Провадження № 2/761/7870/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2023 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Романишеної І.П.,

за участю секретаря Решти Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Києва за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Таскомбанк" про визнання припиненим строку дії кредитного договору, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року до суду звернувся ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) з позовом до Акціонерного товариства "Таскомбанк" (далі по тексту -відповідач) про визнання припиненим строку дії кредитного договору.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.06.2023р. матеріали позовної заяви передані судді Романишеній І.П.

Ухвалою суду від 13.06.2023р. позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

На виконання вимог ухвали суду позивач подав до суду позовну заяву у новій редакції, згідно змісту якої просив суд:

- визнати припиненим строк дії кредитного договору № від 18.05.2020р. про надання позивачу кредиту в сумі 81 000 грн., строком користування - 62 місяці, з припиненням права кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, починаючи з 07.11.2022р.

В обґрунтування звернення до суду у позові вказано, що 18.05.2020р. ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №, предметом якого є надання позивачу грошових коштів на наступних умовах: сума кредиту 50000 грн., 31 000 грн. страхові суми, строк користування - 60 місяців; річні проценти - 0,01 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти 3,00 % від суми кредиту. 14.09.2020р. було укладено додаткову угоду до кредитного договору, якою змінено строк на який надається кредит. Відповідно до умов кредитного договору та договору про відступлення права вимоги, АТ "Таскомбанк" є новим кредитором щодо позивача за кредитним договором, з усіма наступними додатками та змінами. В свою чергу, відповідач у порядку статті 1050 ЦК України звернувся до суду з позовом про дострокове стягнення кредитної заборгованості, у зв?язку з чим змінив строк виконання зобов?язання. Так, заочним рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 14.02.2023р. було задоволено позов та стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ "Таскомбанк" всю суму заборгованості за кредитним договором на день звернення до суду в розмірі 121074,59 грн.

Так, позивач наголошує на тому, що відповідач подавши позов про дострокове стягнення коштів за кредитним договором, не повідомив його про припинення строку дії договору на підставі звернення до суду, не прийняв заходів щодо врегулювания зазначеного питання, що свідчить про те, що відповідач нараховує проценти за користувания кредитом і на даний час. Тобто, строк кредитного договору в добровільному порядку не є припиненим, а тому на його переконання іншого способу захисту порушеного права, як тільки в судовому порядку не існує, у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 04.07.2023р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.

08.08.2023р. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову наголосивши увагу на тому, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту. Так, у відзиві вказано, що у цивільному праві та процесі не існує поняття як визнання припиненим строку дії договору. Строк не можна визнати припиненим, його закінчення є юридичним фактом та юридичною подією. Позивач мав право звернутися з позовом до АТ "ТАСКОМБАНК" про зміну умов кредитного договору, його розірвання або визнання його недійсним, але таким правом він не скористався. Представник відповідача також вказує, що позовні вимоги про припиненням правом кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, є фактично спробою позивача змінити рішення Олевського районного суду Житомирської області від 14.02.2023р. у справі № 287/2017/22, що є порушенням предметної та інстанційної юрисдикції.

Відповідь позивача на вказаний відзив до суду не надходила.

Ухвалою суду від 05.09.2023р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.

У судове засідання сторони не з`явилися, повідомлялися належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Так, в матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи за його відсутності, а у відзиві на позовну заяву вказано про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

З урахуванням неявки всіх учасників справи у судове засідання, датою ухвалення рішення у справі є дата складення повного судового рішення - 27.10.2023р., що узгоджується з висновком Верховного Суду у постанові від 05.09.2022р. справа №1519/2-5034/11.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

18.05.2020р. ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №, предметом якого є надання позичальнику грошових коштів на наступних умовах: сума кредиту - 81000,00 грн., строк користування - 60 місяців; річні проценти - 0,01 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти - 3,00 % від суми кредиту.

В подальшому, відповідно до додаткової угоди до вказаного кредитного договору строк, на який надавався кредит було збільшено до 62 місяців.

Заочним рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 14.02.2023р. у цивільній справі №287/2017/22 задоволено позовні вимоги АТ "ТАСКОМБАНК", який є правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ "ТАСКОМБАНК" заборгованість за кредитним договором № від 18.05.2020р. в сумі 121 074 грн. 59 коп, яка виникла станом на 29.07.2022р.

В матерілах справи відсутні відомості про те, що вказане рішення суду було оскаржено ОСОБА_1 , а також виконано в добровільному порядку.

У позові зауважено, що позивач отримавши від АТ "ТАСКОМБАНК" позовну заяву, а також заочне рішення Олевського районного суду Житомирської області визнав, що в силу статті 598 ЦК України строк дії кредитного договору припинився, оскільки відповідач змінив його умови, а саме: достроково поставив питання про примусове повернення кредитних коштів (в судовому порядку) та стягнення заборгованості за процентами, нарахованими за користування кредитом. Позивач стверджує, що відповідач звернувся до нього з вимогою повернути кредит і сплатити заборгованість 07.11.2022р., в свою чергу вказана обставина не підтверджена жодним доказом.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частин першої, другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

У постанові Верховного Суду від 29.06.2022р. справа №183/1983/19 вказано, що для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити поновлення порушеного права. Цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню.

У даному випадку позивач звернувся до суду з позовом про визнання припиненим строку дії кредитного договору, з припиненням права кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, починаючи з 07.11.2022р.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (частини 1, 3 статті 1049 ЦК України).

Так, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін (стаття 526 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний періоду часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

В свою чергу, право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

У постанові Верховного Суду від 02 червня 2021 року у справі № 2-6460/11 вказано, що «звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено у судовому рішенні. Якщо за рішенням суду про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана у повному обсязі, кредитор має лише право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а тому після вимоги про дострокове повернення всієї суми заборгованості за кредитним договором, банк мав право на стягнення з позичальника тільки сум, нарахованих відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не на стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом, комісії та пені».

В даному випадку, матеріали справи не містять жодних доказів того, що відповідач нарахував та вимагає від позивача сплати процентів за кредитним договором з 07.11.2022р., при цьому, згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвід 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Оскільки відповідач уже ініціював судовий процес про стягнення заборгованості за кредитним договором, тобто за власною ініціативою змінив порядок, умови і строк дії кредитного договору, що унеможливлює нарахування ним процентів за користуванням кредитом, звернення боржника з позовом про визнання припиненим строку дії кредитного договору, не є належним способом захисту, оскільки як вірно вказав представник відповідача це вже є юридичним фактом та подією.

Згідно з правовими висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постановах від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17, від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19, обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові.

Отже, позовна вимога про визнання припиненим строку дії кредитного договоруне може бути задоволена саме з підстав обрання позивачем неналежного способу захисту.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354-355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Таскомбанк" про визнання припиненим строку дії кредитного договору, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Акціонерне товариство "ТАСКОМБАНК", місцезнаходження: вул. С.Петлюри, буд.30, м.Київ, .

Повний текст рішення складено 27.10.2023р.

СУДДЯ І.П. РОМАНИШЕНА