Справа № 485/1127/23
Провадження №2-о/485/56/23
РІШЕННЯ

іменем України

25 жовтня 2023 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді Бодрової О.П.,

присяжних: Коваленка О.В., Моісєєвої Т.О.,

за участю секретаря судового засідання Літвінової Д.Ю.,

учасників справи: Прокопенко О.В., яка є законним представником ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, ОСОБА_3 , про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,

установив:

Короткий зміст заяви

ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просила визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безвісно відсутнім.

В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що малолітня ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є донькою ОСОБА_4 . Батько перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . У березні 2022 року батько заявника перебував у с.Любомирівка Миколаївської області у свого брата. Останній раз заявник спілкувалась з батьком 27.02.2022. 05.03.2022 близько о 12.00 годині невстановлені військовослужбовці збройних сил рф викрали батька заявника та брата ОСОБА_5 . За даним фактом внесені відомості до ЄРДР за №0000064 від 20.03.2022 за ч.2 ст.115 КК України. З того часу місце його знаходження невідоме. Заявник зазначає, що ОСОБА_1 є єдиною донькою ОСОБА_4 , а тому має право отримати пенсію у зв`язку з втратою годувальника та інші соціальні гарантії .

Позиції учасників справи

У судовому засіданні законний представник заявника підтримала заява, просила суд її задовольнити. Зазначила, що останній раз її донька спілкувалася з татом в кінці лютого 2022 року. Тато ОСОБА_1 05.03.2022 року був викрадений невстановленими військовослужбовцями збройних сил рф. За даним фактом порушено кримінальну справу. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій просила суд справу розглянути у її відсутність, не заперечувала проти задоволення заяви.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Мотиви суду

Заслухавши законного представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 , виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції /а.с.13/.

20.03.2022 внесені відомості до ЄРДР за № 0000064, з попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.1 ст.438 КК України, розпочатого за фактом того, що 05.03.2022 приблизно о 12.00 години в АДРЕСА_2 невстановлені військовослужбовці збройних сил рф викрали двох мешканців ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на теперішній час їх місце знаходження невідомо, а також з попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за п.1 ч.2 ст.115 КК України, розпочатого за фактом того, що до ВП №4 МРУП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення про те, що 05.03.2022 в с. Любомирівка Миколаївського району Миколаївської області зникли ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час місцезнаходження останніх невідомо, про що свідчить витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань /а.с.14/.

З відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 15.09.2023 вбачається, що ОСОБА_4 останній раз перетинав кордон 30.11.2020 року та 07.12.2020 повернувся до України.

З акту від 17 липня 2023 року складеного старостою Центрального старостинського округу Шевченківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області Кравченко В.В. у присутності свідків убачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично не проживає за місцем реєстрації, починаючи з 2008 року по теперішній час /а.с.8/.

Згідно п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України cуд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до ч.1ст.43ЦК України фізична особа може бути оголошена судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Частина 2цієї ж статті визначає, що уразі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а вразі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Положеннями п.7 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань розшукує осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду, ухиляються від виконання кримінального покарання, пропали безвісти, та інших осіб у випадках, визначених законом.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про оперативно - розшукову діяльність», підставами для проведення оперативно - розшукової діяльності є наявність достатньої інформації, одержаної в установленому законом порядку, що потребує перевірки за допомогою оперативно - розшукових заходів і засобів, в тому числі, осіб безвісно відсутніх.

Згідно положень ст.4 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», особа набуває статусу такої, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту внесення про неї відомостей, що містяться у заяві про факт зникнення, до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, у порядку, передбаченому цим Законом, та вважається такою, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи. Особа вважається зниклою безвісти за особливих обставин до моменту припинення її розшуку у порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

22.11.2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №225/882/17, підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою. Зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.05.2018 року у справі №225/1297/17 викладено висновок про те, що безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до ч.2 ст.43 ЦК України; наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою.

Суд звертає увагу, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі № 317/3139/15-ц).

З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, які стверджують про відсутність ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в місці його постійного проживання та відомостей про його місцезнаходження протягом одного року.

Встановлення факту визнання особи безвісно відсутньою для заявника має юридичне значення, оскільки в даному випадку існують і перешкоди у реалізації заявником прав, пов`язаних з відсутністю особи, яку заявник просить визнати безвісно відсутнім.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для визнання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 безвісно відсутнім.

Оскільки відомості до ЄРДР за фактом зникнення ОСОБА_4 були внесені 20.03.2022, а тому початком безвісної відсутності ОСОБА_4 необхідно вважати 01.04.2022.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що згідно ст.45 ЦК України, ст.309 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місце перебування цієї особи, суд, за місцем перебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою.

На підставі викладеного, ст.43 ЦК України та керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 293, 294, 305-309, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, ОСОБА_3 , про визнання фізичної особи безвісно відсутньою задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безвісно відсутнім.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 25 жовтня 2023 року.

Суддя О.П.Бодрова

Присяжні: О.В.Коваленко

Т.О.Моісєєва