Справа № 296/8491/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" вересня 2023 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі: головуючого судді Шкирі В. М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на своє утримання,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини всіх видів доходів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову

Також, позивач зазначає, що вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і позбавлена можливості працювати та забезпечувати себе та дитину належним чином. Просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі частини місячного доходу відповідача до досягнення сином трьох років.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що 19.08.2017 року вона та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який зареєстрований Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №1647.

Від вказаного шлюбу сторони мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В березні 2022 року у зв`язку з військовими діями відповідач був мобілізований і проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 .

Позивач з дитиною проживає у АДРЕСА_2 , перебуває у безоплатній відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, однак перебуває у скрутному матеріальному становищі, оскільки соціальна допомога незначна. Усі обов`язки по утриманні дитини позивачка несе самостійно. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, у її вихованні участі не приймає.

На думку позивача, дитині має бути забезпечений належний рівень життя необхідний для їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, який остання не зможе забезпечити самостійно, а тому просить стягувати з батька дитини аліменти на її утримання у розмірі частки від всіх видів доходів відповідача але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та на своє утримання.

01.09.2023 ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

12.09.2023 на адресу суду відповідачем подано відзив на позовну заяву, зі змісту якого останній позовні вимоги визнав частково, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини та погоджується на стягнення з нього аліментів на утримання дружини в розмірі 1/6 частини.

15.09.2023 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якому позивач не погоджується зі стягненням на її утримання 1/6 частини доходів відповідача

28.09.2023 позивач надав заяву в якій вказує, що погоджується з відзивом відповідача та просить стягувати з нього на її утримання 1/6 частину від його доходів .

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Верховний Суд у постановах від 13 листопада 2020 року у справі № 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) зазначив, що якщо сторони чи їх представники, чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони чи її представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні

Суд вважає, що наявних у справі матеріалів у цій справі, достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, та не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті

У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 19.08.2017, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ), 19.08.2017 року укладено шлюб, який зареєстрований у Житомирському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №1647 (а.с. 8).

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Позивачка разом з дитиною зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , про що свідчить довідка про реєстрацію місця проживання особи Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради №10-14/13032 від 08.09.2021 (а.с. 10) та Інформація про реєстрацію місця проживання особи за відомостями Управляня ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради (а.с. 11).

Таким чином суд встановив, що між сторонами існує спір з приводу утримання дитини, та дружини до досягнення дитиною трьох років, що регулюється нормами Сімейного Кодексу України.

Щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд зазначає наступне.

Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі Конвенція про права дитини), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України).

Положеннями частини першої статті 182 СК України у редакції, чинній на час виникнення та існування спірних правовідносин, визначено коло обставин, які суд враховує при визначенні розміру аліментів: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (частина друга статті 182 СК України).

12.09.2023 на адресу суду відповідачем подано відзив на позовну заяву, зі змісту якого останній позовні вимоги в частині стягнення аліментів на дитину в розмірі частини всіх видів доходів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову.

Згідно п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), а відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу;

Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідач позов визнає, про що, через канцелярію суду подано заяву 12.09.2023, яка зареєстрована під № 30448.

Суд вважає, що визнання позову не суперечить чинному законодавству, а тому суд приймає визнання позову та приймає рішення про задоволення позову в цій частині.

Щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, то суд виходить з наступного

Відповідно до ч.2, ч.4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Особливість такого утримання полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Судом встановлено, що спільна дитина сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом матір`ю, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. У зв`язку з доглядом за дитиною, якій три роки виповниться 06.07.2025, позивач не має змоги працювати та при цьому утримувати себе й дитину.

Відповідач в своїх запереченнях вказав, що він має змогу надавати утримання дружині в розмірі 1/6 частки від свого доходу.

До початку судового розгляду позивач подала заяву до суду, що вона погоджується з доводами відповідача та просить стягувати з нього 1/6 частину від його доходів до досягнення дитиною трьох років.

З огляду на викладене суд вважає за необхідне задовільнити позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходів) платника аліментів щомісячно, починаючи з 31.08.2023 і до досягнення їх сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно з п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно п.3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

При зверненні до суду з позовними вимогами ОСОБА_1 не сплачено судовий збір, оскільки вона звільнена від його сплати відповідно до п.3. ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір».

Таким чином, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір.

За дві позовні вимоги необхідно було б сплатити - 2147,20 грн., проте відповідач визнав позовні вимоги в частині стягнення аліментів на дитину та дружину, а тому на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України з нього підлягає стягненню 50% від суми судового збору, що необхідно було сплатити при подачі позову , а саме - 1073,60 грн

Керуючись ст.ст. 75, 84, 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 2, 12, 13, 18, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 354, 430 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Прийняти визнання позову ОСОБА_2 .

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на своє утримання задовільнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстраці: АДРЕСА_3 , адреса фактичного проживаня: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_3 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову з 31.08.2023 і до повноліття дитини.

Допустити до негайного виконання рішення суду в межах суми стягнення аліментів - за один місяць.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстраці: АДРЕСА_3 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_3 ) аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходів) платника аліментів щомісячно, починаючи з 31.08.2023 і до досягнення дитиною- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Допустити до негайного виконання рішення суду в межах суми стягнення аліментів - за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстраці: АДРЕСА_3 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Cуддя В. М. Шкиря