Справа № 204/4384/23
Провадження № 2/204/1801/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

29 вересня 2023 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі: головуючого судді Чудопалової С.В., при секретарі Корягіній Р.Р. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 (адреса знаходження: АДРЕСА_2 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» (місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Прорізна, буд. 12 А, Шевченківський район) про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Сакун В.А. звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське», з урахуванням уточнених позовних вимог просив стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 100000 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, з 11.02.2011 по 01.11.2014 та з 02.03.2018 по 04.01.2021 позивач працював на ТОВ «Краснолиманське». 04.01.2021 року був звільнений за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП, однак в порушення трудового законодавства товариство не рахувалося із ним у день звільнення. Судовим наказом Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30.08.2021 стягнуто з ТОВ «Краснолиманське» на користь ОСОБА_1 заборгованість з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 119 644,05 грн. На підставі виконавчого листа було відкрито виконавче провадження № 68103861. Грошові кошти, належні позивачу на час звернення до суду з даним позовом відповідачем не виплачені. В порушення вимог ст. 116 КЗпП України розрахунок по заробітній платі з позивачем не був проведений в день звільнення. Таким чином, позивач вважає, що відповідач повинен відшкодовувати йому середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за весь час затримки за період з 30.08.2021 по 01.01.2023 року. У зв`язку з чим, звернувся із даними позовними вимогами.

Ухвалою суду від 05.04.2023 відкрито провадження, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.39).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду відзив на позовну заяву в якому просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити, застосувавши шестимісячний строк для стягнення середнього заробітку та принцип розумної співмірності та пропорційності при визначенні суми середнього заробітку належного позивачеві, шляхом зменшення розміру відшкодування, передбаченого ст. 117 КЗпП України. Виходячи із вищевикладеного, вважає, що позивач зловживає своїм правом за для збагачення, шляхом значного перевищення терміну стягнення середнього заробітку, всупереч нормам ст.117 КЗпП (граничний термін 6 місяців).

Позивач у судове засідання не з`явився, представник який діє в його інтересах надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутність.У відповіді на відзив представник позивача ОСОБА_2 вказав, що твердження представника відповідача про обмеження періоду відшкодування середнього заробітку за час затримки розрахунку до шести місяців, вважає незаконним, оскільки обмеження щодо періоду виплати були внесені в ст. 117. КЗпП України законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022. Тобто, значна частина середнього заробітку за час затримки розрахунку склалася в момент дії ст. 117 КЗпП України в редакції в якій відсутнє обмеження шестимісячним строком. Таким чином вважає, що вказаний строк не застосовується при обчисленні за період до внесення змін у КЗпП України 01.07.2022.

Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 11.02.2011 по 01.11.2014 та з 02.03.2018 по 04.01.2021 ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Краснолиманське» (а.с.11-15).

Згідно наказу № 4/к позивач був звільнений 04.01.2021 за ст.38 КЗпП України, за власним бажанням (а.с.15).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судовим наказом Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30.08.2021 стягнуто з ТОВ «Краснолиманське» на користь ОСОБА_1 заборгованість з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 119 644,05 грн. Грошові кошти, належні позивачеві по теперішній час товариством виплачені не були.

Відповідно до ч 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно довідки № 194 від 20.07.2023 середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 на дату звільнення складає437,82 грн. (а.с.49).

Згідно із ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення провести з працівником розрахунок у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП Україниу разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Відшкодування, передбачене ст.117 КЗпП України, спрямоване на компенсацію працівнику майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця.

Оскільки остаточний розрахунок з позивачем на час звільнення не було проведено, стягнуті кошти за судовим наказом Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30.08.2021 виплачені не були, підприємство має відповідати перед позивачем згідно із ст.117 КЗпП України.

У такому випадку відповідальність роботодавця на підставіст.117 КЗпП України наступає після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок та невиплати після пред`явлення цієї вимоги роботодавцем всіх сум, які йому належать.

Звертаючись з вимогою про стягнення з відповідача на свою користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, позивач зазначає період затримки з 30.08.2021 по 01.01.2023.

У той же час, суд не погоджується з періодом нарахування середнього заробітку за час затримки розрахунку, який просить позивач, а саме з 30.08.2021 по 01.01.2023, оскільки це не ґрунтується на законі, бо час затримки обмежений відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України шістьма місяцями. Таким чином розмір середнього заробітку за затримку розрахунку, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 57 354 грн. 42 коп. (131 робочий день х 437,82грн. (середньоденний заробіток).

З огляду на компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченогост.117 КЗпП України, враховуючи розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором, ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника, інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Аналогічні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 761/9584/15-ц, від 18.03.2020 у справі № 711/4010/13-ц, від 13.05.2020 у справі № 810/451/17, від 26.02.2020 у справі № 821/1083/17.

Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства, встановлені у справі обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 57354,42 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в сумі 500 грн.

На підставі ст.ст.47, 116, 117 КЗпП України, керуючись ст.ст.12, 13, 76, 141, 197, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське»,код ЄДРПОУ: 32281519, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 57 354 (п`ятдесят сімтисяч триста п`ятдесят чотири) гривні 42 копійки, без утримання податків та інших обов`язкових платежів, а також понесені судові витрати у сумі 500 (п`ятсот) гривень 00 копійок.

В іншій частині вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,(місце проживання: АДРЕСА_1 );

Представник позивача адвокат Сакун Віталій Анатолійович (адреса знаходження: м-н Молодіжний,34/93, м. Мирноград, Донецька область, 85327); Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю«Краснолиманське»,,(місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Прорізна, буд. 12-А). Повний текст рішення складено 05.10.2023.

Суддя: С.В.Чудопалова