Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа №711/6739/23
Провадження 2-н/711/870/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 жовтня 2023 року суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Скляренко В.М., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги, -
в с т а н о в и л а :
Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 боргу за житлово-комунальні послуги, інфляційної складової боргу та трьох відсотків річних.
Відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України, судом було направлено запит до відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради з приводу надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 .
Разом з тим, вивчивши заяву та додані до неї матеріали на відповідність вимогам ст.ст. 161-165 ЦПК України, суд прийшов до висновку про відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.
Частиною 3 ст. 19 ЦПК України визначено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.
Вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу викладені у ч. 1 та ч. 2 ст. 163 ЦПК України.
Разом з тим, ч. 3 ст. 163 ЦПК України визначено перелік документів, що обов`язково додаються до заяви про видачу судового наказу, зазначені у пунктах 1-4.
Слід звернути увагу, що в п. 3 передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.
Процесуальні наслідки недотримання вимог ст. 163 ЦПК України визначені згідно до ст. 165 ЦПК України, в якій у п.п. 1, 8 ч. 1 вказано, що суддя відмовляє у видачі судового наказу: якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.
Як роз`яснено в п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23.12.2012р., наявність спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.
Також, в п. 13 вищевказаної постанови роз`яснено, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг.
Як вбачається із наданої заявником (ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ») заяви про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 боргу за житво-комунальні послуги заявник просить стягнути із боржника заборгованість за послуги з теплопостачання в сумі 22 749 грн. 08 коп. та за послуги з постачання гарячої води в сумі 516 грн. 51 коп., а всього 23 265 грн. 59 коп.
При цьому, всупереч вимогам п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, заявником до заяви про видачу судового наказу не додано копії підписаного сторонами договору, укладеного між заявником та боржником, за яким пред`явлено вимоги про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги (постачання теплової енергії та гарячого водопостачання), а наданий публічний договір приєднання, розміщений на веб-сайті та опублікування в газеті «Нова Доба» № 47 від 23.11.2017 року, на підставі якого заявник і просить стягнути із боржника вищевказану заборгованість.
Статтею 633 ЦК України визначені такі правила щодо публічного договору: 1) публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо); 2) умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги; 3) підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом; 4) підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг), разі необгрунтованої відмови підприємця від укладення публічного договору він має відшкодувати збитки, завдані споживачеві такою відмовою; 5) актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, 6) умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними.
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.
Частиною 1 статті 640 ЦК України визначено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
При цьому в матеріалах справи відсутні докази про те, що заявник уклав із боржником публічний договір, зокрема у формі приєднання, передбаченою у ст. 634 ЦК України шляхом підписання заяви - приєднання до умов постачання централізованого опалення та гарячої води побутовим споживачам.
Згідно зі статтею 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Суд вважає, що публікація на сайті є публічною офертою, але за відсутності письмового підтвердження споживача про прийняття такої пропозиції є недостатнім доказом про укладення із споживачем ОСОБА_1 письмового договору на постачання теплової енергії та гарячої води та відповідно виникнення у заявника права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.
Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.
Згідно вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 77 ЦПК України вказує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відтак, проаналізувавши подану представником заявника заяву про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про те, що вона подана з порушеннями вимог частини 3 статті 163 ЦПК України, оскільки заявник не подав суду доказів, які є обов`язковими при поданні заяви про видачу судового наказу про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг та не підтвердив свої вимоги належними доказами, які містять інформацію щодо предмета доказування згідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, а в силу 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За наведених обставин у видачі судового наказу необхідно відмовити на підставі п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.
На підставі викладеного вище та, керуючись ст. ст. 7, 163, 165, 166, 260-261, 353-355 ЦПК України, суддя, -
Відмовити Приватному акціонерному товариству «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги.
Роз`яснити заявнику його право на звернення з вимогами до суду у позовному порядку.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складений 18.10.2023 року.

Суддя: В.М. Скляренко