Справа № 308/6100/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді Логойда І.В., за участю секретаря судового засідання Янцо М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ужгород, заяву представника позивача ОСОБА_1 , про відвід головуючої судді Логойди І.В. від участі в розгляді цивільної справи № 308/6100/23 за позовною заявою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник адвокат Турецька Євгенія Андріївна, до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю та виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, та стягнення її компенсації,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник адвокат Турецька Євгенія Андріївна, звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю та виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, та стягнення її компенсації.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.05.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження.

05.10.2023 від представника позивача адвоката Турецької Є.А. надійшла заява про відвід судді, яку мотивовано тим, що 08.05.2023р. винесена ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, в якій зазначено наступне: визначити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Також, судове засідання призначене на 07 червня 2023 року о 09 год. 20 хв. у приміщенні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за адресою: вул. Загорська, 53, м. Ужгород, Закарпатська область. 07.06.2023р. відповідач у судове засідання з`явилася з своїм адвокатом Готрою В.В., якому в присутності сторони позивача було надано матеріали позовної заяви. Адвокат Готра В.В. зареєстрував 07.06.2023р. заяву за № 30996, в якій зазначив, що з матеріалами справи ознайомився та попросив перенести засідання на інший термін. Наступне засідання було призначено на 20.07.2023р., але відповідачем ОСОБА_3 20.07.2023р. була подана заява до канцелярії суду за № 39168 про перенесення судового засідання у зв`язку з тим, що її адвокат Готра В.В. перебуває у довгостроковому відрядженні. 21.09.2023р. адвокатом Печунка В.О. до суду було відзив на позов та зустрічну позовну заяву з пропуском строків більше ніж на 4 місяці. В клопотанні про поновлення строків, як і відзиві, так і у зустрічній позовній заяві, сторона відповідача посилається на те, що нібито відповідач перебувала за межами області для лікування дитини ОСОБА_4 . 04.10.2023р. стороною позивача було подане клопотання з вимогами про відмову в поновленні строків як по відзиву, так і по зустрічній позовній заяві, оскільки стороною відповідача не подано жодних доказів поважності пропуску строків, а стороною позивача до зазначеного клопотання додано довідку з садочку, який відвідує ОСОБА_5 , про те, що ОСОБА_6 з травня по вересень 2023 року була відсутня всього 17 днів, а саме: з 18 по 26 травня по причині вітряної віспи та з 12 по 19 вересня - по причині ГРВІ. Тобто зазначений документ спростовує твердження відповідача про перебування з дитиною за межами області, оскільки дитина не пропускала відвідування садочку. 05.10.2023р. суддя Логойда В.І. в судовому засіданні процесуальною ухвалою поновила строки на подання відзиву та зустрічної позовної заяви з підстав відсутності у відповідача юридичних знань, що підтверджується звукозаписом судового засідання. Суддя Логойда І.В. під час розгляду справи допустила грубі порушення норм та принципів процесуального права, а саме: поновила строки на подання відзиву та зустрічної позовної заяви без обґрунтування поважності пропуску строків для відповідача, яка мала адвоката, отримала 07.06.2023р. матеріали справи для ознайомлення і пропустила 4 місяці для подання відзиву та зустрічної позовної заяви. Крім того, в судовому засідання 05.10.2023р. суддя Логойда І.В. надала час для підготовки відзиву до зустрічної позовної заяви, хоча в порушення ст. 193 ЦПК не винесла ухвалу об`єднання вимог за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом та не здійснила перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

У відповідності до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи, а тому в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши заяву про відвід, перевіривши її доводи, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, виходячи з наступного.

Порядок вирішення заявленого відводу судді визначений статтею 40 ЦПК України.

Частиною другою статті 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Підстави для відводу судді визначені статтями 36, 37 ЦПК України.

Так, зокрема, пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За змістом положень ст. 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку

Згідно ст. 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

У відповідності до ст. 9 Конституції України, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є частиною національного законодавства і підлягає застосуванню.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року №3477-ІV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

У справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При здійсненні правосуддя судді незалежні і керуються верховенством права (ч. 1 ст. 129 Конституції України, ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

За п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. У контексті незалежності у рамках судових органів за положеннями Принципу I (2)(d) - «судді не повинні нести обов`язок звітування по суті розглянутих ними справ перед будь-ким поза судовою системою», а «звіти» по суті справи, навіть перед іншими членами судової системи не сумісні з особистою незалежністю (п. 67 вищенаведеного висновку); водночас, згідно з Рекомендацією N R (94) 12, Принцип I (2)(a)(i) передбачає, що «рішення суддів не повинні бути предметом перегляду поза процедурами оскарження, як це передбачено законом».

Обставини, на які посилається позивач, як на підстави відводу судді Логойди І.В., то на переконання суду такі ґрунтуються лише на припущеннях та суб`єктивній думці представника позивача та не можуть бути підставою для відводу судді.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді у результаті розгляду даної цивільної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді при розгляді цієї справи, з доводів заяви про відвід не вбачається.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Враховуючи наведені вище норми процесуального закону те, що заява представника позивача ОСОБА_1 про відвід судді надійшла до суду раніше, ніж за три робочі дні до наступного засідання, суд вважає її необґрунтованою, відтак у відповідності до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 40, 41 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Логойди І.В. від участі в розгляді цивільної справи № 308/6100/23 за позовною заявою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник адвокат Турецька Євгенія Андріївна, до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю та виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, та стягнення її компенсації визнати необґрунтованою.

Передати цивільну справу № 308/6100/23 до канцелярії Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області для визначення судді у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу, для вирішення питання про відвід судді Логойди І.В.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області І.В. Логойда