Справа № 185/6627/23
Провадження № 2/185/2452/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
20 вересня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Преображенської К.О., розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні у м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном та зобов`язання вчинити дії,
Позивач звернувся до суду з позовом до позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном та зобов`язання вчинити дії.
Представкник позивача в судовому засіданні позов підтримала і просила його задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, судом прийняті заходи для повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи.
Судом ухвалено розглянути справу у заочному судовому засіданні.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити за таких підстав.
Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
У відповідності з вимогами ч.2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна); якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації; якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Згідно ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
За змістом положень п.3 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», право власності на об`єкт незавершеного будівництва підлягає державній реєстрації. Пунктом 9 частини 1 статті 27 зазначеного Закону визначено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться, зокрема, на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
Статтею 331 Цивільного кодексу України передбачено, що відсутність можливості використання об`єкта незавершеного будівництва за призначенням, задля якого він будується, не позбавляє особу, яка здійснює його будівництво, звернутися за проведенням державної реєстрації права власності на такий об`єкт.
Державна реєстрація права на незавершене будівництво здійснюється відповідно до норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-ІV та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (далі - Порядок).
Державна реєстрація права власності на об`єкт незавершеного будівництва проводиться у порядку, встановленому для державної реєстрації прав щодо нерухомого майна, право власності на яке заявлено вперше, з урахуванням певних особливостей.
Слід звернути увагу, що державна реєстрація права власності на об`єкт незавершеного будівництва проводиться лише за наявності державної реєстрації речового права на земельну ділянку, на якій розташований такий об`єкт.
Відповідно до п. 68 Порядку для державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва заявник повинен подати наступні документи:
1) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом (крім випадку, коли речове право на земельну ділянку вже зареєстровано в Державному реєстрі прав);
2) документ, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт;
3) технічний паспорт на об`єкт незавершеного будівництва.
Однак позивач не може зробити технічний паспорт, оскільки для цього потрібен доступ до майна. Позивач неодноразово намагалася потрапити на території зазначеного будівництва, однак відповідач не пускає її, у зв`язку з чим вона була змушена звертатися до поліції.
Зазначений об`єкт незавершеного будівництва частково збудований під час шлюбу та є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, будівництво його закінчене і він фактично експлуатується за своїм функціональним призначенням, але не приймається до експлуатації і право власності на нього не оформлюється з вини відповідача. Зазначене перешкоджає позивачу реалізувати своє право на реєстрацію права власності 11/25 частини незавершеного будівництва житлового будинку з спорудами.
Згідно ч.1 ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою.
Відповідно до ч.1 ст.361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.
За змістом положень ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності або на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.
Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст.181 ЦК України, до нерухомих речей належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Відповідно рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.
Виходячи з аналізу чинного законодавства та враховуючи характерні ознаки незавершеного будівництва, об`єкт будівництва (об`єкт незавершеного будівництва) - це нерухома річ особливого роду: її фізичне створення розпочато, однак не завершено. Щодо такої речі можливе встановлення будь-яких суб`єктивних майнових, а також зобов`язальних прав, у випадках та в порядку, визначених актами цивільного законодавства.
Отже, позивач є співласником об`єкта незавершеного будівництва, розташованого по АДРЕСА_1 , враховуючи ту обставину, що цей об`єкт не прийнятий в експлуатацію, а тому не набув ознак житлового будинку.
Оскільки ініціювати здійснення права власності, як то реєстрацію права власності на об`єкт незавершеного будівництва, введення в експлуатацію об`єкта незавершеного будівництва як житлового будинку з подальшою реєстрацією права власності, встановлення порядку користування цим об`єктом, виділу частки тощо може лише власник або один із співвласників майна, тому, безумовно, права позивача, якому створені перешкоди у доступі до об`єкта незавершеного будівництва, порушені.
Розуміння положень ст. 391 ЦК України зводяться до права вимоги про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження власника своїм майном, незалежно від того чи є майно рухомим або нерухомим.
Реєстрація права на майно є похідною дією від виникнення права власності на нього і не може бути здійснена без доступу власника (співвласника) до майна, оскільки для здійснення такої, вимагається, принаймні виготовлення технічного паспорта на об`єкт незавершеного будівництва ( п.68 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень).
Крім того, позивач не має ключів від вхідних дверей об`єкта незавершеного будівництва, тому суд вважає, що такий спосіб захисту як надання ключів від вхідних дверей об`єкта незавершеного будівництва, заявлений позивачем, в повній мірі відновлюватиме права позивача та надаватиме можливість доступу до об`єкта незавершеного будівництва.
Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 3 ст.137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Суду при визначенні розміру компенсації слід ураховувати (а сторонам доводити) співмірність витрат на оплату послуг адвоката із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст. 137 ЦПК України).
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення від 06 липня 2015 року у справі «Заїченко проти України» п.131).
Оскільки позивачем понесено судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу, що підтверджується наданими представником позивача належними, допустимими та достовірними доказами, суд вважає, що клопотання про стягнення на користь позивача понесених витрат у визначеному розмірі підлягає задоволенню.
Керуючись ст.76,81,263,259,289 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном та зобов`язання вчинити дії,- задовольнити.
Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у користуванні об`єктом незавершеного будівництва, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , та надати ключі від вхідних дверей.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на судовий збір в сумі 1073.60 гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 (чотири тисячі)грн.
Рішення суду відповідно до положень ст. 289 ЦПК України набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: В. О. Головін