Справа № 502/1435/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Березнікова О.В.,

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.,

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні Кілійського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Кілійська міська рада Ізмаїльського району Одеської області, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що він з відповідачкою мають спільну дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З березня 2022 року син проживає разом з позивачем та сторони спільно не проживають. Відповідачка ухиляється від своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Дитина перебуває на повному утриманні позивача, він самостійно займається її вихованням. Відповідачка жодної участі у вихованні їх дитини не приймає, матеріально не забезпечує. Дитина зареєстрована за місцем проживання позивача. Відповідачка більше року дитину не навідує.

Просить суд позбавити відповідачку ОСОБА_4 батьківських прав стосовно дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання позивач не з`явився, подавши через канцелярію суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву у якій вказала, що проти задоволення позову не заперечує та просила справу розглянути без її участі.

Третя особа Кілійська міська рада Ізмаїльського району також надали суду клопотання, в якому просили розглядати справу без участі їхнього представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами було зареєстровано шлюб 04.09.2018, який розірвано на підставі рішення Кілійського районного суду Одеської області від 20.04.2023. Вказаним рішенням також визначено місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком позивачем ОСОБА_1 ..

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 у сторін народилася дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 25.07.2019, проте фактично мешкає з батьком за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується акту обстеження по факту проживання особи від 12.07.2023.

З характеристики на позивача встановлено, що останній зареєстрований та проживає в АДРЕСА_2 , разом із неповнолітнім сином. За місцем проживання характеризується з позитивної сторони. У вихованні дитини надає допомогу бабуся, мати позивача. Мати дитини мешкає окремо.

Місце проживання матері дитини відповідачки ОСОБА_2 зареєстровано в АДРЕСА_3 , що вбачається з Витягу з реєстрації територіальної громади.

Згідно наданого висновку органу опіки та піклування затвердженого рішенням виконавчого комітету Кілійської міської ради від 12.10.2023 №381 «про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 » зазначено, що виконавчий комітет вважає недоцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи».

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно статті 12 вищезазначеного Закону вказано, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст.ст.150, 164, 166 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; є хронічними алкоголіками або наркоманами;

Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки, та є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому питання про застосування такого заходу впливу до батьків нерозривно пов`язане з питанням захисту прав та інтересів дитини.

У своїй постанові від 29 вересня 2021 року у справі № 459/3411/18 Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 не виконує свої батьківські обов`язки щодо своєї неповнолітньої дитини, не цікавиться її життям, розвитком, тощо. Не приймає участі у її утриманні та вихованні.

Вказане підтверджується встановленими матеріалами справи, а також висновком органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кілійської міської ради від 12.10.2023 №381 «про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 ».

Так, висновком органу опіки та піклування встановлено, що дитина дійсно проживає разом із батьком, позивачем у справі. Було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання позивача за вказаною адресою де встановлено, що умови проживання дитини задовільні, дитина забезпечена усім необхідним.

Також, з висновку слідує, що відповідачка, мати дитини, отримавши листа від Служби у справах дітей Кілійської міської ради з проханням з`явитися та висловити думку стосовно порушеного питання, до служби не з`явилася.

Крім того, заяву відповідачки про те, що вона не заперечує проти позовних вимог позивача та прохання розглянути справу без її участі, суд розцінює як свідоме нехтування своїми батьківськими правами.

Відповідно до частини шостої статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

За таких обставин, суд приходить до переконливого висновку, що відповідачка свідомо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини, проте суд не погоджується з наданим висновком про недоцільність позбавлення відповідачки батьківських прав стосовно дитини, оскільки такий є необґрунтованим та суперечить встановленим у ньому фактам, а тому відповідачку ОСОБА_2 доцільно позбавити батьківських прав, позаяк остання нехтує обов`язками, передбаченими ст. 150 СК України.

Разом з тим слід зазначити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, про що також зауважив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у своєму рішенні від 29 вересня 2021 року у справі № 459/3411/18.

На підставі ст.ст.150, 164 СК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 224 - 233 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду..

Суддя О.В. Березніков