КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Яворського М.А. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 та АСК «ІНГО» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки, та з урахуванням заяви про відмову від позову в частині заявлених позовних вимог, просив стягнути з ОСОБА_3 на свою користь 136025,45 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, суму вартості проведеного експертного дослідження у розмірі - 6 500 грн. та 29 907,74 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що 18 травня 2022 року о 09 год. 20 хв. в м. Біла Церква Київської області на перехресті вул. Леваневського та проїзд Західний, водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом «SKODA OCTAVIA А5» д.н.з. НОМЕР_1 , під час перестроювання з правої смуги руху в крайню ліву смугу не надав переваги в русі транспортному засобу «RENAULT LOGAN» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався в тій смузі на яку ОСОБА_3 мав намір перестроїтись. В подальшому за інерцією водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «RENAULT», від зіткнення здійснив зміщення транспортного засобу вліво, що спричинило зіткнення з транспортним засобом «MERCEDES-BENZ SPRINTER» 413 CDI д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_4 , який зупинився в лівій крайній смузі в зустрічному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби зазнали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 липня 2022 року у справі №357/5229/22, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Позивач зазначав, що внаслідок вказаної ДТП йому була спричинена матеріальна шкода, яка полягає у пошкодженні належного йому на праві приватної власності автомобіля марки «RENAULT LOGAN» д.н.з. НОМЕР_2 , у розмірі 266 025,47 грн., згідно висновку експертного дослідження №58, виготовленого на замовлення ОСОБА_1 , та у зв`язку з цим, ним були понесені додаткові витрати в розмірі 6 500 грн. на оплату послуг за складання такого висновку.

Посилався на те, що на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована АТ «СК «ІНГО» на підставі Полісу № 206272754 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

01 листопада 2022 року АТ «СК «ІНГО» на підставі зазначеного полісу здійснило виплату позивачу страхового відшкодування збитку, завданого ушкодженням колісного транспортного засобу в розмірі 130 000 грн.

Позивач посилаючись на ст. 1194 ЦК України, зазначав, що різниця між розміром заподіяної йому матеріальної шкоди та розміром страхового відшкодування, що сплатив страховик, підлягає відшкодуванню за рахунок ОСОБА_3 , у розмірі 136 025,45 грн. (266 025,47 грн. - 130 000 грн.).

Також позивач зазначав, що, внаслідок ДТП йому було завдано ушкодження здоров`ю у вигляді струсу головного мозку, забою шийного відділу хребта, поверхневої травми голови, та він перебував на стаціонарному лікуванні з 18 травня 2022 року по 20 травня 2022 року в Білоцерківській міській лікарні № 2.

Так, посилаючись на ст.23 ЦК України, зазначав, що окрім матеріальної шкоди, внаслідок ДТП йому було спричинено моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 29 907,74 грн.

ОСОБА_1 зазначав, що завдана моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з пошкодженням свого майна, та у зв`язку з порушенням свого права як власника, відповідно до ст. 317 ЦК України, і яка виразилась у душевних та фізичних стражданнях, зокрема, в тому, що він перебував в стресовому стані після значного пошкодження свого автомобіля внаслідок ДТП, був позбавлений можливості експлуатувати свій автомобіль, був змушений думати про його ремонт, користуватись транспортними послугами знайомих та таксі, витрачати час на оформлення відповідних документів, чим був порушений звичний для нього спосіб життя. А також, у нього погіршився психічний стан у зв`язку з порушенням ритму відпочинку та сну, у зв`язку з посиленим фізичним болем, нудоти, стресу.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 23 386,49 грн та моральну шкоду у розмірі 5000 грн. та судові витрати по справі в сумі 287,02 грн. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, яку мотивовано тим, що на підтвердження розміру заподіяної матеріальної шкоди позивачем було надано суду висновок експертного дослідження №58 від 14 листопада 2022 року та відповідно до якого вартість матеріального збитку складає 266 025,47 грн.

Відтак, враховуючи, що страховиком ОСОБА_3 - АТ «СК «ІНГО» було сплачено на користь ОСОБА_1 130000 грн. страхової виплати на відшкодування завданої матеріальної шкоди, то решту розміру матеріальної шкоди в сумі 136 025,45 грн. має бути стягнуто із самого ОСОБА_3 .

Вважає, що посилання суду на не зазначення у висновку №58 від 14 листопада 2022 року вартості пошкодженого КТЗ після ДТП помилковим, оскільки автомобіль не вважається фізично знищеним, так як за вище вказаним висновком ринкова вартість автомобіля визначені у розмірі 326200 грн, а вартість ремонту є меншою. Суд не звернув увагу, що відповідно даного висновку, вартість відновлювального ремонту автомобіля «RENAULT LOGAN» д.н.з. НОМЕР_2 , з урахуванням фізичного зносу складових необхідних під час ремонту складає 222 422,40 грн. та є меншою за ринкову вартість автомобіля на момент пошкодження у розмірі 326 200 грн.

Апелянт наголошує, що судом при ухваленні оскаржуваного рішення взято до уваги неналежний та недопустимий доказ, а саме Звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу виконаного 14 вересня 2022 року ТОВ «БВН ЕВ Груп», оскільки у ньому помилково вказано, що він виконаний на замовлення ОСОБА_1 , а відтак хибним є й твердження суду щодо обізнаності позивача про розмір визначеного страхового відшкодування саме на підставі такого звіту. Крім того, такий звіт виконано без огляду об`єкта оцінки та матеріали звіту не містять акту огляду автомобіля або пояснень щодо неможливості особистого огляду оцінювачем пошкодженого автомобіля. На противагу вказаному, наданий позивачем звіт №58 від 14 листопада 2022 року є належним та допустимим доказом, проте не врахований судом при ухваленні оскаржуваного рішення.

В апеляційній скарзі також звертає увагу, що у висновку №58 від 14 листопада 2022 року ринкова вартість автомобіля на момент пошкодження розрахована від середньої ціни продажу уживаного аналогічного транспортного засобу на підставі бюлетеню автотоварознавця № 126 за листопад 2022 року та складала 326 200 грн.. У звіті, наданому на замовлення страхової компанії, також наявний бюлетень автотоварознавця № 125 за серпень 2022 року, в якому також вказана ціна продажу ідентичного автомобіля у сумі 326 560 грн., однак зазначена ринкова вартість автомобіля взагалі неврахована оцінювачем при складенні Звіту, що свідчить про його не повноту та необ`єктивність.

ОСОБА_1 вважає, що визначений судом розмір моральної шкоди не є цілком достатнім та справедливим, зважаючи на встановлені обставини справи та на глибину його душевних страждань, внаслідок вчинення відповідачем ДТП та настанням в зв`язку з цим негативних наслідків. Судом не враховано необхідність позивача звертатись за медичною допомогою, що також призвело до витрат коштів та часу, погіршення психічного стану, порушення ритму життя через посилений фізичний біль, нудоту та стрес.

Крім того, було порушеного його право, як власника, адже він не міг користуватись та розпоряджатись належним йому автомобілем.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення, ухваливши нове, яким задовольнити позовні вимоги: стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 136 025,45 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, суму вартості проведення експертного дослідження у розмірі 6 500 грн. та 29 907,74 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Здійснити розподіл судових витрат, понесених апелянтом у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

28 серпня 2023 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив від ОСОБА_3 , у якому не погоджується із доводами апеляційної скарги, вважає їх невмотивованими, а оскаржуване рішення - ухваленим при повному та об`єктивному дослідженні всіх обставини та матеріалів справи, а тому просить залишити рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2023 року без змін, а вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 - без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 3 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не повній мірі відповідає вказаним вимогам закону виходячи з наступного.

Судом першої інстанції було встановлено, що 18 травня 2022 року о 09 год. 20 хв. в м. Біла Церква Київської області на перехресті вул. Леваневського та проїзду Західний водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом «SKODA OCTAVIA А5» д.н.з. НОМЕР_1 , під час перестроювання з правої смуги руху в крайню ліву смугу не надав переваги в русі транспортному засобу «RENAULT LOGAN» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався в тій смузі, в яку ОСОБА_3 мав намір перестроїтись. В подальшому за інерцією водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «RENAULT», від зіткнення здійснив зміщення транспортного засобу вліво, що спричинило зіткнення з транспортним засобом «MERCEDES-BENZ SPRINTER» 413 CDI д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_4 , який зупинився в лівій крайній смузі в зустрічному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби зазнали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. 10.3 Правил дорожнього руху України.

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю постановою від 25 липня 2022 року по справі № 357/5229/22 визнав ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що призвело до вказаної дорожньо-транспортної пригоди та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. (а.с.12-14).

Також судом при розгляді справи було встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «SKODA OCTAVIA А5» д.н.з. НОМЕР_1 на час скоєння ДТП була застрахована у АТ «Страхова компанія «ІНГО» відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 206272754 (а.с.64)

15 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до AT «СК «ІНГО» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 63).

01 листопада 2022 року AT «СК «ІНГО» здійснило виплату страхового відшкодування позивачеві, у розмірі 130 000,00 грн., що підтверджується випискою по надходженням по картці/рахунку ОСОБА_1 (а.с. 38)

Згідно розрахунку страхового відшкодування, складеного лікарем судово-медичним експертом Волобуєвим О.Є. витрати за лікування по фінансовим документам становлять 1126,00 грн., а також розмір моральної шкоди розраховано в сумі 56,31, всього 1182,41 грн., що було сплачено АТ «СК ІНГО» на рахунок позивача та підтверджено платіжним дорученням № 13646 (а.с. 66)

AT «СК «ІНГО» здійснило виплату на підставі Звіту за вих. № 36873 від 14 вересня 2022 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «БВН ЕВ ГРУП», згідно договору про проведення оцінки матеріального збитку з АТ «СК «ІНГО» за дорученням № 36873 від власника КТЗ ОСОБА_1 (а.с. 101-114).

13 березня 2023 року представником позивача у справі ОСОБА_1 , адвокатом Батурою П.О. подано заяву про відмову від позову в частині заявлених позовних вимог до Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» у зв`язку з добровільною виплатою страхового відшкодування.

Суд першої інстанції своєю ухвалою, постановленою протокольно від 13 березня 2023 року прийняв відмову від позову до АТ «СК «Інго».

Вирішуючи спір між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 , задовольняючи частково позовні вимоги в частині стягнення на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 23 386,49 грн., суд першої інстанції прийняв за основу для визначення розміру заподіяної позивачу шкоди наданий відповідачем у справі ОСОБА_3 «Звіт №36873 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу», що виконаний 14 вересня 2022 року ТОВ «БВН ЕВ Груп» на замовлення страховика АТ «СК «ІНГО» для розрахунку страхового відшкодування за зверненням ОСОБА_1 до АТ «СК «ІНГО» згідно до якого ринкова вартість непошкодженого КТЗ «RENAULT LOGAN» д.н.з. НОМЕР_2 станом на час виникнення страхового випадку ( дату ДТП) визначена у розмірі 256 562,26 грн., а вартість залишків КТЗ після ДТП - 103175,77 грн. Тому суд, вирахувавши від ринкової вартості автомобіля суму страхового відшкодування 130000 грн, проведеного АТ «СК «ІНГО», а також вартість залишків автомобіля після пошкодження - 103175,77 грн., які позивач залишив собі, дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 доведений лише в частині суми відшкодування - 23 386,49 грн ( 256562,26 - 130000 - 103175,77).

При цьому даючи оцінку наданому позивачем Висновку експерта № 58 про визначення матеріального збитку, завданого ушкодженням КТЗ «RENAULT LOGAN» д.н.з. НОМЕР_2 , виготовленого 14 листопада 2022 року ФОП ОСОБА_5 та не приймаючи зазначені в ньому розрахунки як доказ, суд першої інстанції мотивував свій висновок тим, що висновок експерта №58 від 14 листопада 2022 року було виготовлено через пів року після страхового випадку з власної ініціативи позивача. При цьому, позивач до судового розгляду даної справи не заперечував Звіт № 36873 від 14 вересня 2022 року, за яким було визначено розмір страхового відшкодування, яке позивач і отримав.

Надаючи аналіз двом доказам - Звіту та Висновку експерта про визначення матеріального збитку, завданого ушкодженням ТЗ«RENAULT LOGAN» д.н.з. НОМЕР_2 , суд обґрунтовував тим, що бере до уваги саме Звіт № 36873 від 14 вересня 2022 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «БВН ЕВ ГРУП», згідно договору про проведення оцінки матеріального збитку з АТ «СК «ІНГО» за дорученням 36873 від власника КТЗ ОСОБА_1 . Оскільки, позивач знав про складений Звіт, отримав 01 листопада 2022 року страхове відшкодування в розмірі визначеному саме цим Звітом, і виклав свої заперечення відносно цього Звіту лише у відповіді на відзив під час розгляду справи судом.

При цьому безпідставним суд визнав твердження позивача ОСОБА_1 проте, що він не був обізнаний про Звіт № 36873 від 14 вересня 2022 року, і з врахуванням цього визнав необгрунтованою необхідність проведення повторного дослідження і оцінки матеріального збитку 14 листопада 2022 року, та понесення позивачем додаткових витрат.

Також суд зазначив, що суд вважає, що оскільки ОСОБА_1 отримав страхове відшкодування на підставі висновку - Звіту № 36873 від 14.09.2022 року, який він не заперечував і надавав доручення на його проведення, та який суд бере до уваги при вирішенні даного спору, оскільки клопотань про призначення судом відповідної експертизи не надходило, а тому є безпідставною вимога про стягнення з відповідача ОСОБА_3 витрат (6500 грн.) за складений висновок вартості матеріального збитку від 14.11.2022 року.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону виходячи з наступного.

Так, згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до статті 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 , 15 серпня 2022 року звернувся до АТ «СК «Інго» щодо виплати йому як потерпілому страхового відшкодування в порядку визначеному ст. 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (а.с. 66).

13 вересня 2022 рок у зв`язку із вказаним звернення потерпілої особи АТ «СК «ІНГО» звернулася до СПД ТОВ «БВН ЕВ ГРУП» з прохання провести автотоварознавче дослідження з визначення розміру заподіяної шкоди.

14 вересня 2022 року оцінювачем ТОВ «БВН ЕВ ГРУП»ОСОБА_6 виготовлено Звіт №36873 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу згідно висновку якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «RENAULT LOGAN» 01 червня 2018 року випуску д.н.з. НОМЕР_2 становить 294975,50 грн., а ринкова вартість вказаного КТЗ на момент аварійного пошкодження становила 256562,26 грн. З врахуванням того що ринкова вартість автомобіля на момент пошкодження є меншою за вартість відновлювального ремонту, тому оцінювач визначив розмір шкоди на рівні ринкової вартості вказаного КТЗ на момент аварійного пошкодження - 256562,26 грн.

З врахуванням вказаного Звіту АТ «СК «ІНГО» 01 листопада 2022 року здійснила страхове відшкодування ОСОБА_1 в максимальному розмірі - 130000 грн., передбаченому Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 10 жовтня 2021 року укладеного із ОСОБА_7 (а.с. 38) , а також в добровільному порядку сплатила страхове відшкодування заподіяної шкоди здоров`ю у розмірі 1182,41 грн. у зв`язку із чим позивач відмовився від позову до АТ «СК «ІНГО».

Разом із тим із позову вбачається, що відповідач у справі ОСОБА_3 в добровільному порядку відшкодовувати заподіяну його діями шкоду позивачу у вигляді різниці між виплаченої страховиком сумою реальними збитками відмовився у зв`язку з чим позивач вимушений був звертатися до суду та з приводу цього 07 листопада 2022 року звернувся до СПД ФОП ОСОБА_5 із заявою про проведення автотоварознавчої експертизи для визначення розміру заподіяної матеріальної шкоди пов`язаного із пошкодження належного йому автомобіля «RENAULT LOGAN» 01 червня 2018 року випуску д.н.з. НОМЕР_2 .

Згідно до висновку експерта №58 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу автомобіля «RENAULT LOGAN» 01 червня 2018 року випуску д.н.з. НОМЕР_2 , проведеного 14 листопада 2022 року судовим експертом Петрушанко Вадимом Федоровичем вартість відновлювального ремонту з врахування втрати товарного вигляду становить 266025,47 грн., а ринкова вартість вказаного КТЗ на момент аварійного пошкодження становить 326200 грн. ( а.с. 16-37).

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо не відповідності висновків суду обставинам справи, нормам матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до статті 76 ЦПК Українидоказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша, шоста статті 81 ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Так, відповідно до внесених до Цивільного процесуального кодексу України змін Законом України №2147 03 жовтня 2017 року статтею 106 ЦПК України, передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи.

Зокрема частиною 6 статі 106 ЦПК України визначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з ч. 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Таким чином законодавець прирівняв експертизу проведену за зверненням сторони у справі до експертизи проведеної на підставі ухвали суду.

Згідно з абзацом чотирнадцятим пункту 4.14 розділу ІV Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5(далі - Інструкція № 53/5), у вступній частині висновку експерта зазначаються: попередження (обізнаність) експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за статтею 384 Кримінального кодексу України або за відмову від надання висновку за статтею 385 Кримінального кодексу України.

На час складання судовим експертом Петрушанко В.Ф. висновку експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріальних збитків від 14 листопада 2022 року № 58 нова редакція статті 106 ЦПК України визначала обов`язкове застереження про обізнаність експерта про кримінальну відповідальність.

Як вбачається із тесту самого висновку експерта останній був попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку ( а.с. 16).

Разом із тим суд першої інстанції, здійснюючи розгляд справи вказаний висновок судового експерта не визнав належним та допустимим доказом та взяв як належний доказ для вирішення спору Звіт № 36873 від 14 вересня 2022 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складений суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «БВН ЕВ ГРУП».

Перевіряючи доводи апелянта в частині неправомірності висновку суду в цій частині колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги, оскільки суд першої інстанції оцінюючи доводи позивача та заперечення відповідача у частині належності наданих сторонами доказів щодо визначення ринкової вартості та вартості відновлювального ремонту автомобіля «RENAULT LOGAN» 01 червня 2018 року випуску д.н.з. НОМЕР_2 не врахував, що даний Звіт був складений оцінювачем ТОВ «БВН ЕВ ГРУП» ОСОБА_6 в межах проведення страхового відшкодування АТ «СК «ІНГО» потерпілому ОСОБА_1 , при цьому страховиком здійснено потерпілому - позивачу у справі страхову виплату у максимально визначеному договором страхування розмірі -130000 грн, що виключало необхідність позивача оспорювати дійсність вказаного звіту.

Разом із тим враховуючи, що безпосередній заподіювач матеріальної шкоди ОСОБА_3 відмовився в добровільному порядку відшкодувати позивачу матеріальну шкоди в розмірі визначеному Звітом ні в іншому погодженому із потерпілим розмірі, тому позивач обґрунтовано звернувся як особа, яка має намір звернутися до суду із позовом до судового експерта Петрушанко В.Ф. із заявою про проведення автотоварознавчої експертизи для визначення вартості заподіяної шкоди та отримав від останнього даний висновок.

Крім того колегія суддів, аналізуючи висновки суду щодо допустимості наданого позивачем висновку експерта №58 від 2022 року складеного ФОП ОСОБА_5 та Звіту № 36873 від 14 вересня 2022 року складеного оцінювачем ТОВ «БВН ЕВ ГРУП» ОСОБА_6 в частині спірного питання по визначенні ринкової вартості колісного транспортного засобу - автомобіля «RENAULT LOGAN» д.н.з. НОМЕР_2 станом на час виникнення страхового випадку, апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно до пункту 7 розділу VII «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» затвердженої Наказом Міністерства

юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159)Оцінка КТЗ здійснюється переважно із застосуванням бази оцінки, яка відповідає ринковій вартості. Ринкова вартість КТЗ ураховує його комплектність, укомплектованість і фактичний технічний стан, строк експлуатації, величину пробігу, умови, у яких він експлуатувався (зберігався), особливості кон`юнктури ринку регіону. Згідно з принципами зміни вартості, попиту та пропозиції значення ринкової вартості є змінною за фактором часу величиною, яка залежить від коливань ринкових цін на КТЗ та його складники.

7.2. Основним підходом, який використовується для оцінки КТЗ, є порівняльний підхід. Згідно з ним визначення вартості КТЗ на території України проводиться на підставі їх цін продажу та поточних цін пропозиції до продажу, які зазначені у вітчизняних довідниках. Зазначені ціни є статистично усередненими ціновими даними КТЗ, які були відчужені в Україні згідно з умовами, що відповідають змісту і поняттю "ринкова вартість".

Згідно п. 7.4 середня ринкова ціна КТЗ - величина, яка визначається статистичними методами, еквівалентна найбільш вірогідній вартості продажу (пропозиції до продажу), сукупності КТЗ визначеної моделі з відповідними строком експлуатації і пробігом на визначений момент часу, у конкретному регіоні чи місцевості з дотриманням вимог, що відповідають поняттю «ринкова вартість».

Як вбачається з Висновку № 58 від 14 листопада 2022 року з метою визначення ринкової вартості автомобіля марки «RENAULT LOGAN» д.н.з. НОМЕР_2 , на момент пошкодження, експерт, розрахував середню ціну продажу уживаного аналогічного транспортного засобу на підставі Бюлетеню автотоварознавця № 126 за листопад 2022 року, який містить відомості про ціну продажу ідентичного транспортного засобу станом на листопад 2022 року, яка дорівнює 326 200,00 грн.

Разом з тим, як вбачається зі Звіту №36873 від 14 вересня 2022 року , з метою визначення ринкової вартості автомобіля марки «RENAULT LOGAN» д.н.з. НОМЕР_2 , оцінювач не врахував долучений ним в якості додатку Бюлетень автотоварознавця № 125 за серпень 2022 року в якому зазначена ціна продажу ідентичного транспортного засобу станом на серпень 2022 року - 326 560,00 грн., а середню ціну уживаного аналогічного КТЗ розрахував порівняльним підходом використавши лише ресурси мережі Інтернет.

При цьому, як вбачається з використаних вибірково оцінювачем пропозицій продажу уживаних транспортних засобів марки «RENAULT LOGAN» 2018 року випуску, їх пробіг та регіон не відповідає пробігу та регіону досліджуваного автомобіля Позивача.

Таким чином колегія суддів вважає доводи апелянта щодо неправильного застосуванням оцінювачем ОСОБА_6 довідкових даних при визначенні ринкової вартості автомобіля марки «RENAULT LOGAN» д.н.з. НОМЕР_4 , з порушенням Методики товарознавчої експертизи колісних транспортних засобів, що також свідчить про те, що Звіт суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «БВН ЕВ ГРУП» №36873 від 14.09.2022 не є належним та допустимим доказом для вирішення вказаного судового спору.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (стаття 1194 ЦК України).

У постанові від 22 лютого 2022 року у справі 201/16373/16-ц, провадження № 14-27цс21, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладення обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV) (постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц, від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17).

З врахуванням викладеного апеляційний суд приходить висновку, що належною та правомірною підставою для оцінки заподіяної позивачу матеріальної шкоди є Висновок експерта № 58 від 14 листопада 2022 року, та з врахуванням цього рішення суду в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 23386,49 грн, підлягає скасуванню з ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення із ОСОБА_3 на його користь 136025,47 грн, що є різницею між вартістю заподіяної шкоди 266025,47 грн визначеної судовим експертом у висновку №58 від 14 листопада 2023 року та сплаченим страховиком АТ «СК «ІНГО» страховим відшкодування в розмірі 130000 грн.

Посилання суду першої інстанції на те, що вказаним висновком не визначено вартість пошкодженого автомобіля після ДТП ( залишків) не може бути підставою для відмови у позові, оскільки згідно до висновку експерта вартість відновлювального ремонту з врахування величини втрати товарного вигляду становить 266025,47 грн, а ринкова вартість даного КТЗ на момент його пошкодження є більшої 326200 грн, що не свідчить проте, що даний транспортний засіб вважає знищеним і не може бути відновленим.

Перевіряючи доводи апелянта в частині стягнення на його користь грошових коштів на відшкодування моральної шкоди, колегія суддів враховує наступне.

Так, суд першої інстанції, вирішуючи спір в частині відшкодування моральної шкоди, дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 5000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди.

Однак, колегія суддів вважає, що визначений судом першої інстанції розмір моральної шкоди не є цілком достатнім та справедливим зважаючи на встановлені обставини справи та на глибину душевних страждань позивача внаслідок вчинення Відповідачем дорожньої-транспортної пригоди та з настанням в зв`язку з цим негативних наслідків.

Судом першої інстанції не враховано, що в зв`язку з ушкодженнями здоров`я позивачу знадобилося звертатися до медичних установ для проведення лікувальних маніпуляцій, що призвело до трати часу та власних коштів. Також був погіршений психічний стан у зв`язку з порушенням ритму відпочинку та сну, який погіршився у зв`язку з посиленим фізичним болем, нудоти, стресу.

Окрім того, заподіяна позивачу моральна шкода полягає, зокрема у порушенні права власності, тобто у порушенні права позивача як власника, відповідно до ст. 317 ЦК України, на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, та яка виразилась у душевних та фізичних стражданнях, зокрема: в тому, що позивач перебував в стресовому стані після значного пошкодження свого автомобіля внаслідок ДТП, а також в тому, що позивач був позбавлений можливості експлуатувати свій автомобіль, був змушений думати про його ремонт, користуватись транспортними послугами знайомих та таксі, витрачати час на оформлення відповідних документів, чим був порушений звичний для нього спосіб життя.

Відповідно до п. З ч. 1 ст. 23 ЦК України, фізична особа має право на відшкодування моральної шкоди, якщо зазнала душевних страждань у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у порушенні права власності.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля для відновлення попереднього стану. При цьому розмір морального відшкодування повинен відповідати принципу розумності, виваженості, справедливості.

Тому з врахуванням обставин заподіяння шкоди позивачу, тривалості на протязі якого позивач позбавлений можливості користування належним йому КТЗ, а також з врахуванням незручностей яких вимушений терпіти позивач у зв`язку з пошкодження його транспортного засобу та неможливості його використанні задля задоволення власних потреб та потреб сім`ї, колегія суддів вважає, що справедливим розміром компенсації заподіяної моральної шкоди буде сума 10000 грн.

Пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (частини 1, 2 статті 376 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції, задовольняючи в повному обсязі позовні вимоги ОСОБА_1 , вище вказаних норм матеріального права норм процесуального законодавства та обставин справи не врахував, тому вказане рішення підлягає скасуванню з ухваленням у даній справі нового судового рішення.

Згідно до ст. 141 ЦПК України визначено, що суд апеляційної чи касаційної інстанціях, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Оскільки суд апеляційної інстанції визнав вимоги позивача доведеними в розмірі 136025,47 грн, та 10000 грн, моральної шкоди, тому на його користь підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог, що становить 1460,25 грн. (а.с.7) сплаченого при подачі позову до суду першої інстанції та 2190,38 грн, при подачі апеляційної скарги, а всього 3659,63 грн. та витрати, пов`язані із оплатою автотоварознавчої експертизи в розмірі 6500 грн (а.с.37).

Крім того, подаючи апеляційну скаргу позивачем було заявлено клопотання про стягнення з відповідача у справі на його користь понесених ним витрат на правничу допомогу в розмірі 15000 грн, однак належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних витрат (договору про надання правничої допомогу із визначенням вартості вказаних робіт, акту виконаних робіт, акту приймання виконаних адвокатом робіт) позивачем до суду подано не було та не зазначено в апеляційній скаргу і пропозиції про подальше надання таких доказів після апеляційного розгляду, тому суд доходить висновку про відмову у стягнення вказаних витрат за недоведеністю.

Керуючись ст. 141, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, ст. 22, 23, 1167, 1187, 1188, 1192 ЦК України, Київський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2023 року скасувати та ухвалити у вказаній справи нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. в АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 136025,47 грн ( сто тридцять шість тисяч двадцять п`ять гривень 47 копійок) на відшкодування завданої матеріальної шкоди, 10000 грн ( десять тисяч гривень) на відшкодування моральної шкоди, 6500 грн. (шість тисяч п`ятсот гривень) витрат по сплаті послуг експертного автотоварознавчого дослідження та 3659,63 грн. ( три тисячі п`ятдесят дев`ять гривень 63 копійки) понесених витрат по сплаті судового збору, а всього 156185,10 грн. ( сто п`ятдесят шість тисяч сто вісімдесят п`ять гривень 10 копійок).

В задоволенні решти частини позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Текст постанови виготовлено 16 жовтня 2023 року.

Судді :

________________ _________________ _______________

М.А.Яворський Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв