КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2023 року м. Київ

Унікальний номер справи № 760/11066/21

Апеляційне провадження № 22-ц/824/10146/2023

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В.,Ратнікової В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Котляр К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 10 квітня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Аксьонової Н.М., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб з ОСОБА_1 , який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Сімферополя Автономної Республіки Крим, про що в книзі реєстрації актів громадського стану 31 березня 2001 року зроблено відповідний запис № 127 (а.с. 2).

В обґрунтування позову зазначала, що 31 березня 2001 року сторони уклали шлюб. Від даного шлюбу мають спільних дітей - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Посилалась на те, що відносини між подружжям погіршилися, втрачена взаємоповага, життя супроводжують постійні непорозуміння, що негативно відображаються на дітях. Крім того, позивач зазначала, що відповідач проявляє до неї немотивовану агресію морального та фізичного плану, що підтверджується довідкою № 4703 Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги від 25 квітня 2021 року. Між подружжям втрачено почуття любові та довіри один до одного, а тому вона не має бажання продовжувати такі шлюбні відносини (а.с. 2).

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 10 квітня 2023 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 31 березня 2001 року Відділом реєстрації актів громадського стану Київського районного управління юстиції м. Сімферополя, Автономної Республіки Крим, актовий запис № 127. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 908 грн. в рахунок відшкодування понесених позивачем судових витрат (а.с. 26-28).

Не погодившись з рішенням районного суду, 10 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги залишити без задоволення (а.с. 30).

Апеляційну скаргу мотивував тим, що рішення суду прийнято без його участі, що позбавило його можливості навести суду докази про примирення подружжя. Апелянт вказував, що зробив переоцінку життєвих цінностей та зрозумів, що сім`я для нього головне та збереження шлюбу є важливим для нього. Вказував, що суперечки між подружжям вирішено, в сім`ї відновилась взаємоповага та гарні відносини, подружжя проживає разом та продовжує вести сумісне господарство (а.с. 30).

09 жовтня 2023 року представник ОСОБА_2 - адвокат Орбан Н.Л. направила до суду заяву, в якій просила прийняти відмову позивача від позову та закрити провадження у справі. Розгляд даної заяви просила проводити без участі ОСОБА_2 та її представника. У заяві вказувала, що подружнє життя між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відновилось, усунуті усі розбіжності та суперечки, питання розірвання шлюбу втратило свою актуальність. До заяви додану письмову заяву позивачки ОСОБА_2 про відмову від позову повноваження представника (ордер, договір про надання правової допомоги), документи подані із застосуванням електронно-цифрового підпису адвоката Орбан Н.Л. (а.с. 49-55).

Особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, про що у справі є докази. Повідомлення ОСОБА_2 і ОСОБА_1 повернулось з відміткою працівників пошти, що вказані адресати за зазначеними ними адресами відсутні, заяви від вказаних осіб про зміну адреси місця проживання (перебування) до суду не надходили (а.с. 43-47, 56).

Проте, представник ОСОБА_2 - адвокат Орбан Н.Л. подала до суду письмову заяву в якій просила розглянути заяву ОСОБА_2 про відмову від позову без участі заявника та її представника (а.с. 50)

Наведені обставини свідчать, що відповідач ОСОБА_1 , який звернувся до апеляційного суду із скаргою та позивач ОСОБА_2 , яка заявила про відмову від позову, повідомлені про розгляд справи апеляційним судом і мають цікавитись рухом справи в суді апеляційної інстанції.

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04). При цьому запобігати неналежній і такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі - завдання саме державних органів (див. рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі "Мусієнко проти України", № 26976/06).

Зважаючи на вимоги ч. 9 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ст. 131, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши заяву ОСОБА_2 про відмову від позову, колегія суддів дійшла висновку про її задоволення, врахувавши наступне.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Статтею 373 ЦПК України передбачено, що в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Згідно з ч. 2 ст. 373 ЦПК України якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Заява позивача ОСОБА_2 про відмову від позову відповідає вимогам ст. 206 ЦПК України, за змістом такої заяви вбачається, що заявнику ОСОБА_2 роз`яснені і відомі правові наслідки відмови від позову, передбачені ст. 206, 373 ЦПК України.

Апеляційний суд не вбачає підстав не приймати відмову позивача від позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

За подання до суду апеляційної скарги на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 10 квітня 2023 року ОСОБА_1 сплатив 1 609,50 грн. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією про сплату судового збору від 09 травня 2023 року (а.с. 31).

Отже, на виконання вимог ч. 2 ст. 142 ЦПК України скаржнику підлягає поверненню з державного бюджету 804,75 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 142, 206, 255, 373, 374, 377 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_2 про відмову від позову - задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_2 від позову до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Визнати нечинним рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 10 квітня 2023 року.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з державного бюджету 50 відсотків судового збору у розмірі 804,75 грн., сплаченого при поданні апеляційної скарги, а саме судовий збір сплачений за платіжною інструкцією № 0.0..1 від 09 травня 2023 року на рахунок UA0026010, отримувач платежу ГУК у м.Києві/Соломян.р-н/22030101, банк отримувача Казначейство України, код отримувача 37993783.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 13 жовтня 2023 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова