1Справа № 335/996/23 2/335/929/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., за участю секретаря судового засідання Радченко А.Є., розглянувши у залі суду у м. Запоріжжя в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської Ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Публічне акціонерне товариство акціонерний комерційний банк ІНДУСТРІАЛБАНК, Акціонерне товариство «ОТП БАНК», Акціонерне товариство «Комерційний Банк «Приватбанк» про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною власністю, визнання права власності на частку у спільному майні, про зміну черговості одержання права на спадкування та визнання права власності на 1/2 частину квартири в порядку спадкування за законом за спадкоємцем четвертої черги,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року позивач звернулась до суду з позовом про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною власністю, визнання права власності на частку у спільному майні, про зміну черговості одержання права на спадкування та визнання права власності на 1/2 частину квартири в порядку спадкування за законом за спадкоємцем четвертої черги.

Ухвалою судді від 06.02.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, позовну заяву залишено без руху, надано 10-денний термін для усунення недоліків позову.

17.02.2023 року на виконання ухвали суду позивачем подано оновлений позов та квитанції про сплату судового збору.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначила наступне. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , з яким Позивач спочатку в 1984 році, а потім з 1989 року по день його смерті проживала разом, він є біологічним батьком доньки Позивача, ОСОБА_3 .

Позивач довгий час підтримувала з ОСОБА_4 близькі стосунки, в 1984 році завагітніла від нього, він знав про вагітність, підтримував позивача, допомагав, піклувався про неї, як матір майбутньої дитини. Але у зв`язку із сваркою, яка виникла між ними, стосунки були припинені до народження доньки.

22 серпня 1985 року Позивач народила доньку. 11 жовтня 1985 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_5 та змінила прізвище на ОСОБА_6 .

21 грудня 1989 року шлюб між Позивачем та ОСОБА_5 розірваний, та після розлучення із ОСОБА_5 , Позивач знову стала спілкуватись з ОСОБА_4 , який на той час розірвав шлюб з ОСОБА_7 , він визнав себе батьком спільної доньки, піклувався про сім`ю. Позивач з ОСОБА_4 проживали разом, вели спільне господарство, між ним існували гарні сімейні відносини. Позивач спілкувалась із родичами ОСОБА_4 , з його батьками. Батьки ОСОБА_4 визнали онуку, доглядали її, піклувались про онуку.

Зазначає, що факт сумісного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу між Позивачем та ОСОБА_4 підтверджується також документами щодо зміни прізвища та по-батькові ОСОБА_3 , документами з місця проживання Позивача та ОСОБА_4 про те, що вони проживали разом.

Вказаний факт підтверджується також тим, що Позивач поховала ОСОБА_4 , про що свідчить рахунок № НОМЕР_1 від 17.10. 2021 року про ритуальні послуги, які сплатила ОСОБА_1 , а також довідка КП СП комунально-побутового обслуговування Одеського крематорію про одержання та підпоховання праху ОСОБА_4 № 9920.

Цей факт підтверджується також тим, що всі документи ОСОБА_4 знаходяться у Позивача та зберігаються в сімейному архіві: свідоцтво про смерть матері ОСОБА_4 - ОСОБА_8 , його родича - ОСОБА_9 , документи на кв. АДРЕСА_1 , належну ОСОБА_4 та ін.

Після смерті ОСОБА_4 , 26.10.2021 року Позивач звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Вакуленко Світлани Олександрівни з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , було заведено спадкову справу 36/2021.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.09.2022 року № 159/02-31 Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 у зв`язку із тим, що Позивач не надала нотаріусу документи, що підтверджують факт сумісного проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 .

Після смерті ОСОБА_4 залишилась спадщина у вигляді вкладів, які зберігаються на його карткових рахунках: в ПАТ АКБ ІНДУСТРІАЛБАНК на рахунку № НОМЕР_2 , в АТ «ОТП БАНК» на рахунку № НОМЕР_3 , в АТ Комерційний Банк «Приватбанк» на рахунках № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 сума коштів невідома.

Позивач зазначає, що має право на 1/2 частину вказаних вкладів, як жінка, яка проживала з ним однією сім`єю та вела спільне господарство зі спадкодавцем.

Крім того, на праві власності ОСОБА_4 належала квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_6 , виданого згідно розпорядження від 17.12. 2008 № 1626р.

Позивач зазначає, що багато років проживала з покійним ОСОБА_4 однією сім`єю, вела з ним спільне господарство та згідно ст. 1264 ЦК України є спадкоємицею 4 черги.

Позивач постійно підтримувала спадкодавця на протязі всього його життя, опікувалась ним, а коли він важко захворів в 2021 році, надавала йому всю необхідну допомогу, тому вважає, що має право на спадкування на рівні із спадкоємцями першої черги.

Після смерті ОСОБА_4 , окрім Позивача, заяву про прийняття спадщини подала також ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , тому позивач звертається до суду з позовом до відповідачів, які звернулись з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 та просить суд встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як чоловіка та жінки ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , з 01 січня 2004 року по день смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати спільним сумісним майном ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , грошові кошти, які зберігаються на карткових рахунках на ім`я ОСОБА_4 в ПАТ АКБ ІНДУСТРІАЛБАНК на картковому рахунку № НОМЕР_2 ; в АТ «ОТП БАНК» на картковому рахунку № НОМЕР_3 ; в АТ «Комерційний Банк «Приватбанк» на карткових рахунках № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 ; визнати за Позивачем право на 1/2 частину грошових кошти, які зберігаються на карткових рахунках ОСОБА_4 в зазначених банківських установах; змінити черговість одержання права на спадкування після смерті ОСОБА_4 та надати Позивачу право на спадкування після смерті ОСОБА_4 у першій черзі; визнати за Позивачем право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 .

Ухвалою судді від 27.02.2023 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, встановлено сторонам по справі строки для подання заяв по суті справи.

06.04.2023 року від відповідача ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, з позовними вимогами ознайомлена, згодна з ними та просить їх задовольнити.

19.04.2023 року від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про визнання заявлених позивачем вимог, в якій зазначив, що не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позову ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 19.04.2023 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів, витребувано від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Вакуленко С.О. засвідчену належним чином копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , від банківських установ- інформацію про наявність рахунків (вкладів) на ім`я ОСОБА_4 з зазначенням суми грошових коштів на рахунках.

05.05.2023 року на адресу суду надійшла витребувана копія спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4

10.05.2023 року від представника відповідача Запорізької міської ради надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти позову не надано.

Ухвалою суду від 08 червня 2023 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання 11.09.2023 року позивач та її представник не з`явились, суду надано письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Згідно раніше наданих пояснень у судовому засіданні, позивач позовні вимоги підтримала, на підставах, викладених у позові, просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання 11.09.2023 року не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, без фіксації судового процесу технічними засобами, у якій зазначив, що позовні вимоги визнає.

Представники третіх осіб у судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви та об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду заяви по суті, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) містить правовий висновок, згідно з яким вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має встановити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).

Отже, підставами для визнання чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 07 грудня 2020 року у справі № 295/14208/18-ц, від 03 березня 2021 року у справі № 127/28507/15 належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

На підтвердження факту сумісного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 надано письмові докази, заявлено клопотання про допит свідків, яке задоволено судом.

Судом встановлено, що 21 грудня 1989 року розірвано шлюб між Позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_7 , яке видане Жовтневим відділом ЗАГС м. Запоріжжя, 21.01.1993 року, актовий запис № 508.

21.09.1985 року розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_8 , яке видане Ленінським відділом ЗАГС м. Запоріжжя, 21.09.1989 року, актовий запис № 1051.

Після розірвання шлюбу ні позивач, ні ОСОБА_4 в інших шлюбах не перебували.

Відповідно до довідки ТОВ «Місто для людей» від 03.02.2022 року № 45112, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 1995 року по 2017 рік проживали та вели спільне господарство в квартирі АДРЕСА_2 .

Згідно акту від 22 січня 2022 року ОСББ «Квітень 2016» за підписом сусідів, засвідчених Головою правління ОСББ «Квітень 2016», ОСОБА_4 з 2018 року по день смерті, по 2021 рік, проживав разом з Позивачем за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно рахунку № 275/1 від 17.10.2021 року про ритуальні послуги, Позивач замовила та сплатила ритуальні послуги після смерті ОСОБА_4 .

Допитана у судовому засіданні 27.06.2023 року свідок ОСОБА_10 пояснила, що є сусідкою сім`ї позивача та ОСОБА_4 . З 1984 по 2019 року вони жили однією сім`ю по сусідству зі свідком, разом виховували доньку, ходили разом в магазин. Приблизно у 2018 році сім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_4 придбала квартиру в іншому мікрорайоні міста та переїхали туди разом жити, свідок спілкувалась з ними, та їй відомо, що ОСОБА_4 захворів, Позивач за ним доглядала та супроводжувала його у лікарні та коли він від хвороби помер, поховала його.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні 27.06.2023 року пояснила, що позивач доводиться їй двоюрідною сестрою, Позивач з ОСОБА_12 жили разом однією сім`єю, мають спільну дитину, яку виховували разом з маленького її віку, свідку навіть не було відомо, що шлюб між ними не був зареєстрований. Їй відомо, що приблизно у 1984-1985 роках між ними була сварка, а потім вони стали спільно жити однією сім`єю, не розлучались. Сім`я спочатку мешкала у квартирі по АДРЕСА_4 , а потім приблизно у 2018 році, після придбання квартири, переїхали у інший мікрорайон міста. Також свідку відомо, що ОСОБА_4 захворів на Covid, від цієї хвороби і помер. Позивач за життя чоловіка піклувалася про нього, здійснювала за ним догляд, після його смерті займалась організацією поховання.

Допитана у судовому засіданні 27.06.2023 року свідок ОСОБА_13 пояснила, що ОСОБА_1 з ОСОБА_4 проживали разом спільно однією сім`єю, спочатку разом з батьками позивача в одній квартирі, а після смерті батьків переїхали в інший мікрорайон, поруч зі свідком. Коли ОСОБА_4 захворів, Позивач здійснювала за ним догляд, разом з ним перебувала у лікарні, піклувалась про нього.

Також судом досліджені надані позивачем копії документів, які після смерті ОСОБА_4 зберігаються у неї: свідоцтво про смерть матері ОСОБА_4 - ОСОБА_8 , його родича - ОСОБА_9 , правовстановлюючі документи на належну ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 , документи на земельну ділянку, яка належала ОСОБА_8 .

Аналізуючи подані до суду докази, як окремо кожен так і в сукупності між собою, суд установив, що позивач із померлим ОСОБА_4 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, адже дані обставини підтверджено показаннями свідків, які між собою узгоджуються, встановленням даних про те, що ці особи проживали разом в одній квартирі, вели спільне господарство, разом виховували дитину, отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги про визнання майна спільною власністю та визнання права власності на частку у спільному майні, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що при застосуванні статті 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_4 мав грошові заощадження, що знаходились на карткових рахунках у банківських установах.

Відповідно листа АТ КБ «Приватбанк» від 09.05.2023 року, на ім`я ОСОБА_4 наявні наступні відкриті рахунки:

-Картка № НОМЕР_5 , номер рахунку НОМЕР_9 , відкритий 10.02.2015 року, залишок коштів 15, 98 грн;

-Картка № НОМЕР_4 , номер рахунку НОМЕР_10 , відкритий 26.10.2011, залишок коштів 190 грн;

-номер рахунку НОМЕР_11 , відкритий 16.05.2013 року, залишок коштів 72,16 грн.

Відповідно до листа АКБ «Індустріалбанк» від 04.05.2023 року на ім`я ОСОБА_4 відкрито рахунок НОМЕР_12 , до якого прикріплена карта № НОМЕР_2 , залишок на рахунку станом на 04.05.2023 року складає 13518,07 грн.

Враховуючи, що судом встановлено факт спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 01.01.2004 року до дня смерті ОСОБА_4 , а також час набуття коштів, що знаходяться на рахунках та час їх відкриття, суд приходить до висновку, що вказані грошові кошти набуті за час спільного проживання та є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Згідно із статтею 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином, позивач має право на 1/2 частину грошових коштів, що знаходиться на банківських рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_4 у банківських установах, отже позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 про спадкування, суд встановив наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_13 , виданого Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 18.10.2021 року, актовий запис 782.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, зокрема, у вигляді квартири АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_6 , виданого Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради 17.12. 2008 року.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

З інформаційної довідки № 66993652 від 26.04.2021 року вбачається, що заповіти від імені ОСОБА_4 відсутні. Отже, право на спадкування після смерті ОСОБА_4 одержують спадкоємці за законом.

З матеріалів спадкової справи № 36/2021 року вбачається, що із заявами про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 до приватного нотаріуса 26.10.2021 року звернулася відповідач ОСОБА_3 , яка зазначила, що є донькою спадкодавця.

Постановою нотаріуса від 26.09.2022 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_3 , оскільки не надано документів, що підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем.

Також, 26.10.2021 року до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 звернулась позивач ОСОБА_1 .

Постановою від 19.09.2022 року нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 , оскільки нею не надано документів, які би підтверджували факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини та документів, які підтверджують родинні або інші відносини зі спадкодавцем.

21.09.2022 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до нотаріуса з заявою, в якій повідомив, що є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 , пропустив строк для прийняття спадщини та має намір звернутись до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 , оскільки є сином померлого, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_14 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції 26.02.2003 року.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 27.03.2023 року, яке набрало законної сили 08.05.2023 року задоволено позов ОСОБА_2 , визначено йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька, ОСОБА_4 , тривалістю 2 місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

17.05.2023 року заява ОСОБА_2 про прийняття спадщини отримана приватним нотаріусом та долучена до спадкової справи № 36/2021, заведеної після смерті ОСОБА_4 .

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За змістом ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Враховуючи, що під час судового розгляду встановлено факт спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 01.01.2004 року до дня смерті ОСОБА_4 , тобто проживання однією сім`єю позивача та спадкодавця не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, Позивача ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом четвертої черги після смерті ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину у відповідності до вимог закону, шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини.

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 , спадщину прийняли 2 спадкоємці за законом: спадкоємець першої черги за законом ОСОБА_2 та спадкоємець четвертої черги за законом ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Судовим розглядом встановлено, що позивач довела належними і допустимими доказами наявність юридичних фактів у їх сукупності, за наявності яких у неї виникло право на зміну черговості спадкування з підстав, передбачених частиною другою статті 1259 ЦК України, оскільки судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 постійно проживала зі спадкодавцем, тривалий час опікувалась ним та надавала допомогу під час його хвороби, що підтверджується пояснення допитаних у судовому засіданні свідків, медичними документами. Зазначені обставини визнаються відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Виходячи з наведених обставин суд вважає законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про зміну черговості одержання права на спадкування після смерті ОСОБА_4 разом із спадкоємцями першої черги.

Вирішуючи вимоги про визнання права власності на 1/2 частину спадкового майна у вигляді квартири АДРЕСА_1 , суд враховує, що після смерті спадкодавця спадщину прийняли 2 спадкоємці за законом - Позивач та Відповідач, а також положення ч.1 ст. 1267 ЦК України, відповідно до якої частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, і приходить до висновку, що позивач має право на отримання у власність 1/2 частину спадкового майна після смерті ОСОБА_4 .

Беручи до уваги, що постановою нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, її спадкові права підлягають захисту в судовому порядку.

Па підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 .

Враховуючи, що під час розгляду справи встановлено, що позов ОСОБА_1 пред`явлено до трьох відповідачів, а спадщина прийнята лише відповідачем ОСОБА_2 , суд вважає неналежними відповідачами у справі Запорізьку міську раду та ОСОБА_3 , що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, заявлених до них, тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 19, 7680, 89, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської Ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Публічне акціонерне товариство акціонерний комерційний банк ІНДУСТРІАЛБАНК, Акціонерне товариство «ОТП БАНК», Акціонерне товариство «Комерційний Банк «Приватбанк» про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною власністю, визнання права власності на частку у спільному майні, про зміну черговості одержання права на спадкування та визнання права власності на 1/2 частину квартири в порядку спадкування за законом за спадкоємцем четвертої черги задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як чоловіка та жінки ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 01 січня 2004 року по день смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати спільним сумісним майном ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошові кошти, які зберігаються на карткових рахунках на ім`я ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_15 :

- в Публічному акціонерному товаристві акціонерний комерційний банк ІНДУСТРІАЛБАНК, Юридична адрес : 01133, м.Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/7, Код , на рахунку НОМЕР_12 , до якого прикріплена карта № НОМЕР_2 ;

- в Акціонерному товаристві «Комерційний Банк «Приватбанк» » юридична адреса: 01001, Україна, м. Київ, вул. Грушевського,1 на карткових рахунках:

- Картка № НОМЕР_5 , номер рахунку НОМЕР_9 , відкритий 10.02.2015 року,

- Картка № НОМЕР_4 , номер рахунку НОМЕР_10 , відкритий 26.10.2011,

- номер рахунку НОМЕР_11 , відкритий 16.05.2013 року, залишок коштів 72,16 грн.

Визнати право власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_16 на 1/2 частину грошових коштів, які зберігаються на карткових рахунках ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_15 :

- в Публічному акціонерному товаристві акціонерний комерційний банк ІНДУСТРІАЛБАНК, Юридична адрес : 01133, м.Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/7, Код , на рахунку НОМЕР_12 , до якого прикріплена карта № НОМЕР_2 ;

- в Акціонерному товаристві «Комерційний Банк «Приватбанк» » юридична адреса: 01001, Україна, м. Київ, вул. Грушевського,1 на карткових рахунках:

- Картка № НОМЕР_5 , номер рахунку НОМЕР_9 , відкритий 10.02.2015 року,

- Картка № НОМЕР_4 , номер рахунку НОМЕР_10 , відкритий 26.10.2011,

- номер рахунку НОМЕР_11 , відкритий 16.05.2013 року.

Змінити черговість одержання права на спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_16 право на спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у першій черзі спадкоємців за законом.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_16 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21.09.2023 року.

Суддя: В.В.Калюжна