Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 570/305/23
Провадження № 22-з/4815/70/23
Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
головуючий: суддя Хилевич С.В.
судді: Гордійчук С.О., Шимків С.С.,
розглянувши у порядку письмового провадження клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Ієговської Анастасії Олександрівни про стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" про стягнення пені, інфляційних втрат і трьох відсотків річних за прострочення виплати страхового відшкодування,
Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 20 червня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" (далі - ПрАТ "СК "ВУСО") на користь ОСОБА_1 суму нарахованої пені у розмірі 23 810,10 гривень, суму 3 % річних за користування коштами у розмірі 11 752,89 гривень, суму інфляційних збитків у розмірі 56 048,63 гривень.

Стягнуто з ПрАТ "СК "ВУСО" на користь держави 916,11 гривень судового збору.

Додатковим рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 27 червня 2023 року заяву представника позивача - адвоката Ієговської А.О. про стягнення судових витрат у справі задоволено.

Стягнуто з ПрАТ "СК "ВУСО" на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10 000 гривень.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 28 вересня 2023 року апеляційну скаргу представника ПрАТ "СК "ВУСО" - адвоката Шиліна В. А. залишено без задоволення, а рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 20 червня 2023 року - без змін.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 28 вересня 2023 року апеляційну скаргу представника ПрАТ "СК "ВУСО" - адвоката Шиліна В. А. залишено без задоволення, а додаткове рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 27 червня 2023 року - без змін.

03 жовтня 2023 року представником позивача - адвокатом Ієговською А.О. подано клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 6 000 гривень.

03 жовтня 2023 року представником відповідача - адвокатом Шиліним В.А. подано клопотання про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги позивачу до 2 000 гривень. Зазначає, що заявлені адвокатом Ієговською А.О. витрати на правничу допомогу в розмірі 6 000 гривень є необгрунтованими та такими, що порушують засади цивільного процесуального закону, а саме пропорційності та співмірності, враховуючи ціну позову і нескладність справи, яка має надуманий та необгрунтований характер, а також при цьому покликається на правові висновки Великої Палати Верховного Суду.

Оскільки за результатами розгляду справи апеляційним судом апеляційні скарги представника відповідача - адвоката Шиліна В. А. залишено без задоволення, а рішення та додаткове рішення суду першої інстанції залишено без змін, питання ж про розподіл судових витрат не вирішувалося апеляційним судом, тому клопотання представника позивача - адвоката Ієговської А.О. підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Цивільним процесуальним кодексом України не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться (ч. 13 ст. 7 ЦПК України).

Отже, згідно зі ст. 270 ЦПК України колегія суддів вважає можливим провести розгляд заяви про ухвалення додаткового судового рішення без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Як видно з матеріалів справи, разом з позовною заявою адвокатом Ієговською А.О. було подано до суду договір про надання професійної правничої (правової) допомоги, укладений між Адвокатським об`єднанням "Автопоміч" та ОСОБА_1 03 березня 2020 року (а.с. 36-37).

Так, у даному договорі вказано, що вартість наданих Адвокатським об`єднанням послуг на виконання цього договору передбачено в додатках до цього договору (п. 3.1 розділу 3 договору від 03.03.2020).

До зазначеного договору про надання професійної правничої (правової) допомоги від 03 березня 2020 року сторонами було складено також замовлення на надання професійної правничої допомоги від 03 березня 2020 року, де, зокрема, у пункті другому обумовлено, що вартість правничої допомоги Адвокатського об`єднання "Автопоміч", вказаної у пункті 1 цього замовлення, визначається шляхом множення кількості затрачених Адвокатським об`єднанням годин на вартість однієї нормо-години роботи, яка становить 2 000 гривень (а.с. 38-39).

На підтвердження витрат, понесених позивачем при апеляційному розгляді даної справи, адвокатом Ієговською А.О. до відзиву на апеляційну скаргу було долучено детальний розрахунок робіт (наданих послуг), виконаних для надання правничої (правової) допомоги від 03 серпня 2023 року (а.с. 161).

Так, детальним розрахунком робіт (наданих послуг) від 03 серпня 2023 року встановлено, що вартість однієї години роботи Адвокатського об`єднання "Автопоміч" становить 2 000 гривень. На ознайомлення з апеляційною скаргою, аналіз норм права і судової практики, формуванння правової позиції та підготовку відзиву на скаргу для ОСОБА_1 Адвокатським об`єднанням "Автопоміч" було затрачено три години, сумарну вартість яких оцінено у 6 000 гривень. Також на підтвердження повноважень адвокатом Ієговською А.О. долучено ордер про надання правничної (правової) допомоги від 01 серпня 2023 року (а.с. 161, зв.).

Право на професійну правничу допомогу гарантоване ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якої надано Конституційним Судом України у Рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000 та від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

У Рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

При визначенні суми відшкодування даних витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Саме такі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна та інші проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Відповідно до ст.ст. 1, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договором про надання правової допомоги.

Крім того, 19 лютого 2020 року Великою Палатою Верховного Суду прийнято додаткову постанову у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19), де зазначено таке.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом з тим, чинне цивільне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно із ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що Цивільним процесуальним кодексом України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1.) їх дійсність; 2.) необхідність; 3.) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до Цивільного процесуального кодексу України законодавцем принципово по-новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

Отже, враховуючи складність справи, обсяг та якість виконаних адвокатом робіт, витрачений час, значення цієї справи для позивача, колегія суддів вважає обґрунтованими, співмірними та підтвердженими належними доказами понесені позивачем витрати на правничу допомогу, визнаючи необхідним покласти на відповідача обов`язок їх компенсувати.

Тому клопотання представника відповідача про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги не підлягає до задоволення, оскільки, заперечуючи проти заявленої позивачем суми витрат, яка підлягає стягненню, та наводячи правові норми, що регулюють питання розподілу витрат на правничу допомогу, адвокат Шилін В.А. жодним чином не обґрунтовував та не конкретизував, які саме з наданих послуг (робіт) Адвокатського об`єднання "Автопоміч" не відповідають зазначеним засадам судочинства, а в чому полягає ця невідповідність, тобто неспівмірності витрат, - не довів.

З огляду на викладене колегія суддів, виходячи з критерію обґрунтованості та пропорційності судових витрат, а також розумності їхнього розміру, конкретних обставин справи, дійшла висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню з ПрАТ "СК "ВУСО" на користь позивача за результатами розгляду справи в суді апеляційної інстанції становить 6 000 гривень.

Зважаючи на наведене і керуючись ст. ст. 141, 270, 368, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Ієговської Анастасії Олександрівни про стягнення судових витрат задовольнити.

Здійснити розподіл судових витрат в суді апеляційної інстанції.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" на користь ОСОБА_1 6 000 (шість тисяч) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Позивач: ОСОБА_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО"; , юридична адреса: м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31, поштовий індекс: 03150.

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: С.О. Гордійчук

С.С. Шимків