Справа № 466/2936/22
Провадження № 2/466/418/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2023року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Свірідової В.В.

з участю секретаря Журавель Н.Ю.

представника позивача адвоката Ковальчук М.Р.

представника відповідача адвоката Рудакевич Ю.Ю.

справа №466/2936/22; 2/466/418/23

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, -

встановив:

16.05.2022 ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , пред`явив в суд позовну заяву до ОСОБА_2 , який проживає за адресою АДРЕСА_2 , про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 83 767, 93 грн завданої майнової шкоди та 3000 грн витрат на проведення судової автотоварознавчої експертизи, стягнути з відповідача судові витрати, включаючи судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 01 лютого 2022 року о 17:45 год. відповідач ОСОБА_2 , керуючи електровелосипедом на перехресті вулиць Кульпарківська-Перфецького, повертаючи ліворуч на зелений сигнал світлофору, не надав переваги транспортному засобу марки «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням позивача ОСОБА_1 , який рухався у зустрічному напрямку, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль отримав механічні пошкодження. Власником транспортного засобу «Audi A6», державний номерний знак НОМЕР_3 , є ОСОБА_3 . Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 31.03.2022 у справі №466/878/22, що набрала законної сили, ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн в дохід держави.

Всього, сума шкоди, завданої позивачу становить 86 767, 93 грн, яка складається з: 83767,93 грн вартості відновлювального ремонту; 3000 грн проведення судової автотоварознавчої експертизи. Відповідачем в добровільному порядку завдана шкода не відшкодована, в зв`язку з чим позивач змушений звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. від 14.06.2022 відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого розгляду в загальному порядку (а.с.73).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 02.02.2023 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду (а.с.144).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ковальчук М.Р. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Рудакевич Ю.Ю. позовні вимоги не визнав та заперечив проти їх задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ч.1-4 ст. 77 ЦПК України).

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 01 лютого 2022 року о 17:45 год. відповідач ОСОБА_2 , керуючи електровелосипедом на перехресті вулиць Кульпарківська-Перфецького, у м.Львові, повертаючи ліворуч на зелений сигнал світлофору, не надав переваги транспортному засобу марки «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням позивача ОСОБА_1 , який рухався у зустрічному напрямку, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль отримав механічні пошкодження. Власником транспортного засобу «Audi A6», державний номерний знак НОМЕР_3 , є ОСОБА_3 ,що вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.58).

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 31.03.2022 у справі №466/878/22, що набрала законної сили, ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн в дохід держави.(а.с.8-9).

За нормою частини четвертої ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Частиною шостою цієї ж статті визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

При дорожньо-транспортній пригоді транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

При цьому, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб (ч.1 ст.1187 ЦК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Статті 1187, 1188 ЦК України відносяться до спеціальних деліктів, які передбачають особливості суб`єктного складу відповідальних осіб (коли обов`язок відшкодування шкоди покладається не на безпосереднього заподіювача, а на іншу вказану у законі особу - власника джерела підвищеної небезпеки) та встановлюють покладення відповідальності за завдання шкоди незалежно від вини заподіювача.

Положення частини першої статті 1188 ЦК України про застосування принципу вини у разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки не скасовує попереднього правила про відповідальність саме власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки (частина друга статті 1187 ЦК України).

Тобто нормами ч. 2 ст. 1187 ЦК України визначено особливого суб`єкта, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, це є його законний володілець.

Юридична ознака володільця полягає в тому, що володільцем визнається тільки та особа, яка на відповідних правових підставах володіє об`єктом, діяльність з яким створює підвищену небезпеку.

Згідно з коментованою ст.1187 ЦК України особливість правил відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, полягає в наявності лише трьох підстав для виникнення відповідальності: а) наявність шкоди; б) протиправна дія заподіювача шкоди; в) наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Вина заподіювача шкоди не вимагається. Тобто особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає й за випадкове її завдання (без вини). Відповідальність такої особи поширюється до межі непереборної сили. Тому її називають підвищеною.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки покладається на володільця джерела.

Правила ч. 2 ст. 1187 ЦК України вказують на дві ознаки володільця джерела підвищеної небезпеки - юридичну і матеріальну. Так, за юридичною ознакою володільцем визнається тільки та особа, яка володіє певним правом по відношенню до джерела підвищеної небезпеки. Таким правом може бути право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо. Згідно з матеріальною ознакою володільцем визнається той власник або інший титульний володілець джерела підвищеної небезпеки, який одночасно фактично його використовує, зберігає або утримує.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України).

Підставами відшкодування шкоди за цим деліктом є: а) наявність шкоди; б) протиправна дія заподіювача шкоди; в) наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Вина заподіювача шкоди не вимагається. Тобто особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає й за випадкове її завдання (незалежно від вини).

Судом встановлено, що відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи від 22.04.2022 звіту вартість відновлювального ремонту автомобіля «Audi A6», державний номерний знак НОМЕР_3 , з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу його складових становить 83 767, 93 грн. (а.с.12-39).

Крім цього, зважаючи на наявність причинно-наслідкового зв`язку між неправомірними діями відповідача в частині завдання позивачу шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та необхідності визначення дійсного розміру шкоди позивач поніс додаткові витрати, пов`язані із оплатою роботи експерта за проведення експертного автотоварознавчого дослідження визначення вартості матеріальних збитків у розмірі 3000 грн. Так, за проведення означеної експертизи на підставі Договору №12 про виконання судової експертизи від 12.04.2022 позивачем було сплачено 3000 грн, що підтверджується квитанцією №9265-8600-2482-9558 від 12.04.2022 (а.с.56).

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі вищевикладеного, виходячи з принципів правової визначеності та рівності прав усіх учасників цивільно-правових відносин, закріплених в частині 1 статті 1 Цивільного кодексу України, суд приходить до висновку, що оскільки, відповідач ОСОБА_2 керував електровелосипедом та вчинив дорожньо- транспортну пригоду, чим заподіяв збитки позивачу, з нього слід стягнути на користь позивача вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу у розмірі 83 767,93рн., та 3000,00грн. витрат за проведення судової автотоварознавчої експертизи.

В силу вимог ч.8 ст.141 ЦПК України, представник позивача в судовому засіданні до закінчення судових дебатів зробив заяву про надання доказів про понесені витрати на правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

Судові витрати, зокрема сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір з відповідача не підлягає до стягнення, оскільки він є інвалідом 2 групи з дитинства.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 )- 83 767, 93 грн (вісімдесят три тисячі сімсот шістдесят сім грн.97 коп.) завданої майнової шкоди та 3000 грн (три тисячі грн.) витрат на проведення судової автотоварознавчої експертизи.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення складено 09.10.2023.

Суддя В. В. Свірідова