Справа № 463/2774/23 Головуючий у 1 інстанції: Рудаков Д. І.
Провадження № 22-ц/811/1768/23 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Суди В.І.

з участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 24 травня 2023 року,-

ВСТАНОВИВ:

у квітні 2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на рішення (дії) державного виконавця.

В обґрунтування скарги покликається на те, що ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 17 червня 2022 року затверджено мирову угоду між нею та ОСОБА_3 , умовами якої передбачено в тому числі, що розмір аліментів підлягає щорічній індексації відповідно до закону, а також зобов`язання сторін у рівних частинах брати участь у додаткових витратах на утримання дітей. Постановою старшого державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хандія В.М. від 11 квітня 2023 року відкрито виконавче провадження № 71524446 про примусове виконання ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 17 червня 2022 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_1 суми індексації аліментів та половини витрат на утримання дитини в розмірі 14 721,21 грн. Постановою старшого державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хандія В.М. від 11 квітня 2023 року в межах виконавчого провадження № 71524446 накладено арешт на кошти боржника. Постановою старшого державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хандія В.М. від 11 квітня 2023 року в межах виконавчого провадження № 71524446 накладено арешт на майно боржника.

Стверджує, що вищезазначені рішення (дії) державного виконавця є неправомірними та порушують його права, оскільки розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, не відноситься до об`єктів індексації грошових доходів населення.

Зазначає, що індексація доходів проводиться лише у разі, якщо величина індексу споживчих цін перевищує 103 %, починаючи з місяця, в якому величина індексу споживчих цін перевищила цей поріг і подальша зміна розміру індексації відбувається у разі, якщо індекс споживчих цін наростаючим підсумком знову перевищить поріг індексації.

Вказує, що з липня 2022 року величина індексу споживчих цін жодного разу не перевищила поріг індексації у 103 %, а відтак, подальша зміна розміру індексації внаслідок перевищення порогу індексації неможлива.

Вважає, що понесені стягувачем витрати на оплату крапель очних, порошку фервекс, порошку німесил, лінз з оправою, консультації спеціаліста не викликані особливими обставинами, а відтак, не є додатковими витратами у розумінні вимог Сімейного кодексу України та охоплюються розміром аліментів, що стягуються на утримання дитини.

Наголошує, що примусове стягнення додаткових витрат з платника аліментів на підставі звернення стягувача без вирішення цього питання судом, суперечить вимогам закону, тому у державного виконавця відсутні повноваження на власний розсуд визначати розмір участі кожного з батьків у додаткових витратах, а укладена між сторонами мирова угода не містить особливих умов щодо стягнення усіх без виключення заявлених стягувачем додаткових витрат.

З наведених підстав просить:

-визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хандія Василя Михайловича з відкриття виконавчого провадження № 71524446 про примусове виконання ухвали № 463/1008/22, виданої 17 червня 2022 року Личаківським районним судом м. Львова про стягнення зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми індексації аліментів та половини додаткових витрат на утримання дитини в розмірі 14 721,21 грн.;

-скасувати постанову старшого державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хандія Василя Михайловича від 11 квітня 2023 року провідкриття виконавчого провадження № 71524446 про примусове виконання ухвали № 463/1008/22, виданої 17 червня 2022 року Личаківським районним судом м. Львова про стягнення зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми індексації аліментів та половини додаткових витрат на утримання дитини в розмірі 14 721,21 грн.;

-скасувати постанову старшого державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хандія Василя Михайловича від 11 квітня 2023 року проарешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 71524446;

-скасувати постанову старшого державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хандія Василя Михайловича від 11 квітня 2023 року проарешт майна боржника у виконавчому провадженні № 71524446;

-стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_3 10 000 грн. витрат на правничу допомогу.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 24 травня 2023 скаргу задоволено частково.

Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хандія Василя Михайловича з відкриття виконавчого провадження №71524446 про примусове виконання ухвали № 463/1008/22, виданої 17.06.2022 Личаківським районним судом м. Львова про стягнення зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми індексації аліментів та половини додаткових витрат на утримання дитини у розмірі 14 721.21 грн.

Скасовано постанову від 11.04.2023 старшого державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хандія Василя Михайловича про відкриття виконавчого провадження №71524446 про примусове виконання ухвали № 463/1008/22, виданої 17.06.2022 Личаківським районним судом м. Львова про стягнення зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми індексації аліментів та половини додаткових витрат на утримання дитини у розмірі 14 721,21 грн.

Скасовано постанову від 11.04.2023 старшого державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хандія Василя Михайловича про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №71524446.

Скасовано постанову від 11.04.2023 старшого державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хандія В.М. про арешт майна боржника у виконавчому провадженні №71524446.

В решті - відмовлено.

Ухвалу суду в частині задоволення скарги оскаржила ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду в цій частині є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, яка здійснюється з місяця, у якому призначено аліменти. Зазначає що аліменти стягуються з боржника щомісячно, починаючи з 01 лютого 2022 року і до досягнення ними повноліття, відтак, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів повинно здійснюватися з лютого 2022 року. Вважає, що розрахунок індексації аліментів розпочинається не тоді, коли в якомусь окремому місяці індекс споживчих цін перевищив поріг індексації у 103 %, а тоді, коли після призначення/присудження аліментів, індекс споживчих цін наростаючим підсумком вперше перевищив поріг індексації у розмірі 103 %. Вказує, що вперше приріст індексу споживчих цін перевищив поріг індексації у розмірі 103 відсотки у березні 2022 року, а в подальшому перевищення індексу інфляції відбувалося у квітні 2022 року, у червні 2022 року, у вересні 2022 року та у листопаді 2022 року, у зв`язку з чим загальна сума індексації аліментів за період з лютого 2022 року по січень 2023 року становить 9 188,40 грн. Наголошує, що державний виконавець не визначав на свій власний розсуд розмір участі кожного з батьків у додаткових витратах, оскільки його визначено пунктом 6 мирової угоди, затвердженої ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 17 червня 2022 року, і такий становить половину додаткових витрат. Звертає увагу, що після набрання законної сили ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 17 червня 2022 року вона понесла додаткові витрати, пов`язані з лікуваннях захворювань дітей в розмірі 7465,63 грн., половина з яких становить 3732,81 грн., та навчальні посібники для розвитку дітей за програмою науково-педагогічного проекту «Інтелект Україна» в розмірі 3600 грн., половина з яких становить 1800 грн. На думку апелянта, чинним законодавством не передбачено обов`язку стягувача звернутися до суду для вирішення питання про примусове стягнення додаткових витрат на дитину, які передбачені мировою угодою, перед зверненням до органів примусового виконання рішень у випадку невиконання боржником умов мирової угоди. З наведених підстав просить ухвалу суду в частині задоволення скарги скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги, а в іншій частині щодо розподілу судових витрат ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Задовольняючи частково скаргу ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив з того, що розмір аліментів підлягає індексації після постановлення судом ухвали про затвердження мирової угоди, тобто, після 17.06.2022 року, а оскільки індекс споживчих цін після 17.06.2022 року не перевищив 103%, то розмір аліментів не підлягає індексації. Щодо стягнення компенсації понесених додаткових витрат, то у державного виконавця відсутні повноваження на свій розсуд визначати розміру участі кожного з батьків у додаткових витратах, встановлювати факт понесення додаткових витрат, та визначати, які саме витрати є додатковими витратами, що не охоплюються самими аліментами.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.

Згідно ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ст. 448 ЦПК України).

За ст. 451 цього Кодексу у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених Законом України «Про виконавче провадження» випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», (ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Крім того, державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому повноваження у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом України «Про виконавче провадження».

Окрім того, згідно з п. п. 6, 7 ч. 3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Згідно зі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до частини 2 статті 208 ЦПК України ухвала пор затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з частиною 3 статті 208 ЦПК України у разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 17.06.2022 затверджено мирову угоду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів. Так мирова угода сторін, зокрема, містить наступні умови: на основі взаємних домовленостей та уступок Сторони погоджують та визнають за ОСОБА_3 наступні зобов`язання:

- сплачувати на користь його доньки - ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 3800.00 грн. (три тисячі вісімсот гривень 00 коп.) щомісячно, починаючи з 01 лютого 2022 року та до досягнення нею повноліття.

- сплачувати на користь його сина - ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 3800.00 грн. (три тисячі вісімсот гривень 00 коп.) щомісячно, починаючи з 01 лютого 2022 року та до досягнення ним повноліття.

Визначений у попередньому пункті цієї мирової угоди розмір аліментів підлягає щорічній індексації.

Сторони погоджуються та зобов`язуються після набрання законної сили ухвалою Личаківського районного суду м. Львова про затвердження цієї мирової угоди, у рівних частинах брати участь (в т.ч. фінансову) у непов`язаних із аліментами додаткових витратах на утримання їхніх дітей - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 17.06.2022 затверджено мирову угоду, в якій зазначені, окрім вищезазначених, і інші її умови.

З постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.04.2023 року вбачається, що старшим державним виконавцем Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хандій В.М., відкрито виконавче провадження №71524446 на підставі ухвали Личаківського районного суду м. Львова №463/1008/22, виданої 17.06.2022 року про стягнення індексації аліментів та половини додаткових витрат на утримання дитини 14721.21 грн.

Разом з тим, як вбачається з ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 17.06.2022, цією ухвалою затверджено мирову угоду, яка містить загальні умови про те, що визначений у пункті 2 мирової угоди розмір аліментів підлягає щорічній індексації відповідно до закону станом на 01 січня відповідного року (пункт 3 мирової угоди) та про те, що сторони погоджуються та зобов`язуються після набрання ухвалою Личаіквського районного суду м. Львова про затвердження мирової угоди у рівних частках брати участь (в т.ч. фінансову) у непов`язаних із аліментами додаткових витратах на утримання дітей пункт 6 мирової угоди).

Саме з таким змістом пункту 3 та пункту 6 ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 17.06.2022, на виконання якої державний виконавець відкрив виконавче провадження №71524446, затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Колегія суддів звертає увагу на те, що ні в мировій угоді, ні в ухвалі Личаківського районного суду м. Львова від 17.06.2023 року про затвердження мирової угоди, не зазначено суму індексації аліментів та розмір додаткових витрат на утримання дитини, що становить 14721.21 грн., разом з тим державний виконавець оскаржуваною постановою від 11.04.2023 року відкрив виконавче провадження на виконання ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 17.06.2022 року, зазначивши у ній суму стягнення в розмірі 14721.21 грн., що включає, як зазначено у постанові державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, суму індексації та половину додаткових витрат на утримання дитини.

Державний виконавець, виносячи постанову про відкриття виконавчого провадження від 11.04.2022 року, не врахував те, що в резолютивній частині ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 17.06.2022 року не зазначено ні розміру індексації аліментів, ні розміру додаткових витрат, ні загальної їх суми в розмірі 14721.21 грн., а також те, що Личаківським районним судом м. Львова 17.06.2022 року ухвала, в резолютивній частині якої було б зазначено про стягнення суми індексації аліментів та половину додаткових витрат на утримання дитини 14721.21 грн., не постановлялась.

З врахуванням положень пунктів2, 3 статті 208 ЦПК України, колегія суддів вважає, що примусовому виконанню підлягає виконавчий документ, яким є ухвала Личаківського районного суду м. Львова від 17.06.2022 року про затвердження мирової угоди в цілому, а не окремі її умови.

А відтак, колегія суддів вважає неправомірними дії старшого державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хандія Василя Михайловича з відкриття виконавчого провадження №71524446 про примусове виконання ухвали № 463/1008/22, виданої 17.06.2022 Личаківським районним судом м. Львова про стягнення зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми індексації аліментів та половини додаткових витрат на утримання дитини у розмірі 14 721.21 грн. та вважає, що постанова від 11.04.2023 старшого державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хандія Василя Михайловича про відкриття виконавчого провадження №71524446 про примусове виконання ухвали № 463/1008/22, виданої 17.06.2022 Личаківським районним судом м. Львова про стягнення зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми індексації аліментів та половини додаткових витрат на утримання дитини у розмірі 14 721,21 грн., підлягає скасуванню.

Судом встановлено, що на виконання вимог ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» старшим державним виконавцем Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хандій В.М. при відкритті виконавчого провадження, 11.04.2023 року була винесена постанова про арешт коштів боржника та постанова про арешт майна боржника.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про неправомірність дій старшого державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хандія В.М. з відкриття виконавчого провадження №71524446 про примусове виконання ухвали № 463/1008/22, виданої 17.06.2022 Личаківським районним судом м. Львова про стягнення зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми індексації аліментів та половини додаткових витрат на утримання дитини у розмірі 14 721.21 грн. та скасування постанови від 11.04.2023 старшого державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хандія Василя Михайловича про відкриття виконавчого провадження №71524446 про примусове виконання ухвали № 463/1008/22, виданої 17.06.2022 Личаківським районним судом м. Львова про стягнення зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми індексації аліментів та половини додаткових витрат на утримання дитини у розмірі 14 721,21 грн., то постанова про арешт коштів боржника, якою накладено арештна на грошові кошти боржника ОСОБА_3 та постанова про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, які винесені старшим державним виконавцем в межах виконавчого провадження №71524446, підлягають скасуванню.

Задовольняючи частково скаргу, суд першої інстанції також зазначив, що відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Колегія суддів погоджується з висновкам суду першої інстанції про те, що передбачене законом позовне провадження для вирішення спорів про стягнення додаткових витрат пов`язане із необхідністю доказування, по-перше, факту понесення цих витрат саме на потреби дітей, по-друге, - не охоплення цих витрат самим аліментами, а відтак у державного виконавця відсутні повноваження на свій власний розсуд визначати, чи понесені витрати є додатковими витратами, а також розмір участі кожного з батьків у додаткових витратах.

Примусове стягнення додаткових витрат із платника аліментів на підставі одного лише звернення стягувача (позивача) до державного виконавця, який не наділений правом визначати належність певних витрат до додаткових, без вирішення цього питання судом, суперечить закону.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 24 травня 2023 року змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 11.10.2023 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк