ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/359/23 Номер провадження 22-ц/814/4053/23Головуючий у 1-й інстанції Колотієвський О.О. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Дряниці Ю.В.,

суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 31 травня 2023 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину,-

в с т а н о в и в :

У березні 2023 року ОСОБА_2 звернулась до суду із даним позовом. Вказувала, що 18 листопада 2011 року між нею та ОСОБА_1 укладено шлюб у Білецьківській сільській раді Кременчуцького району. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. У лютому місяці 2023 року у ОСОБА_3 була виявлена хвороба поллиноз. У зв`язку з хворобою дитина потребує додаткових витрат на лікування, що у загальному обсязі становить 4 447 грн. У зв`язку з наведеним просила суд стягнути половину вартості понесених витрат на лікування дитини.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 31 травня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 2 223, 5 грн.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення оскаржив відповідач, який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення, ухваливши нове, яким відмовити у задоволенні позову. Вказує, що позивачем не доведено, що відповідач відмовився надавати відповідну допомогу на лікування дитини у добровільному порядку. Також зазначає, що позивачем було безпідставно отримано діагностичні та лікувальні послуги у приватному медичному закладі, які вимагають відповідних матеріальних витрат.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з підстав, передбачених ст. 375 ЦПК України.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином сторін справи - ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , який дійсно отримав медичну допомогу у зв`язку із захворюванням, на оплату якої витрачено кошти у розмірі 4 447 грн.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з рівності прав та обов`язків матері і батька щодо дитини, тому прийшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача половини понесених додаткових витрат на лікування дитини.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України ( стаття 8 Закону «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 141 СК мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з частиною 2 статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з вимогами частин 1,2 статті 185 СК той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Встановивши наявність у позивача, з якою проживає малолітня дитина, особливих обставин у додаткових витратах, зумовлених хворобою дитини, суд першої інстанції з урахуванням обставин, що мають істотне значення, дійшов правомірного висновку про наявність передбачених законом підстав для стягнення з відповідача на користь позивача половини понесених позивачем додаткових витрат на отримані медичні послуги, пов`язані із захворюванням дитини.

Приведені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

Доводи апеляційної скарги щодо безпідставності надання медичної допомоги у приватному медичному закладі, були предметом розгляду судом першої інстанції та їм надана належна правова оцінка, з огляду на ту обставину, що законом визначено право кожної особи на вибір закладу охорони здоров`я для отримання кваліфікованої медичної допомоги, тому вибір позивачем приватного закладу охорони здоров`я не вимагає попереднього погодження з відповідачем, однак, породжує обов`язок для обох батьків сплатити надані медичні послуги у рівних частинах.

Твердження відповідача, що ним також було витрачено кошти на ліки для дитини не спростовують обов`язок нести у рівних частинах відповідні додаткові витрати на дитину, понесені позивачем.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції. Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону і підстав для його скасування колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 381, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 31 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з часу її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Ю. В. Дряниця

Судді Л. І. Пилипчук

О. В. Чумак