СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/3244/23

пр. № 2/759/2097/23

03 жовтня 2023 року Святошинський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді П`ятничук І.В.,

при секретарі Марус А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок злочину,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 21.02.2023 року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок злочину, яким просить стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 20500,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 20100,00 грн.

Позов обґрунтований тим, що вироком Святошинського районного суду м. Києва від 27.07.2022 року встановлено, що ОСОБА_2 маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, розробила злочинний план, згідно якого створювала враження ділової людини, яка надає послуги, щодо установки пожежних систем.

Так, 10.01.2021 року приблизно об 11.05 год., ОСОБА_2 зайшла до приміщення аптеки «Аптека TAS», розташованої за адресою : м. Київ, пр. Леся Курбаса, 6-г, та повідомила, що задля установки пожежної системи та уникнення можливої пожежі працівниці аптеки ОСОБА_1 необхідно надати їй золоті прикраси та грошові кошти.

В подальшому, цього ж дня приблизно об 11 годині ОСОБА_2 , реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, під вигаданим приводом зайшла до приміщення аптеки «Аптека TAS», де в цей час перебувала ОСОБА_1 , та прослідувала до касової зони, де шляхом обману потерпілої дістала з каси грошові кошти в сумі 2500,00 грн., а також отримала, від нічого не підозрюючої про дійсні злочинні наміри, золоті прикраси, а саме: золоті сережки, вартістю 3000,00 грн.; золотий ланцюжок, вартістю 10000,00 грн.; золотий хрестик, вартістю 5000,00 грн., які забрала собі, пообіцявши при цьому ОСОБА_1 повернути їх через деякий час, з місця учинення злочину зникла, розпорядившись чужим майном належним потерплій, на власний розсуд, чим спричинила матеріальний збиток на загальну суму 20500,00 грн.

Позивач зазначає, що після вчиненого відносно неї злочину, вона зазнала душевні страждання, сором та невпевненість в собі, так як відчуває себе обманутою в такий спосіб, що дуже негативно впливає на її стан. А тому просить стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду у розмірі 20100,00 грн.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 24 березня 2023 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, оскільки перебуває в місцях позбавлення волі, відзив на позовну заяву не подала.

Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку, про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи 10.01.2021 року приблизно об 11.05год., ОСОБА_2 зайшла до приміщення аптеки «Аптека TAS», розташованої за адресою : м. Київ, пр. Леся Курбаса, 6-г, та повідомила, що задля установки пожежної системи та уникнення можливої пожежі працівниці аптеки ОСОБА_1 необхідно надати їй золоті прикраси та грошові кошти. В подальшому, цього ж дня приблизно об 11 годині ОСОБА_2 , реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, під вигаданим приводом зайшла до приміщення аптеки «Аптека TAS», де в цей час перебувала ОСОБА_1 , та прослідувала до касової зони, де шляхом обману потерпілої дістала з каси грошові кошти в сумі 2500,00 грн., а також отримала, від нічого не підозрюючої про дійсні злочинні наміри, золоті прикраси, а саме: золоті сережки, вартістю 3000,00 грн.; золотий ланцюжок, вартістю 10000,00 грн.; золотий хрестик, вартістю 5000,00 грн., які забрала собі, пообіцявши при цьому ОСОБА_1 повернути їх через деякий час, з місця учинення злочину зникла, розпорядившись чужим майном належним потерплій, на власний розсуд, чим спричинила матеріальний збиток на загальну суму 20500,00 грн.

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 27 липня 2022 року у справі 1-кп/759/1006/22 суду ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначено їй покарання у виді 3 років позбавлення волі та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі (а.с. 4-5).

Так, з вироку суду від 27 липня 2022 року вбачається, що позивача було визнано потерпілою у даному кримінальному провадженні, якому було заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 20500,00 грн.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст.82 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 та п. 8 і 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ч.7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку, передбачених законом.

В силу положень ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Доказовий процес у цивільному судочинстві має велику значимість через його важливість для вирішення кожної справи і загальнообов`язковість, оскільки без належного підтвердження необхідних обставин особа не отримає бажаного результату та не зможе повною мірою використати надані державою юрисдикційні гарантії захисту прав, свобод та інтересів осіб у разі їх порушення, невизнання або їх оспорення.

Належність та допустимість доказів визначають ст.ст. 77,78 ЦПК України.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до вироку суду від 27 липня 2022 року позивачу у зв`язку з викраденням майна було завдано матеріальну шкоди на загальну суму 20500,00 грн., яка включає в себе викрадені: грошові кошти в сумі 2500,00 грн., золоті прикраси: золоті сережки, вартістю 3000,00 грн.; золотий ланцюжок, вартістю 10000,00 грн.; золотий хрестик, вартістю 5000,00 грн.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача, матеріальної шкоди, завданої злочином, в розмірі 20500,00 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки позивачем доведено актуальність відшкодування матеріальної шкоди.

Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як роз`яснено судам в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у принижені честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зав`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

В п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Факт заподіяння моральної шкоди позивачу від дій відповідача знайшов повне підтвердження дослідженими обставинами кримінального правопорушення, зазначеними у вироку.

Суд, визначаючи розмір шкоди, виходить з вищенаведених норм, керуючись принципами рівності, поміркованості, виваженості, розумності, справедливості, визнаючи, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Тому суд вважає розмір моральної шкоди в сумі 5000,00 грн. відповідає вимогам розумності і справедливості та є спів мірним і доцільним у даному провадженні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Оскільки, в силу п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір, що відповідає положенням частини 6 статті 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок злочину- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) матеріальну шкоду завдану внаслідок злочину у розмірі 20500 грн. 00 коп., моральну шкоду у розмірі 5000 грн. 00 коп., а всього стягнути 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.

В іншій частині заявлених позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І.В. П`ятничук