КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/4952/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2023 року м. Київ

Справа № 756/7772/22

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Немировської О.В., Рейнарт І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16 листопада 2022 року, ухвалене у складі судді Жука М.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» про захист прав споживача та стягнення грошових коштів,

встановив:

13 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «Лелека» про захист прав споживача та стягнення грошових коштів. Позов обґрунтований тим, що 14 лютого 2022 року між сторонами був укладений Договір № 112ВП/02/2022 про надання медичної допомоги (спостереження вагітності) пакет «Базовий» з 6-13 тижнів - до пологів (одноплідна вагітність), що полягає в проведенні циклу амбулаторного спостереження вагітності пацієнта згідно діючих нормативних документів Міністерства охорони здоров`я та стандартів медичної допомоги з амбулаторного спостереження вагітності, затверджених в медичному закладі.

05 травня 2022 року з ТОВ «Пологовий будинок Лелека» було укладено додаткову угоду № 1 до договору № 112ВП/02/2022 від 14 лютого 2022 року про дострокове розірвання договору з поверненням сплачених за договором коштів, за відрахуванням вартості фактично наданої допомоги, в сумі 19 742 грн.

Оскільки ТОВ «Лелека» не виконує своє зобов`язання належним чином, ОСОБА_1 просить стягнути з ТОВ «Лелека» заборгованість у розмірі 19 742 грн., моральну шкоду у сумі 10 000 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 16 000 грн.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16 листопада 2022 року частково задоволено позов у даній справі.

Стягнуто з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 19 742 грн. та 3000 грн. витрат на правничу допомогу, а всього 22 742 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В решті вимог позову - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, генеральний директор ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» - Зукін В. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким залишити позовну заяву без розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не повне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що введення воєнного стану в Україні з 24 лютого 2022 року у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, стало обставиною непереборної сили для ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» та таким, що унеможливило виконання своїх обов`язків перед позивачем за договором спостереження, оскільки будівля полового будинку зазнала обстрілів та значних пошкоджень у результаті проведення активних бойових дій, адже ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» територіально розташований в районі Пуща-Водиця м. Києва, біля с. Горенка, м. Буча, м. Ірпінь, м. Гостомель, зокрема на кордоні проведення активних бойових дій. З 06.03.2022 року ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» вимушено призупинило роботу та не приймало пацієнтів до 01.09.2022 року включно.

Вказує, що з початку повномасшабного вторгнення пологовий будинок надавав медичну допомогу пораненим військовослужбовцям ЗСУ, територіальній обороні, мирним жителям, породіллям, новонародженим, десятки людей отримали притулок в пологовому будинку в якості укриття від ворожих снарядів, зокрема через що і була обстріляна будівля полового будинку, яка зазнала значних пошкоджень, у зв`язку з чим було відкрито кримінальне провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 14.02.2022 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Лелека» укладено договір №112ВП/02/2022 про надання медичної допомоги (спостереження вагітності), пакет «Базовий» з 6-13 тижнів - до пологів (одно плідна вагітність), відповідно до умов якого ТОВ «Лелека» зобов`язався надати ОСОБА_1 медичну допомогу, яка полягає у проведенні циклу амбулаторного спостереження вагітності пацієнта згідно діючих нормативних документів та стандартів у галузі охорони здоров`я, а позивач зобов`язалась прийняти, виконувати і сплатити послуги на умовах договору (а.с. 4-9).

Відповідно до п. 5.2, 5.3 договору, вартість медичної допомоги, що надається пацієнту медичним закладом становить 35 922 грн. та сплачується пацієнтом одноразово у формі 100% передоплати у момент підписання даного договору.

Відповідно до п. 4.1.1 договору, медичний заклад зобов`язаний надати якісну і кваліфіковану медичну допомогу, а також провести всі діагностичні та лікувальні заходи відповідно до даного Договору.

Згідно з пунктом 4.4.2 договору, пацієнт має право відмовитись від подальшого лікування.

Відповідно до п. 6.1 договору, за невиконання або за неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та умовами цього договору.

Пунктами 6.4, 6.5 договору визначено, що сторони не несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання цього договору у разі виникнення особливих обставин з об`єктивних причин (форс-мажорні обставини), які сторони не могли передбачити і що перешкоджають сторонам виконати свої обов`язки. До таких обставин віднесено, зокрема війну і воєнні дії.

Відповідно до п. 6.6 договору, сторона, яка не може виконувати свої договірні відносини, внаслідок обставин, зазначених у п. 6.5 договору повинна проінформувати про це іншу сторону не пізніше 15 календарних днів, а також належним чином цей факт підтвердити.

Пунктом 7.1 договору визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання та сплати пацієнтом суми, передбаченої п. 5.2 договору і діє до пологів пацієнта.

Відповідно до п. 3.1 договору, сторони при укладенні даного договору керуються прогресуючим розвитком вагітності та відсутності у пацієнта інфекційних захворювань. Діагностування у пацієнта завмерлої вагітності та виявлення у пацієнта інфекційних захворювань є істотною зміною обставин договору.

Згідно з п. 8.1.4 договору, він може бути достроково припинений у разі істотної зміни обставин даного договору.

Додатковою угодою № 1 від 05.05.2022 до договору про надання медичної допомоги (спостереження вагітності) пакет «Базовий» з 6-13 тижнів - до пологів (одно плідна вагітність) сторони домовились про дострокове розірвання договору про надання медичної допомоги у відповідності до п. 8.1 договору у разі істотної зміни обставин даного договору згідно п. 3.1 договору та домовились вважати договір розірваним з 05.05.2022 року (а.с. 10).

Відповідно до п. 1.3 додаткової угоди, пацієнту на його письмову вимогу буде повернена сплачена за договором сума протягом 5 робочих днів, за відрахуванням вартості фактично наданої медичним закладом медичної допомоги.

Як вбачається з роздруківки довідки, доданої до позовної заяви, сума до повернення становить 19 742 грн. 00 коп. та не оспорюється сторонами (а.с. 12).

09.06.2022 року на електронну адресу ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» ОСОБА_1. надіслала засобами електронного зв`язку заяву про повернення за договором про надання медичної допомоги пакет «Базовий» №112ВП/02/2022 від 14.02.2022 року у зв`язку з викиднем (а.с. 14).

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 з 24 лютого 2022 року на всій території України запроваджено воєнний стан, який діє на день ухвалення рішення. 24.02.2022 року в Україні розпочалися бойові дії, зокрема у м.Києві.

Через бойові дії роботу пологового будинку «Лелека» було призупинено.

У наданому відповідачем листі Торгово-Промислової палати України від 28 лютого 2022 року за №2024/02.0-7.1 вказано, що військова агресія Російської Федерації проти України з 24 лютого 2022 року є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по договору (а.с. 47).

Згідно з листа Народного депутата України, Секретаря Комітету, голови підкомітету з питань військової медицини Комітету Верховної Ради України з питань здоров`я нації, медичної допомоги та медичного страхування (посв. № 192) Я. Зінкевич, вбачається, що компетентні органи було проінформовано, що враховуючи стан війни і гостру необхідність надання медичної допомоги військовослужбовцям, керуючись статтею 16 Закону України «Про статус народного депутата України», з 24 лютого 2022 р. по 07 квітня 2022 р. приватний медичний заклад «Лелека», що розташовується у м. Києві, вул. Квітки Цісик, 56, використовувався в якості стабілізаційного пункту - точки надання першої медичної і лікарської допомоги силам оборони та місцевому населенню.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та стягнув з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_1 19 742 грн.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи, що сторони у відповідності до ст. 907 ЦК України дійшли згоди щодо порядку, підстав та наслідків розірвання договору, відсутній спір щодо суми, що підлягає поверненню. Крім того, суд посилався на те, що під час розгляду справи на підставі поданих сторонами доказів не встановлено факту завдання ОСОБА_1 моральних чи фізичних страждань внаслідок не виплаченої грошової заборгованості, а тому дійшов висновку, що вимога щодо стягнення з ТОВ «Лелека» 10 000 грн. моральної шкоди задоволенню не підлягає.

Відповідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду в частині відмови у стягненні моральної шкоди не оскаржується, а тому відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України судом апеляційної інстанції в цій частині не переглядається.

Виходячи з наявних у матеріалах справи, досліджених судом першої інстанції письмових доказів, колегія суддів вважає, що висновки суду про наявність підстав для часткового задоволення позову про стягнення коштів відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону. Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин у викладеній частині застосовані правильно.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтями 626, 629 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частина 1 статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Як встановлено з матеріалів справи та з відзиву на позовну заяву ТОВ «Пологовий будинок «Лелека», залишок коштів ОСОБА_1 згідно з договором №112ВП/02/2022 про надання медичної допомоги (спостереження вагітності) від 14 лютого 2022 року складає 19 742 грн. та не оспорюється сторонами.

Відповідно до п. 1.3 додаткової угоди № 1 від 05.05.2022, ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» зобов`язалось повернути пацієнту на його письмову вимогу сплачену за договором суму протягом 5 робочих днів, за відрахуванням вартості фактично наданої медичним закладом медичної допомоги.

09.06.2022 року на електронну адресу ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» ОСОБА_1. надіслала засобами електронного зв`язку заяву про повернення коштів за договором про надання медичної допомоги пакет «Базовий» №112ВП/02/2022 від 14.02.2022 року у зв`язку з викиднем (а.с. 14).

Отже, встановивши, що ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» не повернуло ОСОБА_1 за вимогою сплачені кошти, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_1 неповернутої суми в розмірі 19 742 грн.

Доводи апеляційної скарги ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» про те, що причиною невиконання ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» умов договору 112ВП/02/2022 про надання медичної допомоги (спостереження вагітності) від 14 лютого 2022 року були форс-мажорні обставини, та що у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі з цих підстав, колегія суддів відхиляє.

Відповідно до положень ст. 617 ЦК України обставини непереборної сили звільняють сторони лише від відповідальності за невиконання умов договору, проте, не звільняють від виконання самого зобов`язання та наслідків його припинення.

Таким чином, оскільки позовні вимоги стосуються повернення коштів за сплачені та не надані послуги, а не відповідальності за невиконання договору, такі кошти підлягають поверненню.

Підставою для звернення з позовом було повернення суми коштів в розмірі 19 742 грн., відповідно до умов укладеної між сторонами додаткової угоди від 05 травня 2022 року про розірвання договору про надання медичної допомоги від 14.02.2022 року, згідно з якою ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» зобов`язалось повернути сплачену за договором суму, за вирахуванням вартості фактично наданих медичних послуг.

При цьому зазначена додаткова угода від 05 травня 2022 року, із зобов`язаннями відповідача повернути вищевказану суму коштів протягом 5 робочих днів з дня надходження заяви позивача, була укладена між сторонами вже після введення воєнного стану в Україні у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, та здійснення обстрілів будівлі полового будинку, а тому доводи відповідача про наявність обставин непереборної сили у даному випадку є необґрунтованими.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_1 коштів, сплачених за надання відповідачем медичних послуг, проте які фактично надано не було, в розмірі 19 742 грн.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції є безпідставними, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні суду.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції чи доводили б порушення ним норм цивільного або цивільно-процесуального законодавства, апеляційна скарга не містить.

Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, дана вірна оцінка наявним у матеріалах справи доказам, доводи апеляційної скарги позивача висновків суду не спростовують, а тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381 - 383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» - залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 16 листопада 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду з підстав, визначених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня прийняття постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Немировська О.В.

Рейнарт І.М.