Справа № 944/3157/23
Провадження №2/944/925/23
УХВАЛА

17.10.2023 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області

в складі головуючого судді Поворозник Д.Б.,

з участю секретаря судових засідань Климейко Л.Г.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Стархоцької О.Я.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові клопотання представника відповідачаОСОБА_2 про закриття провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

15 травня 2023 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просить: визнати протиправним та скасувати наказ Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Львівській області № 273-к від 11 квітня 2023 року, яким вирішено звільнити її у зв`язку з скороченням чисельності і штату працівників на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України; поновити її в Головному управління Пенсійного фонду України у Львівській області на посаді ,аналогічній або рівнозначній тій, з якої її було звільнено; стягнути з відповідача на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу, а саме з 19 квітня 2023 року до дня поновлення на посаді, виходячи з розрахунку її середньоденної заробітної плати в розмірі 252,73 грн.

Ухвалою судді від 17 травня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

26 травня 2023 року представник відповідача ОСОБА_2 подала клопотання про закриття провадження у справі.

Клопотання мотивував тим, що відповідно до ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом. З 01 січня 2023 набрав чинності Закон України від 21 вересня 2022 року № 2620-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яким Закон № 1105 в редакції Закону № 2620- IX викладено в новій редакції та водночас внесені зміни та доповнення до Закону України від 09 липня 2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Частиною 1 статті 4 Закону № 1105-XIV (в редакції Закону № 2620-IX) встановлено, що уповноваженим органом управління в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку є Пенсійний фонд. Відповідно до п. 2 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1105-XIV (в редакції Закону № 2620-ІХ) встановлено припинити Фонд соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду, реорганізувавши їх шляхом приєднання до Пенсійного фонду України з 01 січня 2023 року. Пенсійний фонд України та його територіальні органи є правонаступниками Фонду соціального страхування України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції Фонду та їх відділень. В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 27 квітня 2023 року за № 18 внесено запис про припинення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області. 01 травня 2016 року набув чинності Закон України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу», відповідно до преамбули якого він визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях. Закон № 889-VIII регулює відносини, що виникають у зв`язку зі вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 889-VIII державна служба це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави. Згідно із ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно - правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. Однак, на відміну від ЦПК України, норми КАС України чітко передбачено категорію справ, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства. Так, ч. 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг. Частиною 1 статті 20 КАС України визначено перелік, які справи підсудні місцевим загальним судам, як адміністративним судам. Відповідно до ч. 2 ст. 20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою та третьою цієї статті. Пунктом 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280, передбачено, що Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Пунктом 1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 21 грудня 2022 року № 28-2, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 20 січня 2023 року за № 124/39180) головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі є територіальними органами Пенсійного фонду України. Таким чином, з врахуванням того, що відповідач є суб`єктом владних повноважень, спір про поновлення на роботі підлягає розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

13 червня 2023 року представник позивача ОСОБА_1 подала заперечення на клопотання про закриття провадження у справі, в якому просила відмовити у задоволенні цього клопотання.

Заперечення обґрунтовує тим, що у даній справі позов було пред`явлено з вимогами про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення позивача з посади виконуючої обов`язки начальника Яворівського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області, у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завдання адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішенню судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Як вбачається зі змісту КАС України, публічно-правовий спір це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владної повноважень або іншої особи. Таким чином, до справ адміністративної юрисдикції віднесені публічно-правові спори ознакою яких є не лише спеціальний суб`єктний склад, але і підстава виникнення. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 у справі № 757/15346/18-ц дано тлумачення терміну публічно-владні управлінські функції. У розумінні п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України термін публічно означає, що такі функції суб`єкта спрямовані на задоволення публічного інтересу, тоді як зміст поняття владні полягає в наявності у суб`єкта повноважень застосовувати надану йому владу, за допомогою якої впливати на розвиток правовідносин. Управлінські функції - це основні напрямки діяльності органу влади, його посадової чи службової особи або іншого уповноваженого суб`єкта, спрямовані на управління діяльністю підлеглого суб`єкта. Згідно з п. 2 ч. 1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби. Відповідно до п. 17 ч.1 ст. 4 КАС України публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування. Стаття 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (в редакції, що діяла до 01 січня 2023 року) визначала, що Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом. Фонд є некомерційною самоврядною організацією, що діє на підставі статуту, який затверджується його правлінням. Фонд, якщо інше не передбачено законами України, не може займатися іншою діяльністю, крім тієї, для якої його створено, та використовувати свої кошти на цілі, не пов`язані з цією діяльністю. Кошти Фонду не включаються до складу Державного бюджету України та використовуються тільки за цільовим призначенням. При цьому, питання реорганізації Фонду, його управлінь, подальшого приєднання до Пенсійного фонду України, який є центральним органом виконавчої влади, не впливає на правову природу правовідносин щодо перебування позивача на посаді та звільнення з неї в управлінні Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області, та не може розглядатись судом як перебування на публічній службі. Таким чином, видача наказу про звільнення позивача не є реалізацією уповноваженими особами Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області публічно-владних управлінських функцій, та не було спрямовано на задоволення публічного інтересу, а є суто трудовими відносинами працівника та роботодавця. Крім того, відсутність у ФССУ, як самоврядної організації, правового статусу державного органу, установи й організації, та інших ознак, визначених п. 17 ч. 1 КАС України, свідчить про неможливу кваліфікацію діяльності (роботи) позивача в Управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області як публічної служби. Відтак, усі доводи щодо розгляду даної справи в межах адміністративного судочинства є безпідставними. Більше того, при зверненні позивачів з аналогічними підставами та предметом позову до окружних адміністративних судів, останні відмовляли у відкритті провадження.

Оцінивши доводи клопотання та заперечення на нього, заслухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно із ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до визначень, які надано у п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Отже, до справ адміністративної юрисдикції віднесені публічно-правові спори, ознакою яких є не лише спеціальний суб`єктний склад, але і підстава виникнення (з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень публічно-владних управлінських функцій, причому такі функції суб`єкт повинен виконувати саме у тих правовідносинах, в яких виник спір).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 757/15346/18-ц надано тлумачення терміну публічно-владні управлінські функції, а саме розумінні п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України термін публічно означає, що такі функції суб`єкта спрямовані на задоволення публічного інтересу, тоді як зміст поняття владні полягає в наявності у суб`єкта повноважень застосовувати надану йому владу, за допомогою якої впливати на розвиток правовідносин. Управлінські функції це основні напрямки діяльності органу влади, його посадової чи службової особи або іншого уповноваженого суб`єкта, спрямовані на управління діяльністю підлеглого суб`єкта.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Стаття 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (в редакції, що діяла до 01 січня 2023 року) містила такі визначення: Фонд соціального страхування України (Фонд) є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом. Фонд є некомерційною самоврядною організацією, що діє на підставі статуту, який затверджується його правлінням. Фонд, якщо інше не передбачено законами України, не може займатися іншою діяльністю, крім тієї, для якої його створено, та використовувати свої кошти на цілі, не пов`язані з цією діяльністю. Кошти Фонду не включаються до складу Державного бюджету України та використовуються тільки за цільовим призначенням.

З наявних в матеріалах справи документів суд встановив, що позивачка ОСОБА_3 перед звільненням не перебувала на публічній службі, посада, яку вона обіймала, не відносилась до посад державної служби. Дану обставину в судовому засіданні підтвердила також представник відповідача.

При цьому, питання реорганізації Фонду, його управлінь, подальшого приєднання до Пенсійного фонду України, який є центральним органом виконавчої влади, не впливає на правову природу правовідносин щодо перебування позивача на посаді та звільнення з неї в управлінні Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області, та не може розглядатись судом як перебування на публічній службі, а тому, відсутні підстави для розгляду даного спору за правилами адміністративного судочинства.

Крім того, суд зазначає, що той факт що відповідачем в даній справі є Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, яке є суб`єктом владних повноважень в розумінні норм КАС України, сам по собі не є достатньою підставою для віднесення спору до категорії публічно-правового, оскільки відповідач у спірних правовідносинах не здійснював щодо позивачки жодних владних управлінських функцій, а також, як зазначено вище, між сторонами не було відносин публічної служби.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що спір, який між сторонами виник з трудових відносин, а тому такий спір має розглядатися в порядку цивільного судочинства, в зв`язку з чим у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 189, 196-198, 259-261 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про закриття провадження у справі.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний тек ст ухвали складено 23 жовтня 2023 року.

Суддя Д.Б. Поворозник