Справа № 645/1166/23
Провадження № 2/645/538/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Алтухової О.Ю.,

секретар судового засідання Малій О.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Печенізьке Поле», Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристична Компанія «Анекс Тур» про розірвання договору на туристичне обслуговування, стягнення заборгованості та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Печенізьке Поле», ТОВ «Туристична Компанія «Анекс Тур», ОСОБА_2 у якому просить суд: розірвати Договір на туристичне обслуговування №76235055/08/02/2022, укладений 08 лютого 2022 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Печенізьке Поле», в особі ОСОБА_3 , що діє на підставі виписки, від імені та за дорученням Туроператора TOB «Туристична Компанія «Анекс Тур»; стягнути солідарно з відповідачів кошти за договором на туристичне обслуговування від 08.02.2022 року за №К299/200217-3 у розмірі 494 378,81 грн, що складається із: заборгованість за договором - 40 428,00 грн; пені - 443 899,44 грн, інфляційне збільшення - 10 051,37 грн; стягнути солідарно з відповідачів моральну шкоду у розмірі - 15 000 грн; судові витрати на правничу допомогу у розмірі - 15 000 грн та суму судового збору покласти на відповідачів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ОСОБА_1 та ТОВ «Печенізьке Поле», в особі Заярного Л.А., що діяв підставі виписки, від імені та за дорученням Туроператора TOB «Туристична Компанія «Анекс Тур», був укладений договір №76235055/08/02/2022 від 08 лютого 2022 року на туристичне обслуговування. Відповідно до умов вказаного договору (п. 1.1. Договору), Турагент зобов`язується відповідно до замовлення Туриста й особам, що слідують з ним, забезпечити надання комплексу туристичних послуг (туристичний продукт) Туристу, а Турист зобов`язується на умовах даного Договору прийняти та оплати ти їх. Відповідно до розділу 2 Договору, туристична подорож здійснюється літаком у складі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , країна та місце призначення: ОСОБА_5 Домініканської Республіки з розміщенням в готелі Occidental Caribe (ex. Barcelo Punta Cana). Термін подорожі встановлено Договором з 02.03. 2022 року по 12.03.2022 року. Вартість послуг згідно із умовами Договору визначається згідно п. 3.1. Договору, а саме 80 856.05 грн. (вісімдесят тисяч вісімсот п`ятдесят шість грн. 05 коп. Відповідно до п. 5.2.1. Турист зобов`язаний оплатити вартість туристичного продукту протягом 1-го банковского дня (годин) з моменту підписання даного Договору. Відповідно до п.6.1. Договору оплата туристом вартості витрат проводиться у безготівковій формі. Свої зобов`язання за Договором позивачка виконала в повному обсязі шляхом сплати 09.02.2022 року 40 428,00 грн. Але туристичні послуги за Договором не надавалися. Статтею 20 Закону України «Про туризм» встановлено, що Туроператор (турагент) зобов`язаний не пізніш як через один день з дня, коли йому стало відомо про зміну обставин, якими сторони керувалися під час укладення договору на туристичне обслуговування, та не пізніш як за три дні до початку туристичної подорожі повідомити туриста про таку зміну обставин з метою надання йому можливості відмовитися від виконання договору без відшкодування шкоди туроператору (турагенту) або внести зміни до договору, змінивши ціну туристичного обслуговування. Проте, а ні Турагент, ні Туроператор, в порушення умов Договору та чинного законодавства України, не повідомили ОСОБА_1 про зміну обставин, не запропонували внести зміни до договору, не запропонували повернути кошти за ненадану послугу. У зв`язку із чим, 21.12.2022р. позивачем на адресу відповідачів направлено вимогу щодо погашення заборгованості за договором №76235055/08/02/2022 від 08 лютого 2022 року на туристичне обслуговування, що підтверджується описом вкладення у цінний лист з відміткою поштового зв`язку про відправлення. Від відповідача 2 на адресу позивача отримана відповідь від 30.01.2023 №30/01-1 на вимогу, відповідно до якої вказана вимога залишились без виконання. Станом на дату звернення до суду, заборгованість не погашена. У своїй відповіді відповідач 2 посилається на лист-повідомлення від 28.02.2023р. №2024/02.0-7.1 Торгово - промислової палати України у якому засвідчені форс - мажорні обставини (обставини непереборної сили) війскову агресію Російської Федерації проти України та запропоновано для врегулювання пш`ання звернутися до Турагента з яким укладено договір на туристичне обслуговування. Натомість, відповіді від турагента - відповідача 1, не отримано. Відповідач 1 не скористався своїм правом та кореспондуючим із ним обов`язком, передбаченим у п.9.2 Договору. - щодо письмового повідомлення протягом 24 годин іншої сторони договору, тобто позивачку, про час настання і припинення дії обставин неможливості виконання прийнятих на себе зобов`язань, внаслідок дії форс- мажорних обставин. З огляду на порушення відповідачем зобов`язання за договором з 02.03.2022 року, відповідно до розрахунку, доданого позову, розмір пені складає (3%/100)*366*40428)= 443 899.44 грн. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов 'язання. Втрати від інфляції розраховуються за формулою: втрати від інфляції- (сума боргу)х(Індекс інфляції) /100-(сума боргу). Отже, загальна заборгованість за договором складає: період прострочення грошового зобов`язання 366 днів, 40 428,00 (сума боргу) + 10 051,37 (інфляційне збільшення) + 443 899,44 (пеня) = 494 378,81 грн. Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і в разі їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна не тільки довести наявність таких обставин самих собою, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання зобов`язання. За переконанням позивача, грошова сума на відшкодування моральної шкоди в розмірі 15000,00 грн. буде відповідати обсягу та глибині душевних хвилювань особи, пережитих незручностей, є співмірною з виниклими обставинами спору. Також, позивачка просить стягнути з відповідачів витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 000,0 грн.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 30.03.2023 відкрите провадження та призначене судове засідання у справі.

24.04.2023 від представника відповідача ТОВ «Печенізьке поле» - адвоката Дробчак Л.В., яка діє на підставі договору та ордеру, надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та з посиланням на норми діючого законодавства зазначила, що дійсно 08 лютого 2022 року, між ТОВ «Печенізьке Поле» (турагент), що діяв від імені та за дорученням ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» та ОСОБА_1 (турист), було укладено договір на туристичне обслуговування № 76235055/08/02/2022, за яким турагент зобов`язується відповідно до замовлення туриста й особам, що слідують з ним, забезпечити надання комплексу туристичних послуг (туристичний продукт) туристу, а турист зобов`язується на умовах укладеного договору прийняти та оплатити їх. За умовами Договору №76235055/08/02/2022 туроператор зобов`язувався забезпечити туристичну подорож для ОСОБА_1 , та ОСОБА_6 , до країни Домініканська Республіка (термін подорожі з « ІНФОРМАЦІЯ_1 , розміщення в готелі Occidental Caribe (ex. Barcelo ОСОБА_7 ). З метою виконання взятих на себе пп. 3.1.2. пункту 3.1. Розділу 3 Договору № 597А/21 обов`язків, ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» було видано туристичний ваучер № 76235055 від «23» лютого 2022 року на проживання в обумовленому Договором № 76235055/08/02/2022 готелі, заброньовано квитки на переліт до/з країни призначення, видано страховий поліс. Проте, з обставин, що не залежать від волі відповідачів позивачка не, змогла здійснити туристичну подорож до Домініканської Республіки. Указом Президента України від «24» лютого 2022 року № 64/2022 введено воєнний стан. Факт запровадження на території України воєнного стану передбачає, зокрема, звуження обсягів прав і свобод громадянина та введення в дію особливих механізмів. Зокрема, у зв`язку з військовим вторгненням російської федерації, згідно з вимогами Повітряного кодексу України та Положення про використання повітряного простору України органами ОЦВС та Державіаслужбою України вжито заходів щодо закриття повітряного простору України для цивільних користувачів повітряного простору. Надання аеронавігаційних послуг у повітряному просторі України призупинено. Таким чином, як станом на 02 березня 2022 року (дата початку туристичної подорожі за Договором № 76235055/08/02/2022), так і на момент звернення до суду із вказаною позовною заявою - на усій території України введений і діє режим воєнного стану, повітряний простір України закритий, а тому з «24» лютого 2022 року повітряні судна не відправляються та не приймаються для обслуговування на території України. Військова агресія російської федерації проти України є встановленою ТТП України форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили), що об`єктивно унеможливлює виконання зобов`язань, передбачених умовами договору. Детальний аналіз всього п. 5.1. Розділу 5 Договору № 76235055/08/02/2022, що закріплює обов`язки турагента за укладеним договором свідчить, що останнім було виконано усі взяті на себе зобов`язання. Крім того, до обов`язків відповідачів не входить забезпечення прибуття туриста до аеропорту та його фізична відправка у туристичну подорож. Відповідачі були зобов`язані здійснити бронювання, провести оплату та забезпечити туриста усіма документами, що будуть необхідні для здійснення подорожі, що було виконано у повному обсязі та не заперечується позивачем. У той же час, туристом не було виконано взяті на себе зобов`язання із прибуття до аеропорті за дві години до часу вильоту літака та не повідомлено відповідача неможливість виконання прийнятих на себе зобов`язань. Сторонами Договору № 76235055/08/02/2022 у п. 6.6 Розділу 6 було погоджено, що турагент/туроператор не несе відповідальності та не сплачує будь-які компенсації за можливі порушення та дії, які не належать до його компетенції, а саме, зокрема: 1. за зміну розкладу, відміну, затримку авіарейсу, заміну літака одного типу на інший, закриття аеропортів, з метеорологічних, технічних та інших причин, що призвело до зміни, програми туру, за транспортне перевезення туриста, збереження документів та особистих речей туриста, втрату або псування багажу під час перевезення. В даному випадку відповідальність за вищевикладене несе перевізник; 2.за неможливість здійснення туристом подорожі, перенесення її на більш пізніші терміни, призупинення подорожі, шкоду, що викликана діями консульської, митної та імміграційної служб України та зарубіжних країн. Відповідно до пп. 5.3.2. п. 5.3. Розділу 5 Договору № 597А/21, туроператор не несе відповідальності за скасування чи зміну часу відправлення та прибуття транспортних засобів та пов`язані із цим зміни обсягу, строків та програми туру, за не надання авіакомпанією місця на борту, а також за невиконання або неналежне виконання авіаперевізником, готелем, аеропортом, страховою компанією зобов`язань у наданні послуг з авіаперевезення, готельного обслуговування, послуг аеропорту, страхових послуг відповідно. У цих випадках відповідальність перед турагентом і туристами несуть авіакомпанії й інші транспортні компанії, готель, аеропорт, страхова компанія відповідно до чинного законодавства. Туроператор не несе відповідальності, якщо рішенням влади чи відповідальних осіб туристу відмовлено в можливості в`їзду чи виїзду внаслідок порушення правопорядку або інших причин, або якщо внаслідок будь-яких інших причин, незалежних від туроператора, турист не скористався турпродуктом (пп. 5.3.4. п. 5.3. Розділу 5 Договору № 597А/21). Отже, сторонами Договору № 76235055/08/02/2022 та Договору № 597А/21 було погоджено, що відповідачі не несуть жодної відповідальності за неможливість - позивачем скористатись турпродуктом (здійснити туристичну подорож) через закриття аеропортів, невиконання аеропортом свои зобов`язань у наданні послуг з авіаперевезення. На виконання умов договору відповідачами було вчасно замовлено туристичні продукти у комітентів, сплачено їх вартість та видано туристичний ваучер № 76235055 від 23 лютого 2022 року на проживання в обумовленому Договором № 76235055/08/02/2022 готелі, заброньовано та оплачено квитки на переліт до/з країни призначення, видано страховий поліс. З огляду на вказане, відповідачі не несуть перед позивачем жодної відповідальності, адже не споживання наданого туристичного продукту (не відправлення позивача у туристичну подорож) відбулось з причини закриття повітряного простору України, у зв`язку із введеним воєнним станом. Вказана обставина жодним чином не пов`язана із невиконання чи неналежним, виконанням взятих на себе відповідачами зобов`язань за Договором № 76235055/08/02/2022 та не створює фактичних підстав для стягнення із відповідачів будь-яких збитків. Заявлений розмір пені є нічим іншим, ніж спробою позивача покарати відповідачів за не можливість відправлення у туристичну подорож, що зумовлено обставинами не підконтрольними туроператору та турагенту. Крім того, спроба покласти на відповідачів непосильний тягар, у вигляді грошового зобов`язання, включаючи пені у сумі 443 899, 44 грн., при заявленій сумі боргу 40 428 грн., є безпідставною, з огляду на не доведення факту порушення відповідачами умов укладеного Договору № 76235055/08/02/2022 та не підлягає задоволенню. Окрім того, між ТОВ «Печенізьке Поле» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 76235055/08/02/2022 від імені та в інтересах ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур». ТОВ «Печенізьке Поле» було виконано свої зобов`язання перед ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» зі здійснення повної оплати замовленого туристом турпродукта. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24 вересня 2020 року по справі № 520/1396/18 зазначив, що майнову відповідальність несе суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, тобто порушив умови договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику завдано збитків. Враховуючи, що туристичні послуги відповідно до умов договору мав надавати саме туроператор - ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур», а ТОВ «Печенізьке Поле» (турагент) діяло на підставі, від імені та за дорученням ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» згідно агентського договору, саме ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» повинен нести відповідальність за можливе порушення умов договору. Також, позивачем не було доведено наявність моральної шкоди жодним доказом, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювана та вину останнього в її заподіянні, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди. Окрім того, на думку представника відповідача, весь зміст позовної заяви зводиться до копіювання норм законів України без надання будь-яких висновків або тлумачень їх змісту, посилання на судову практику повністю відсутнє, що призвело до подання до суду позовної заяви значної за обсягом (кількість аркушів 15), проте логічно та доказово порожньої. Беручи до уваги загальну позицію сторони відповідача по справі, представник вважала, що вимоги позивача про стягнення судових витрат на правничу допомогу не підлягають задоволенню.

03.05.2023 через систему «Електронний суд» від представника відповідача ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» - Трибушенко І.А., яка діє на підставі довіреності, надійшов відзив на позовну заяву. 08.05.2023 цей же відзив надійшов до суду засобом поштового зв`язку. У відзиві представник відповідача просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та зазначила, що 14.06.2021 року між ТОВ «Печенізьке Поле» та ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» був укладений Договір №597А/21, відповідно до якого Турагент зобов`язується за винагороду надати послуги Туроператору з реалізації Турпродукту шляхом укладення Договорів на туристичне обслуговування від імені, в інтересах та під контролем Туроператора, а також здійснювати фактичні дії, визначені Договором, із самостійним набором та комплектацією туристичних груп. Згідно з п.4.4. Договору 597А/21 за виконання зобов`язань за Договором Турагент одержує винагороду, а саме різниці між вартістю поставлених ним послуг (туристичного ваучера (Турпродукту)) та вартістю витрат, понесених Турагентом внаслідок замовлення таких туристичних послуг. Відповідно до п.5.1.1 Договорів про надання туристичних послуг Турагент зобов`язаний до укладення договору на туристичне обслуговування надати Туристу повну та достовірну інформацію, передбачену чинним законодавством України та зокрема ст.19-1, 20 Закону України «Про туризм», теж саме зазначено у п. 3.3.1. Договору №597А/21. Турагент на підставі укладеного Договору про надання туристичних послуг забронював заявку №76235055, за допомогою системи «Anextour on-line», які містили інформацію про замовлений комплекс туристичних послуг. Турагент для туристів SKOROKHODOVA LARYSA, GALUSHKO LARYSA забронював: проживання в готелі «Occidental Caribe 4 *» з 02.03.2022 року по 12.03.2022 року, харчування, авіаквитки Київ -Ла Романа - Київ, трансфер, страхування. Вартість послуг склала 73 569,05 грн. (Додаток №2) Відповідно до Договору №597А/21 Турагент здійснив оплату замовленого Турпродукту, згідно з виставленим Туроператором рахунком, у сумі визначеній Туроператором, у розмірі 73 569,05 грн. (Додаток №3). Таким чином, ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур», було отримано оплату за туристичні послуги для Туристів у розмірі, який не відповідає сумі заявлених позивачем вимог. Так, загальновідомим для усіх є факт, що через військову агресію рф 24.02.2022 р. був виданий Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 та як наслідок через високий ризик авіаційній безпеці для цивільної авіації з 2.45 24.02.2022 року (за київським часом) Об`єднаною цивільно-військовою системою організації повітряного руху України (ОЦВС України) - згідно з вимогами Повітряного кодексу України та Положенням про використання повітряного простору України були вжиті термінові заходи щодо закриття повітряного простору України для цивільних користувачів повітряного простору і як наслідок змоги здійснити авіапереліт не було. А тому, Відповідач-2 не міг лиш забезпечити авіапереліт для громадян, які знаходилися на території України, з міркувань введеної органами влади безпечності життя - закриття повітряного простору. А тому з мотивів дотримання вимог ч. 11 ст. 20 ЗУ «Про туризм», Відповідач-2 вчиняв всі належні від нього дії в рамках законності та безпечності для своїх туристів, а саме: 1. повідомив через турагента-Відповідача-1 про подальші умови виконання укладеного Договору та пропонував альтернативи переборювання заявки у зв`язку з воєнними діями в країні з мотивів збереження коштів та всіх домовленостей досягнутих між Відповідачем-1 та Позивачем за Договором; 2. створив разом з партнерами всі умови для збереження туристичних послуг поза межами строку дії Договору, з мотивів їх надання та без покладення додаткових витрат на туриста з правом їх вибору в необмежений термін як під час війни так і після стабілізації ситуації в країні скористатись придбаною послугою. Таким чином, Відповідач-2 вважає, що позовні вимоги в частині розірвання Договору є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, так як хибними є твердження позивача про нібито зміну умов договору саме відповідачами, Позивачу було відомо про закриття повітряного простору, запропоновано альтернативні заходи з метою його безпеки, що в свою чергу свідчить про дотримання відповідачами вимог Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 р., Повітряного кодексу України та Положенням про використання повітряного простору України, а як наслідок відсутність будь-якого порушення ч. 11 ст. 20 Закону України «Про туризм». При першій же можливості Відповідачем -2 було повідомлено всіх партнерів, в тому числі шляхом розміщення інформації на своєму офіційному сайті про те, що з метою виконання своїх договірних обов`язків створено пропозицію для туристів перенести відпочинок вже після стабілізації ситуації в країні на тих самих умовах або інших майбутніх бронювань (https://www.anextour.com.ua/content/7785/dodatkova-posluga- upravlmnya-koshtami-dlya-novikh-bronyuvan?auth=1). Таким чином, про подальші умови виконання укладеного сторонами договору позивач був обізнаний вчасно, контакти турагента у позивача були наявні, всі деталі, уточнення позивач мав, а твердження про обов`язковість повідомлення протягом 24 годин додатково з урахуванням ситуації, яка відбувалась в перші дні російського наступу, умов, в яких перебувала країна (постійні обстріли, громадяни України гинули), а тим паче попередньо повідомити Позивача за 3 дні наміри РФ розпочати повномасштабну війну та її закінчення є недоречними, нерозумними та не підтверджені жодним належним доказом.Відповідач-2 не може нести відповідальність перед позивачем за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань під час дії форс-мажорних обставин через дії рф. Відповідач вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача-2 інфляційних витрат та 3 % річних є не законними та не підтверджені жодними доказами, а позивач навмисно хоче оминути загальновідомі факти -форс-мажорні обставини, які діють на території України. Також, позивачем не надано жодного належного доказу на підтвердження того, що йому взагалі нібито була завдана моральна шкода та ніяк не обґрунтовано не доведено та не підтверджено ніяким чином, чому її розмір оцінюється саме у 15 000 грн. Заявлена сума судових витрат на правову допомогу є завищеною, не відповідає складності справи, якості та обсягу виконаної адвокатом роботи

09.05.2023 через систему «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Стеця М.Л., який діє на підставі договору та ордеру, надійшла відповідь на відзив відповідача ТОВ «Печенізьке поле», яка долучена до справи.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 10.05.2023 за результатом розгляду відповідних клопотань, постановлено забезпечити участь представника відповідача ТОВ «Анекс Тур» Трибушенко Ірини Анатоліївни та представника позивачки адвоката Стеця Максима Леонідовича у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відеоконферензв`язку vkz.court.gov.ua.

31.05.2023 до канцелярії суду надійшли заперечення на відповідь на відзив від представника відповідача ТОВ «Печенізьке поле» - адвоката Дробчак Л.В., яка діє на підставі договору та ордеру. Запереченя долучені до справи.

09.05.2023 через систему «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Стеця М.Л., який діє на підставі договору та ордеру, надійшла відповідь на відзив відповідача ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур», яка долучена до справи.

27.09.2203 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача ТОВ «Анекс Тур» Трибушенко І.А. надійшло клопотання про долучення доказів.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, її представник - адвокат Стець М.Л., у судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача ТОВ «Печенізьке поле» - адвокат Дробчак Л.В. у судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, усі доводи представника відповідача викладені у письмових заявах по суті справи.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристична компанія «Анекс Тур» Трибушенко І.А. у судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, усі доводи представника відповідача викладені у письмових заявах по суті справи.

Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Встановлено, що 08.02.2022 року між ТОВ «Печенізьке Поле», яке діяло від імені та в інтересах ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур», на підставі договору № 411А/14 від 24.04.2014 року, з одного боку, та ОСОБА_1 , з другого боку, було укладено договір на туристичне обслуговування № 76235055/08/02/2022 (далі Договір) (а.с. 9-11).

Пунктом 1.1. вказаного вище Договору було встановлено, що турагент зобов`язується відповідно до замовлення туриста й особам, що слідують з ним, забезпечити надання комплексу туристичних послуг (туристичний продукт) туристу, а турист зобов`язується на умовах даного договору прийняти та оплатити їх.

У п. 2 вказаного Договору, сторони погодили умови та строки туристичної подорожі (замовлення), а саме: Туристична подорож здійснюється у складі 2 осіб: SKOROKHODOVA LARYSA, GALUSHKO LARYSA; країна та місце призначення: ОСОБА_8 , ОСОБА_5 ; термін подорожі: 02.03.2022 року по 12.03.2022 року; транспортне обслуговування: літак; розміщення в готелі: Occidental Caribe; поселення до готелю 02.03.2022, виселення з готелю 12.03.2022; трансфер: group transfer (airport hotel airport), харчування: Al; страховик: ETI Basic ANTI COVID-19.

У п. 3 Договору сторони погодили вартість туристичних послуг, які складають 80 856,05 грн.

Згідно з квитанцією, виданою АТ КБ ПРИВАТБАНК 0.0..1 від 09.02.2022 ОСОБА_1 перерахувала ТОВ «Печенізьке поле» 40 428,00 грн, призначення платежу: «туруслуги заявника 76235055 від 08.02.2022» (а.с. 19).

Відповідно до рахунку на оплату № 76235055 від 08.02.2022, предметом якого був турпакет № 76235055 туристичні послуги для туристів SKOROKHODOVA LARYSA, GALUSHKO LARYSA, ТОВ «Печенізьке поле» перерахувало ТОВ «Туристична компанія «АНЕКС ТУР» 73 569,05, що підтверджується платіжним дорученням № 9 від 09.02.2022 (а.с. 122,123).

З наведено слідує, що на виконання умов договору № 76235055/08/02/2022 туристом сплачено вартість туру в повному обсязі.

Відповідачами надано суду завірені копії договору № 597А/21 від 14.06.2021, укладеного між ТОВ «Печенізьке Поле» та ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» відповідно до якого турагент зобов`язується за винагороду надати послуги туроператору з реалізації турпродукту шляхом укладення Договорів на туристичне обслуговування від імені, в інтересах та під контролем Туроператора, а також здійснювати фактичні дії, визначені Договором, із самостійним набором та комплектацією туристичних груп (а.с. 97-104, 128-131).

24.02.2022 року Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затверджено Законом № 2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжений і триває в Україні і час ухвалення даного рішення.

У зв`язку з чим, об`єднана цивільно-військова система організації повітряного руху України, згідно з вимогами Повітряного кодексу України та Положення про використання повітряного простору України вжито термінових заходів щодо закриття повітряного простору України для цивільних користувачів повітряного простору.

Вказані обставини є загальновідомими та у відповідності до ч. 3 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають.

Відповідно до частин 1, 2 статті 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його.

До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 1 статті 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 1 статті 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі, шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

За змістом частин 1, 2 статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Таким чином, закон пов`язує можливість зміни чи розірвання договору одночасно з наявністю істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, та з наявністю чотирьох умов, визначених частиною другою статті 652 ЦК України при істотній зміні обставин, з яких сторони виходили, укладаючи договір.

Істотна зміна обставин є оціночною категорією. Водночас вона полягає у розвитку договірного зобов`язання таким чином, що виконання зобов`язання для однієї зі сторін договору стає більш обтяженим, ускладненим, наприклад у силу збільшення для сторони вартості виконуваного або зменшення цінності отримуваного стороною виконання, чим суттєво змінюється рівновага договірних стосунків, призводячи до неможливості виконання зобов`язання.

Застосування статті 652 ЦК України є відображенням дії у договірних правовідносинах справедливості, добросовісності, розумності як загальних засад цивільного судочинства з огляду на ті обставини, що на стабільність договірних відносин можуть вплинути непередбачувані фактори, що істотно порушують баланс інтересів сторін та суттєво знижують очікуваний результат для кожної зі сторін договору.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 910/15484/17 (провадження № 12-282гс18).

Частиною 7 та 8 статті 20 Закону України «Про туризм» передбачено, що кожна із сторін договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі може вимагати внесення змін до цього договору або його розірвання у зв`язку із зміною істотних умов договору та обставин, якими вони керувалися під час укладення договору, зокрема у разі: 1) погіршення умов туристичної подорожі, зміни її строків; 2) непередбаченого підвищення тарифів на транспортні послуги; 3) запровадження нових або підвищення діючих ставок податків і зборів, інших обов`язкових платежів; 4) істотної зміни курсу гривні до іноземної валюти, в якій виражена ціна туристичного продукту; 5) домовленості сторін.

Туроператор (турагент) зобов`язаний не пізніш як через один день з дня, коли йому стало відомо про зміну обставин, якими сторони керувалися під час укладення договору на туристичне обслуговування, та не пізніш як за три дні до початку туристичної подорожі повідомити туриста про таку зміну обставин з метою надання йому можливості відмовитися від виконання договору без відшкодування шкоди туроператору (турагенту) або внести зміни до договору, змінивши ціну туристичного обслуговування.

Частиною 10 статті 20 Закону України «Про туризм» передбачено, що турист вправі відмовитися від виконання договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі за умови відшкодування туроператору (турагенту) фактично здійснених ним документально підтверджених витрат, пов`язаних з відмовою.

Частиною 12 статті 20 Закону України «Про туризм» передбачено, що туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо: невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини туриста; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов`язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин або є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб`єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити.

Частиною 2 статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» передбачено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

За змістом частин першої, другої, десятої статті 20, частини другої статті 30, частин першої, другої статті 32, частини першої статті 33 Закону України від 15 вересня 1995 року «Про туризм», частини четвертої статті 10 Закону України від 12 травня 1991 року «Про захист прав споживачів», статей 610, 611, частини п`ятої статті 653, частини першої статті 901 ЦК України майнову відповідальність несе суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, порушив умови договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику (туристу) завдано збитків.

Як встановлено судом туристична поїздка не відбулася в зв`язку із введенням в Україні воєнного стану з 24.02.2022, через що об`єднаною цивільно-військовою системою організації повітряного руху України, згідно з вимогами Повітряного кодексу України та Положення про використання повітряного простору України, було вжито термінових заходів щодо закриття повітряного простору України для цивільних користувачів повітряного простору.

Відповідно до Е-доказу (скріншоту Viber - VoIP-додатку) 24 лютого 2022 року представник Турагента повідомив позивача на його сторінку у Viber месенджері свій особистий номер телефону, а також про закриття всіх аеропортів і надання згодом додаткової інформації. Аналогічне за змістом спілкування відбулося між Позивачем та представником Турагента 01.03.2023 року.

Представником відповідача ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» надано суду відомості про опублікування на офіційному сайті туристичної компанії роз`яснень щодо турів з датами вильотів з 24.02.2023 року.

Проте, відповідно до п. 9.2. Договору № 76235055/08/02/2022 від 08.02.2022 року сторона, для якої створилася неможливість виконання прийнятих на себе зобов`язань, внаслідок дії форс-мажорних обставин, зобов`язана протягом 24 годин в письмовій формі повідомити іншу сторону про час настання і припинення дії даних обставин.

Інших форм, в тому числі через месенджери та офіційні сайти, повідомлення про неможливість взятих на себе зобов`язань договором не передбачено.

Таким чином, матеріали справи не містять відомостей про те, що відповідачі, у встановленому договором порядку, повідомили ОСОБА_1 про зміну обставин, якими сторони керувались при укладенні договору. Окрім того, опублікування відповідної інформації на сайті туристичної компанії, не можна вважати належним виконанням умов договору на туристичне обслуговування, оскільки позивачка, відповідно до умов договору не зобов`язана була при настанні відповідних обставин відслідковувати інформацію на сайті туроператора.

Відомостей про повернення позивачці суми коштів, сплачених за договором № 76235055/08/02/2022 матеріали справи не містять.

21.12.2022 року ОСОБА_1 направлено на адресу ТОВ «Печенізьке Поле» претензію про розірвання договору та повернення коштів (а.с. 16-17).

21.12.2022 року ОСОБА_1 направлено на адресу ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» претензію про розірвання договору та повернення коштів (а.с. 14-15).

Листом від 30.01.2023 року за № 30/01-1на ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» повідомило ОСОБА_1 , що Торгово-промислова палата України (далі- ТПП України) листом від «28» лютого- 2022 року № 2024/02.0-7.1, на підставі ст. 14,14-1 Закону України «Про торгово-промислові. палати в Україні», статусу ТПП України засвідчила форс-мажорні обставини (обставини; непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від «24» лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в України». Внаслідок настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) для зручності та лояльності туристів компанія вводить додаткову послугу «доступні кошти для нових бронювань». Для врегулювання питання ОСОБА_1 запропоновано звернутися до турагента, з ким був укладений договір на туристичне обслуговування (а.с. 18).

З дано листа вбачається, що відповідач ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» дійшов висновку, що зміни істотних обставин не відбулось, мають місце форс-мажорні обставини, та не запропонував повернути сплачені кошти.

Зважаючи на те, що у даному разі істотно змінились обставини, якими сторони керувалися при укладенні договору, оскільки туристична поїздка не відбулася, в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які позивач не міг усунути після їх виникнення; виконання договору позбавляє заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору, адже поїздка мала відбутися 02.03.2022 року, а із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона, то вбачаються підстави для розірвання договору на туристичне обслуговування № 76235055/08/02/2022 від 08.02.2022 року та повернення ОСОБА_1 сплачених на виконання договору коштів.

При цьому, суд виходить з того, що у спірних правовідносинах суб`єктом, відповідальним за надання туристичних послуг (туристичного продукту) є саме ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур», туристичні послуги (туристичний продукт), пов`язані з безпосереднім вильотом до країни майбутнього тимчасового перебування та подальші послуги (проживання в готелі, харчування тощо) не було надано позивачу з вини саме даного відповідача, який не зміг забезпечити надання таких послуг.

У свою чергу, ТОВ «Печенізьке поле» є лише турагентом та здійснює реалізацію клієнтам, сформованого ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур», туристичного продукту, відповідно до умов договору № 597А/21 від 14.06.2021 року.

Замовлена та оплачена позивачкою туристична подорож є туристичним продуктом, який повинен був створити туроператор ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур», а реалізація вказаного продукту у відповідності до Закону України «Про туризм» відбувалася від його імені через турагента ТОВ «Печенізьке поле».

Таким чином, турагент не створює туристичний продукт, а лише здійснює функцію з його продажу та несе відповідальність виключно за власні дії і не може нести відповідальності за ненадання туристичного продукту туроператором.

У правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 3 липня 2013 року № 6-42цс13, зазначено, що за змістом частин першої, другої, десятої статті 20, частини другої статті 30, частин першої та другої статті 32, частини першої статті 33 Закону України від 15 вересня 1995 року № 325/95-ВР "Про туризм" (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), частини четвертої статті 10 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII "Про захист прав споживачів", статей 610 і 611, частини п`ятої статті 653, частини першої статті 901ЦК України майнову відповідальність несе суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, порушив умови договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику (туристу) завдано збитків.

Отже доводи позивача про те, що ТОВ «Печенізьке поле» повинен нести разом з туроператором солідарну відповідальність, не заслуговують на увагу, оскільки ТОВ «Печенізьке поле» діяло за дорученням та від імені ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур», яке з огляду на статтю 902 ЦК України та частину другу статті 32 Закону України «Про туризм», залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору, не виконало своїх зобов`язань перед туристом, не надало туристичних послуг незважаючи на їх оплату.

Крім того, діючим законодавством не передбачено солідарної відповідальності туроператора та турагента перед туристом.

Згідно з ч.3 ст.651 ЦК України, у разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору.

Матеріали справи свідчать про те, що згідно з квитанцією, виданою АТ КБ ПРИВАТБАНК 0.0..1 від 09.02.2022 ОСОБА_1 перерахувала ТОВ «Печенізьке поле» 40 428,00 грн, призначення платежу: «туруслуги заявника 76235055 від 08.02.2022» (а.с. 19).

Відповідно до рахунку на оплату № 76235055 від 08.02.2022, предметом якого був турпакет № 76235055 туристичні послуги для туристів SKOROKHODOVA LARYSA, GALUSHKO LARYSA, ТОВ «Печенізьке поле» перерахувало ТОВ «Туристична компанія «АНЕКС ТУР» 73 569,05, що підтверджується платіжним дорученням № 9 від 09.02.2022 (а.с. 122,123).

Позивач не заперечує, що отримала від ТОВ «Печенізьке поле» туристичний ваучер, на підтвердження укладення договору № 76235055/08/02/2022.

Підпунктом 3.1.2. пункту 3.1. Розділу 3 Договору № 597А/21 визначено, що туроператор зобов`язаний оформляти, придбавати та передавати турагентам виїзні документи туриста (проїзні документи, страхові поліси, ваучери), обов`язок по наданню яких лежить на Туроператорі і які підтверджують надання Туристу Турпродукту. Обов`язок передати Турпродукт виникає у Туроператора тільки після отримання повної суми оплати Турагентом Турпродукту. Неповна, чи несвоєчасна оплата Турагентом Турпродукту надає право Туроператору відмовити у видачі таких документів.

У зв`язку із виконанням ТОВ «Печенізьке Поле» свого обов`язку з оплати повної суми вартості турпродукту, ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» було видано туристичний ваучер № 76235055 від «23» лютого 2022 року на проживання ОСОБА_1 в обумовленому Договором № 76235055/08/02/2022 готелі, в якому також зазначено про переліт до/з країни призначення.

Отже, враховуючи видачу туроператором ваучеру, який відповідно до положень ч. 1 ст. 23 Закону України «Про туризм» є формою письмового договору на туристичне обслуговування, відповідальність за порушення істотних умов договору не може нести інший суб`єкт туристичної діяльності з надання туристичних послуг, ніж туроператор, яким у даній справі є ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур», а тому ТОВ «Печенізьке Поле» не може виступати в якості відповідача за відсутності юридичних та фактичних підстав для відповідальності перед ОСОБА_1 , туристичні послуги якій надавались саме туроператором.

Таким чином суд вважає, що позивачка довела, що існують підстави для розірвання договору на туристичне обслуговування № 76235055/08/02/2022 від 08.02.2022 року та стягнення з відповідача ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» коштів, сплачених позивачкою за вказаним договором в сумі 40 428,00. У задоволенні позовних вимог в цій частині до ТОВ «Печенізьке Поле» суд вважає необхідним відмовити.

Щодо позовної вимоги про стягнення пені та три відсотки за кожен день прострочення, суд дійшов висновку, що в цій частині вимог слід відмовити.

Так, сторонами Договору № 76235055/08/02/2022 у п. 6.6 Розділу 6 було погоджено, що турагент/туроператор не несе відповідальності та не сплачує будь-які компенсації за можливі порушення та дії, які не належать до його компетенції, а саме, зокрема:1.за зміну розкладу, відміну, затримку авіарейсу, заміну літака одного типу на інший, закриття аеропортів, з метеорологічних, технічних та інших причин, що призвело до зміни, програми туру, за транспортне перевезення туриста, збереження документів та особистих речей туриста, втрату або псування багажу під час перевезення. В даному випадку відповідальність за вищевикладене несе перевізник.

Відповідно до пп. 5.3.2. п. 5.3. Розділу 5 Договору № 597А/21, туроператор не несе відповідальності за скасування чи зміну часу відправлення та прибуття транспортних засобів та пов`язані із цим зміни обсягу, строків та програми туру, за не надання авіакомпанією місця на борту, а також за невиконання або неналежне виконання авіаперевізником, готелем, аеропортом, страховою компанією зобов`язань у наданні послуг з авіаперевезення, готельного обслуговування, послуг аеропорту, страхових послуг відповідно. У цих випадках відповідальність перед турагентом і туристами несуть авіакомпанії й інші транспортні компанії, готель, аеропорт, страхова компанія відповідно до чинного законодавства.

Отже, до обов`язків туроператора за договором на туристичне обслуговування входить забезпечення перевезення, а не здійснення самого перевезення. Тому відповідальність туроператора настає у разі встановлення факту незабезпечення або несвоєчасного забезпечення туристів обумовленими договором послугами. У правовідносинах, пов`язаних з перевезенням, туроператор виступає посередником між туристом та перевізником.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог в цій частині суд відмовляє.

За загальним правилом, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ч. 1 ст. 23 ЦК України).

Позивачка переконана, що їй спричинена моральна шкода в сумі 15 000,00 грн, оскільки коли позивач виявила намір скористатися послугами туристичного обслуговування, то мала обґрунтоване сподівання на відпочинок. Внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, позивачка вимушена була докладати істотних зусиль для поновлення своїх прав у спосіб повернення сплачених коштів, оскільки туристичні послуги не було надано.

Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч. 3 ст. 23 ЦК України).

У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 (зі змінами та доповненнями) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Статтею 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Отже, позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої моральної шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п. 9 вказаної Постанови).

Отже, в силу вимог ст. 12, 76, 77, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року, предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Приписами ч. ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог на підставі наявних у справі доказів, виходячи із засад розумності та справедливості, суд оцінює моральну шкоду завдану позивачці у 4000,00 грн та стягує її з відповідача ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур». Підстави для стягнення моральної шкоди з відповідача ТОВ «Печенізьке поле» судом не встановлені.

Щодо стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн. суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу

Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, тощо .

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Однак, при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

Суд також враховує подані письмові заперечення відповідача ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» щодо неспівмірності розміру судових витрат на правничу допомогу заявленим позовним вимогам, складності справи, якості та обсягу виконаної адвокатом роботи.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.09.2020 року по справі №379/1418/18 (провадження №61-9124св20).

З матеріалів справи судом встановлено, що 14.12.2022 року між позивачкою ОСОБА_1 та адвокатом Стецем М.Л. був укладений договір про надання правової допомоги.

Пунктом 5 Договору визначені ціна договору та порядок розрахунків, зокрема за надання правової допомоги клієнт проводить оплату адвокату відповідно до умов, викладених у Додатку № 1 до цього договору.

У Додатку № 1 до договору про надання правової допомоги від 14.12.2022 року позивачка та адвокат Стець М.Л. погодили розмір правової допомоги у сумі 15 000,00 грн.

Також, до матеріалів справи долучено Акт наданих послуг від 24.03.2023 року на суму 14 956, 80 грн.

Таким чином, дослідивши подані стороною позивача документи, якими обґрунтовується розмір витрат на послуги адвоката, суд вважає його необґрунтованим, оскільки час на надання відповідних послуг, зазначений у п. 2, 3, 4 вказаного акту є, на думку суду, завищеним.

На підставі вищевикладеного, суд враховуючи заявлені позовні вимоги, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, часткове задоволення позову, вважає необхідним стягнути з відповідача ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» на користь позивачки судові витрати на професійну (правничу) правову допомогу в розмірі 7000,00 грн.

При розподілі судових витрат, суд враховує пропорційність задоволених позовних вимог (ст. 141 ЦПК України). Позов заявлено на загальну суму 509 378, 81 грн, один відсоток від даної ціни позову складає 5 093,79грн. Задоволено позовні вимоги на загальну суму 46 428,00 грн. Таким чином з відповідача ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» на користь Держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 464, 28 грн (46 428,00 х 5093, 79/509 378, 81).

Керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Розірвати договір на туристичне обслуговування №76235055/08/02/2022 від 08.02.2023 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Печенізьке поле», яке діяло від імені та за дорученням Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристична компанія «Анекс Тур».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристична компанія «Анекс Тур» на користь ОСОБА_1 40 428,00 грн за договором на туристичне обслуговування №76235055/08/02/2022 від 08.02.2023 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристична компанія «Анекс Тур» на користь ОСОБА_1 4000,00 грн моральної шкоди.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристична компанія «Анекс Тур» в дохід Держави судовий збір в сумі 464 грн 28 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристична компанія «Анекс Тур» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн 00 коп.

У задоволенні решти вимог позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Печенізьке Поле», , адреса: 61052, Харківська область, місто Харків, вул. Козлова, 19.

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Туристична Компанія «Анекс Тур», , адреса: 02121, м. Київ, вул. Харківське шосе, 201-203, 2А, група нежилих прим. № 53, оф. № 1.

Повний текст рішення складено 12.10.2023 року.

Суддя О.Ю.Алтухова