Справа №442/6329/23
Провадження №2/442/1281/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Нагірної О.Б.,

за участю секретаря судового засідання Голяк В.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дрогобичі в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 442/6329/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання ідеальних часток та визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визначити, що частка померлої ОСОБА_4 в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,0252 га, кадастровий номер :01:002:0018 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 , становить ідеальну частку земельної ділянки.

В обґрунтування позову покликається на те, що є дочкою ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті матері залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка загальною площею 0,252 га, кадастровий номер :01:002:0018, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Дана земельна ділянка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

З метою оформлення своїх спадкових прав звернулась до нотаріуса. Як вбачається із постанови приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій , згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку моїй матері, мені та відповідачам вказана земельна ділянки належать на праві спільної власності без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). На цій підставі приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Лютик Р.В. відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану у праві спільної сумісної власності земельну ділянку, про що видала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Таким чином, у зв`язку з відсутністю визначених часток спадкодавця в нерухомому майні позивач не може набути право власності на це майно в порядку спадкування та оформити його в нотаріуса.

В підготовче судове засідання позивачка не з`явилася, подала суду заяву, в якій просить справу слухати за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідачі в підготовче судове засідання не з`явилися, подавши суду заяви про проведення розгляду справи без їх участі, позов визнають.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно з положеннями ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому.

Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Що стосується існуючої в співвласника правомочності розпорядження спільним майном, то вони передбачені в ст. ст. 364, 367 ЦК України як способи реалізації цієї правомочності.

Частиною 1 ст. 357 ЦК України встановлено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_4 .

Як вбачається з копії Державного акту на про власності на земельну ділянку серія ЯИ № 166808, виданим управлінням Держкомзему у місті Дрогобич Львівської області на підставі рішення Дрогобицької міської ради 20 сесії 5 скликання № 664 від 16.07.2008 рокуземельна ділянка загальною площею 0,252 га, кадастровий номер :01:002:0018, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отже, за життя померлій на праві спільної власності належала частка у спірному майні, однак така не була виділена. Після іі смерті спадкоємцем першої черги за законом є позивачка, оскільки є дочкою спадкодавеці.

Позивачка зверталася до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Лутик Р.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Однак, нотаріусом видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у спадковому майні не визначено частки.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Згідно ч. 2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного з співмешканців у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між сторонами, законом або рішенням суду. Отже, усім співвласникам належить по 1/4 частки кожному.

Нормою ст. 372 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч.1 ст.355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Нормою ч.1 ст.368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Таким чином, оскільки встановлено, що позивачка є спадкоємцем за законом, але з наведених вище причин не може оформити право власності на вказане майно, позов слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 247, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України,ст.ст. 11, 15, 16, 182, 392, 1296, 1297 ЦК України, суд

ухвалив:

позов задоволити.

Визначити, що частка померлої ОСОБА_4 в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,0252 га, кадастровий номер :01:002:0018 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 , становить ідеальну частку земельної ділянки.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Нагірна О.Б.