Справа № 953/6093/23
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2023 року м. Харків
Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - Муратової С.О.,
за участю секретаря - Юхно Є.С.,
встановив:
В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, зокрема, що відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та являється споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, облік нарахувань та оплат за які здійснюються за абонентським особовим рахунком № НОМЕР_1 .
В порушення обов`язку щодо своєчасної оплати наданих послуг з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення, передбаченого п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV, ст. 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», п.п. 18, 30 Правил № 630 відповідачі неналежним чином виконували зобов`язання з оплати наданих послуг.
На момент подання позовної заяви відповідачі не здійснили жодних заходів до повного погашення заборгованості.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Таким чином, до 24.02.2022 відповідачу нараховано 769 грн. 03 коп. суми інфляційних витрат за час прострочення виконання грошового зобов`язання та 273 грн. 66 коп. три проценти річних від простроченої суми.
Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 21.07.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній справі; розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, із призначенням у судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 26).
Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до канцелярії суду 16.08.2023 надійшла заява представника КП «Харківводоканал» Кучебо Т.В., в якій вона просить цивільну справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 30).
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, причину неявки суду не повідомив, повідомлявся належним чином про час і місце судового розгляду справи.
Судом на адресу відповідача неодноразово направлялись судові повістки про необхідність їх явки в судове засідання (а.с. 33, 34), проте, поштові повідомлення повернуті на адресу суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов, зокрема: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду, суд, відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Судом встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2 , відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Також в матеріалах справи містяться інформаційні довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова, сформовано на електронний запит суду, згідно якого ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 25). Тобто відповідач є споживачем послуг централізованого водопостачання та водовідведення, які надає КП "Харківводоканал" відповідно до ліцензії.
Наявними у справі доказами встановлено, що між позивачем та відповідачами фактично склалися правовідносини з приводу надання послуг по водовідведенню та водопостачанню в будинку, де знаходиться квартира відповідачів.
У Правилах надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», установлено, що договір про надання послуг укладається між виконавцем послуг і споживачем.
Відсутність укладеного договору не звільняє споживачів від сплати за фактично надані послуги.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.
Згідно п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.
Несплата боргу призводить до погіршення стану комунальних мереж централізованого водопостачання та водовідведення, погіршує можливості щодо забезпечення екологічного добробуту міста і негативно впливає на впровадження природоохоронних заходів.
Проживаючи у багатоквартирному будинку, відповідач користується житлово-комунальними послугами, які надаються позивачем. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» суб`єктами відносин у сфері питної води та питного водопостачання є споживачі питної води.
Статтею 22 цього Закону передбачено, що споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів та послуги централізованого водопостачання і водовідведення.
Як передбачено ст. ст. 67, 68 ЖК України, плата за комунальні послуги стягується крім квартирної плати по затвердженим у встановленому законом порядку тарифам і повинна вчасно вноситися споживачем - наймачем і членами його родини, які на підставі ч.1 ст. 64 ЖК України, користуються нарівні з наймачем всіма правами й несуть разом з ними солідарну майнову відповідальність по зобов`язаннях, що випливає з договору житлового наймання.
Як вбачається з розрахунку, наданого КП «Харківводоконал» відповідачами не була сплачена сума заборгованості за отримані послуги водопостачання та водовідведення, яка на час розгляду справи не погашена.
Згідно наданого позивачем розрахунку суми заборгованості по особистому рахунку НОМЕР_1 відкритому на ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , відповідачу нарахована заборгованість у загальному розмірі за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.10.2015 по 31.01.2022 у розмірі 6186,54 грн., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.10.2015 по 31.01.2022 у розмірі 4389,68 грн. (а.с. 3-7). Наданими послугами водопостачання та водовідведення відповідачі користувалися, зі скаргами у зв`язку із ненаданням послуг не зверталися.
Крім того, відповідачами не було надано будь - яких доказів, які свідчать про те, що позивач не надає такі послуги або інших доказів, що спростовують твердження позивача.
У випадку небажання сплачувати послуги водопостачання та водовідведення, відповідачі не були позбавлені можливості відмовитись від цієї послуги КП «Харківводоканал», однак не скористалися даною можливістю та не зверталися до позивача з будь-якими заявами щодо якості надання послуг водопостачання або відключення від постачання води. Доказів на підтвердження того, що відповідач не користувався послугами КП «Харківводоканал» суду не надано.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
На підставі ст. 625 ЦК України позивачем за прострочення виконання грошового зобов`язання на основну суму були нараховані інфляційні витрати 769,03 грн.; 3% річних від простроченої суми 273,66 грн. (а.с. 8-9), дані вимоги відповідають чинному законодавству та підлягають задоволенню.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 21.07.2023 відстрочено Комунальному підприємству «Харківводоканал» сплату судового збору до ухвалення судового рішення (а.с. 26-27).
Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, з відповідачів на користь держави слід стягнути судовий збір.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 268, 280-284, 289 ЦПК України, ст.ст. 4, 5, 625 ЦК України, ст.ст. 64, 67, 68 ЖК України, суд, -
Позовні вимоги Комунального підприємства «Харківводоканал» - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 коп.
Заочне рішення може бути оскаржено у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).
Суддя С.О. Муратова