплата в розмірі 3000 грн. Вказані обставини не оспорюються сторонами та підтверджуються відповідними доказами, які наявні у справі.

02.07.2019 року позивачем був складений і підписаний акт виконаних робіт. Однак, як вбачається з копії вказаного акту, яка надана суду, відповідачка акт не підписала через те, що одне з вікон не підійшло за розміром і представником позивача у вказаному акті було записано, що ОСОБА_2 оплатила за договором купівлі-продажу 4000 грн (загалом 7000 грн), а решта оплати в розмірі 3000 грн залишається у неї до заміни вікна, яке не підійшло за розмірами.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У пункті 1.1. договору купівлі-продажу металопластикових виробів від 24 червня 2019 року сторони домовились про те, що позивач, як продавець, зобов`язується зробити виміри віконних (дверних) отворів і доставити по цим розмірам вікна з профільної системи, фурнітури і кольору, які визначені у специфікації до вказаного договору.

З наданої суду копії специфікації до договору купівлі-продажу вбачається, що ОСОБА_2 , шляхом підписання, погодилась з конфігурацією виробів.

Термін «конфігурація», відповідно до Академічного тлумачного словника, це обрис зовнішньої форми чого-небудь.

Специфікація містить обриси зовнішньої форми замовленого товару, проте відсутнє чітке визначення його розмірів, як величини чого-небудь в одному або в кількох вимірах, і в якій системі вимірювання вони відображені.

Крім того, дії позивача в момент підписання акту виконаних робіт та при замовленні і виготовленні нового вікна, свідчать про те, що ним було визнано невідповідність розмірів одного з вікон і, як наслідок, необхідність його заміни.

Між тим, позивачем не було надано відомостей про те, у який спосіб з відповідачкою, як замовником послуг і товару, було погоджено заміну вікна, яке не підійшло за розмірами, які умови для цього було необхідно виконати і в які строки.

Аналізуючи всі встановлені і наведені вище обставини справи, суд доходить висновку, що позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували, що останнім належним чином виконані зобов`язання, визначені у пункті 1.1. договору купівлі-продажу металопластикових виробів від 24 червня 2019 року. Відтак суд не вбачає в діях відповідачки порушення умов договору, який був укладений з позивачем, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 10, 12, 95, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у повному обсязі в позові фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу металопластикових виробів від 24 червня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Суддя С.В. Шевченко