ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/487/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №703/2986/22 Категорія: 304010000 Крива Ю. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіСіренко Ю.В., Гончар Н.І.
секретар Любченко Т.М.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (скаржник),

треті особи - ОСОБА_4 , приватний нотаріус Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Новіков І.М.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30.01.2023 (повний текст складено 07.02.2023, суддя в суді першої інстанції Крива Ю.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до правонаступника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_4 , приватний нотаріус Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Новіков Ігор Миколайович, про визнання договору купівлі-продажу недійсним та скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в :

у жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, яким просила визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 18.02.2021 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Смілянського районного нотаріального округу Новіковим І.М. та зареєстрований в реєстрі за № 563; скасувати запис про державну реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно, здійснений приватним нотаріусом Смілянського районного нотаріального округу Новіковим І.М. номер запису про право власності 56686328 від 18.02.2021.

В обґрунтування вказано на те, що 25.01.2021 вона звернулася до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на 1/2 частину будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , про що повідомила ОСОБА_2 так як на той час перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі і проживала разом з ним у спірному будинку.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду від 30.11.2021 зазначений позов ОСОБА_1 задоволено. Це рішення суду після апеляційного перегляду набрало законної сили.

08.07.2022 позивач звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно для проведення державної реєстрації свого права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , однак отримала відмову у державній реєстрації з підстав того, що на даний житловий будинок зареєстровано право власності за іншою фізичною особою - племінником відповідача ОСОБА_3 , який придбав його за договором купівлі-продажу від 18.02.2021, що оспорюється у цій справі.

Указаний договір купівлі-продажу було укладено після відкриття провадження у справі №703/268/21 за позовними вимогами, заявленими до продавця, про визнання права власності на 1 / 2 частину домоволодіння з метою уникнути втрати майна.

Окрім того, у п.11 спірного Договору купівлі-продажу зазначено недостовірну інформацію про те, що нотаріусом доведено до відома «Покупця» зміст заяви представника «Продавця», що на час набуття та відчуження цього житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами «Продавець» не одружений, однією сім`єю ні з ким не проживає, житловий будинок не є спільною сумісною власністю, а є особистою приватною власністю «Продавця». Особи, які б могли поставити питання про визнання за ними права власності на цей будинок, у тому числі й відповідно до статей 65,74,97 СК України відсутні.

Відповідач ОСОБА_2 діяв недобросовісно, зловживаючи своїми цивільними правами на шкоду правам ОСОБА_1 , уклавши спірний договір без її згоди та відому. При цьому, вона, починаючи з травня 2006 року і по даний час постійно проживає в спірному будинку, іншого житла не має.

У зв`язку з тим, що оспорюваний договір купівлі-продажу є фіктивним та таким, що не створив жодних юридичних наслідків, слід скасувати запис про державну реєстрацію права власності покупця за спірний договором ОСОБА_6 .

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30.01.2023 позов у справі задоволено. Суд вказав, що оскаржуваний договір купівлі-продажу нерухомості є недійсним, адже його укладено з метою уникнути можливості визнання за позивачем у даній справі права власності на частину майна, як об`єкта права спільної сумісної власності .

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_3 подав 28.02.2023 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та залишити без задоволення позовні вимоги. Вказує, що спірний договір купівлі-продажу майна є дійсним, кошти за нерухомість від покупця отримано завчасно, однак, у зв`язку з необхідністю підготувати документи, його було підписано лише 18.02.2021. Позивач у даній справі порушує права скаржника щодо можливості проживати в його житлі. Спірний будинок придбано ОСОБА_2 в той час, коли він не був одружений, отже це майно було його особистою власністю.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просила апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, оскільки вважає його законним та належним чином обґрунтованим.

У судовому засіданні ухвалою апеляційного суду залучено в якості правонаступника померлого відповідача ОСОБА_2 його рідну сестру ОСОБА_5 , яка проти задоволення апеляційної скарги заперечувала та вказувала, що її брат ОСОБА_2 , після укладення договору купівлі - продажу належного йому будинку продовжував в ньому проживати до моменту смерті, за життя пояснював їй, що жодних коштів від продажу будинку не отримував, а спірний правочин оформив з метою уникнення розподілу майна з колишньою дружиною.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При розгляді справи встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.12.2008, який рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20.07.2021 (набрало законної сили 27.08.2021) було розірвано (а.с. 25).

Згідно рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30.11.2021 у справі №703/268/21 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, набутого під час проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання права власності на 1/2 частину будинку з відповідною частиною надвірних споруд - задоволено. Встановлено факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з березня 2006 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд за адресою: АДРЕСА_1 . Вирішено питання про розподіл судових витрат (а.с. 13-18).

Постановою Черкаського апеляційного суду від 21.04.2022 рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30.11.2021 залишено без змін (а.с. 19-23).

Положеннями ч.4 ст.82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже преюдиційним рішенням суду від 30.11.2021 встановлено факт того, що спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являється житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , та проведено розподіл вказаного будинку між сторонами у рівних частках за кожним.

Далі, за договором купівлі-продажу житлового будинку від 18.02.2021, посвідченим приватним нотаріусом Смілянського районного нотаріального округу Новіковим І.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 563, ОСОБА_4 , який діє за довіреністю та і інтересах ОСОБА_2 передає (продає), а ОСОБА_3 приймає у власність (купує) житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 40-41).

За Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №306010813 від 28.07.2022 житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності належить ОСОБА_3 , підстава внесення запису: договір купівлі-продажу, серія та номер 563, виданий 18.02.2021 приватним нотаріусом Смілянського районного нотаріального округу Черкаської області Новіковим І.М. (а.с.26).

За рішенням державного реєстратора Березняківської сільської ради Кривди І.В. №64161735 від 13.07.2022 ОСОБА_1 відмовлено у державній реєстрації права власності, форма власності: приватна на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Відмова обґрунтована наявністю суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, а саме на момент подачі заяви ОСОБА_1 щодо реєстрації права власності на вищевказаний об`єкт нерухомого майна, на даний житловий будинок зареєстровано право власності (номер запису про право власності 40615865) за іншою фізичною особою, ніж зазначено в рішенні Смілянського міськрайонного суду від 30.11.2021, наданого заявником ОСОБА_1 (а.с. 27).

Згідно довідки №597 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої 09.11.2022 головним спеціалістом Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Смілянської міської ради, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по теперішній час зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 , (а.с.57).

З копії ухвали судді про відкриття провадження у справі № 703/268/21 від 09.02.2021 вбачається, що 25.01.2021 ОСОБА_1 звернулася до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, набутого під час проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання права власності на 1/2 частину будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.24).

Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , після відкриття провадження у справі №703/268/21 за позовом ОСОБА_1 до нього про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, набутого під час проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання права власності на 1/2 частину будинку з відповідною частиною надвірних споруд, будучи обізнаним щодо предмету та підстав позову, здійснив відчуження спірного нерухомого майна, яке на той момент належало сторонам на справі спільної сумісної власності подружжя - житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , фактично уклавши оспорюваний договір купівлі-продажу без згоди і відому другого з подружжя, що і обумовило звернення до суду з цим позовом про визнання його недійсним.

Такими є фактичні обставини у справі, встановлені судом.

Правовідносини, наявні на їх підставі, мають таке правове регулювання.

Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом частини п`ятої статті 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно зі статтею 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Звертаючись до суду з позовом у цій справі, позивач посилалася на те, що оспорюваний правочин (договір купівлі-продажу) вчинений відповідачем без дійсних намірів створення правових наслідків, а з метою уникнення визнання за позивачем права власності на половину спірного майна, як об`єкт спільної сумісної власності подружжя.

Так фраудаторні правочини (правочини, що вчинені боржником на шкоду кредиторам) в українському законодавстві регулюються тільки в певних сферах (зокрема: у банкрутстві (стаття 20 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкротом»); при неплатоспроможності банків (стаття 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; у виконавчому провадженні (частина четверта статті 9 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно із частинами другою та третьою статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 у справі №369/11268/16-ц зазначила, що «Цивільно-правовий договір (в тому числі й договір дарування) не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення (в тому числі, вироку) про стягнення коштів, що набрало законної сили. Боржник (дарувальник), проти якого ухвалено вирок про стягнення коштів та відкрито виконавче провадження, та його сини (обдаровувані), які укладають договір дарування, діють очевидно недобросовісно та зловживають правами стосовно кредитора, оскільки укладається договір дарування, який порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом. Як наслідок, не виключається визнання договору недійсним, направленого на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України)».

Вирішуючи питання про наявність підстав для визнання недійсним правочину внаслідок укладення договору, зміст якого суперечить ЦК, ВС у постанові від 24.07.2019 у справі №405/1820/17 урахував, що: 1) відповідач відчужив майно після пред`явлення до нього позову про стягнення заборгованості; 2) майно відчужене на підставі безвідплатного договору; 3) майно відчужене на користь близького родича; 4) після відчуження спірного майна у відповідача відсутнє інше майно, за рахунок якого він може відповідати за своїми зобов`язаннями перед кредитором.

У даному випадку з матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 (продавець) продав 18.02.2021 іншому відповідачу ОСОБА_3 (покупцю) майно, яке є спільною сумісною власністю сторін у даній справі без згоди іншого співвласника після відкриття 09.02.2021 провадження у справі про поділ такого майна, про що він був обізнаний, відтак, не можна стверджувати про те, що спірний договір купівлі-продажу належним чином відповідає вимогам законодавства, адже є всі підстави стверджувати про те, що його укладено з метою уникнення можливості визнання за позивачем у даній справі права власності на частину спільного майна подружжя.

Крім того, згідно до вимог ст.65 СК України вбачається, що при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Отже, на момент укладення спірного договору купівлі - продажу від 18.02.2021 року вказане майно ще належало сторонам на праві спільної сумісної власності, оскільки його розподіл між сторонами відбувся за рішенням суду 30.11.2021, при цьому письмової нотаріально посвідченої згоди другого співвласника на відчуження вказаного майна, всупереч вимогам ст. 65 СК України, не надавалося.

При цьому, є вірними висновки суду про визнання угоди купівлі - продажу недійсної в цілому, а не в тій частині, що відповідає розміру частки у майні позивачки, оскільки відсутність нотаріально посвідченої згоди іншого зі співвласників (другого з подружжя) на укладення правочину позбавляє співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень на укладення договору про розпорядження спільним майном. Тобто, якщо об`єкт належить на праві спільної сумісної власності кільком особам, то право власності кожного із співвласників у спільній сумісній власності поширюється на весь об`єкт, отже, передати у власність можна лише об`єкт в цілому, відповідно договір відчуження спільного сумісного майна подружжя, укладений без згоди іншого з подружжя, є недійсним в цілому.

Також не можна погодитися з апеляційними доводами скаржника про те, що позивач у даній справі порушує права скаржника щодо можливості проживати в його житлі, так як право власності позивача ОСОБА_1 на спірне домоволодіння підтверджено рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30.11.2021 у справі №703/268/21, яке набрало законної сили.

Обґрунтування скаржника про те, що спірний будинок придбано ОСОБА_2 в той час, коли він не був одружений, отже це майно на момент продажу було його особистою власністю солід оцінити критично, адже вказаним вище рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено факт поширення на спірне домоволодіння правового режиму об`єкта спільної сумісної власності.

Отже висновки суду першої інстанції у даній справі про необхідність визнання недійсним оспорюваного правочину та скасування державної реєстрації прав, що ним обумовлена, є вірними та такими, що належним чином вбачаються з матеріалів справи.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30.01.2023 у даній справі належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відхиленням вимог апеляційної скарги, витрати по оплаті судового збору за апеляційний перегляд справи слід залишити за скаржником.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30.01.2023 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до правонаступника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_4 , приватний нотаріус Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Новіков Ігор Миколайович, про визнання договору купівлі-продажу недійсним та скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно залишити без змін.

Витрати по оплаті судового збору за перегляд цієї справи апеляційним судом залишити за скаржником.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 18.10.2023.

Суддя-доповідач

Судді