Справа № 386/965/23
Провадження № 2/386/263/23
09 жовтня 2023 року смт. Голованівськ
Голованівський районний суд Кіровоградської області
В складі головуючого судді Гут Ю. О.
з участю: секретаря судового засідання Корніцької Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів
Просить суд змінити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Голованівського районного суду Кіровограської області від 30.11.2022 з ОСОБА_2 на користь повнолітньої ОСОБА_3 , яка продовжує навчання з 4000 грн. щомісячно на 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років або до закінчення навчання в залежності від того, яка подія настане першою.
Ухвалою суду від 07.09.2023 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті .
В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, 09.10.2023 на електрону адресу суду представник позивача надіслав заяву про розгляд справи у відсутність позивача та представника позивача, просив задовольнити вимоги вказані в позові.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), що підтверджується повідомленням про вручення 21.09.2023 рекомендованого листа з судовою повісткою, заяви про розгляд справи за її відсутності чи відкладення розгляду справи або відзив на позов до суду не подавала.
За відсутності заперечень позивача про ухвалення заочного рішення, враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання не повідомивши про причини неявки та не подав до суду відзив на позов, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 30.11.2022 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на її утримання на час навчання в розмірі 4000 грн. щомісячно, починаючи з 21.10.2022 і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років. З тексту рішення слідує, що відповідач в судове засідання не з`явився , надав суду заяву в якій позов визнав та згоден сплачувати аліменти, тобто позивач на день винесення рішення був згоден сплачувати аліменти у розмірі 4000 грн., заперечень суду не надавав (а.с. 9).
Старшим державним виконавцем Голованівського РВДВС постановою про відкриття виконавчого провадження №70778331 від 23.01.2023 прийнято до виконання виконавчий лист №386/1152/22, виданий 11.01.2023 Голованівським районним судом Кіровоградської області (а.с.10).
Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , після реєстрацію шлюбу їм присвоєно прізвище ОСОБА_6 . (а.с.14).
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4 , батьками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_7 (а.с. 15).
Так, згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).
У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Аналіз змісту статті 192 СК України свідчить, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України. Постанова ВС від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження 61-51сво18).
Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.
Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.
Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.
Погіршення матеріального стану платника аліментів надає йому право звернутися з позовом про зменшення розміру аліментів. На погіршення матеріального стану платника аліментів може вплинути укладання ним іншого шлюбу, у зв`язку з чим від буде зобов`язаний утримувати спільних дітей, народжених у шлюбі, дружину до трьох років дитини.
Погіршення матеріального стану платника аліментів може бути викликано зміною місця роботи та зменшенням зарплати, виходом на пенсію, банкрутством, знищенням майна, яке давало доходи тощо.
Обставиною, яка може призвести до зменшення розміру аліментів, є також наявність у платника аліментів інвалідності І чи II груп і отримувана пенсія є єдиним джерелом його існування; за період дії аліментного зобов`язання у платника з`являться непрацездатні члени сім`ї, яких за законом він мусить утримувати. До числа таких осіб належать непрацездатні батьки, повнолітні дочка, син, непрацездатні за станом здоров`я.
Зміна матеріального стану також можлива за наявності у платника аліментних зобов`язань щодо дітей від іншого шлюбу. У даному випадку закон виходить з того, аби діти, на користь яких стягуються аліменти, знаходилися в однаковому матеріальному стані з дітьми платника аліментів, які проживають у його сім`ї.
Сімейним законодавством України передбачена можливість зміни суми аліментів, встановленої судом або домовленістю між батьками. Ініціатором цього процесу може виступати як Одержувач, так і Платник аліментів. Розмір виплат збільшується або зменшується, в залежності від зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я одного з батьків, і в інших випадках, передбачених ст. 192 «Сімейним кодексом».
Загальна сума утримань не має перевищувати 70% зарплати працівника (крім добровільних аліментів) (ст.128 Кодекс законів про працю України). Якщо з виконанням цього обмеження зарплати не вистачає, то нараховується борг по аліментах.
Відповідно до висновку Верхового Суду у постанові від 28.05.2021, справа №715/2073/20 зміна сімейного стану - народження другої дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.
Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20)».
З огляду на викладене та відповідно до положення частини 4 ЦПК України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені та не підлягає доказуванню, згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві.
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно ч.1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до частини 6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Твердження позивача про те, що у нього змінився сімейний стан суд не бере до уваги, оскільки на день винесення рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 30.11.2022 позивач був одружений та на його утриманні був неповнолітній син, оскільки шлюб він уклав у 2016 році та син народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Судом встановлено, що позивачем не надано суду достатніх доказів про погіршення свого матеріального стану після винесення рішення суду, в постанові про звернення стягнення на заробітну плату, зазначено що ОСОБА_2 отримує дохід у АФ «Мир» у формі ТОВ, однак позивачем не надано доказів, який саме дохід і в якій сумі має, і яку суму з даного доходу відраховується в рахунок аліментів, а надав лише свої доходи про заробітну плату з ТОВ «Відродження».
Із наданих довідок про доходи позивача в ТОВ «Відродження», слідує, що на день винесення рішення про стягнення аліментів його заробітна плата становила 6700 грн. без відрахування податку з доходів фізичних осіб, станом на червень 2023 року його заробітна плата не змінилася, тобто його матеріальний стан на день звернення до суду з даним позовом не був змінений та не погіршився.
З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи відмову в задоволенні позову, судові витрати зі сплати позивачем судового збору при зверненні до суду в сумі 1073,60 грн., покладаються на позивача
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4-5, 12-13, 76-89, 141, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.
Місце проживання позивача ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 ;РНОКПП НОМЕР_3 .
Місце проживання відповідача ОСОБА_3 : АДРЕСА_2 зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строку, встановленого ЦПК України, не подані заяви про його перегляд або після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Гут Ю. О.