Єдиний унікальний номер 341/1187/23
Номер провадження 2/341/352/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Васильцової Г.А.

за участю секретаря Габлей А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Галич цивільну справу за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Литвинчук Олександра Івановича до Більшівцівської селищної ради, Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області, третя особа нотаріус Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Федина Аліна Михайлівна про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Литвинчук О.І. звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить: визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на нерухоме майно:

- домоволодіння, адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 33949401;

- однокімнатну квартиру, адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 . Після її смерті залишилась спадщина, а саме домоволодіння, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , а також однокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_2 . За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла все належне її майно позивачці. Звернувшись у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, позивачка отримала відмову нотаріуса в оформленні права власності на спадкове майно, у зв`язку з тим, що заповіт посвідчено з порушенням вимог чинного законодавства, а саме: у заповіті не зазначено час складання заповіту, дату, місяць і рік народження особи на чиє ім`я складений заповіт. Заповідачу не роз`яснено ст. 1241, 1307 ЦК України, посвідчений напис не відповідає формі. В заповіті не зазначено, що текст заповіту заповідачем прочитаний вголос та підписаний ним власноручно. Крім того, заповіт не внесений до Спадкового реєстру. На думку позивача, задекларовані нотаріусом порушення не спростовують волевиявлення заповідача та не свідчать про порушення вимог щодо форми і порядку посвідчення заповіту, які впливають на його дійсність. Так у заповіті оформлене дійсне волевиявлення спадкодавця, яке остання заповіла ОСОБА_1 , яка проживала разом із спадкодавцем та доглядала її, заповіт було посвідчено уповноваженою особою із дотриманням вимог щодо його форми. Позивач зазначає, що на сьогодні заповіт внесено у Спадковий реєстр, за № 67172174, тому наявні всі матеріально-правові підстави вважати, що нерухоме майно належить на праві власності ОСОБА_1 як спадкоємцю за заповітом, складеним заповідачем ОСОБА_2 . За таких обставин, позивачка вимушена звернутися до суду з заявленими вимогами.

Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 12 червня 2023 року відкрито провадження та призначене підготовче судове засідання по справі; витребувано у нотаріуса першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Фединої А.М. копію спадкової справи, заведеної після смерті: ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також у Галицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного-міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) інформацію щодо наявності дітей у ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

19 червня 2023 року на адресу суду надійшла відповідь від Галицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного-міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на ухвалу суду від 12 червня 2023 року.

26 червня 2023 року на адрес суду надійшла відповідь від нотаріуса першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори на ухвалу суду від 12 червня 2023 року.

Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 05 липня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті, зобов`язано повторно нотаріуса першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Федину А.М. надати копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Задоволено клопотання представника позивача адвоката Литвинчук О.І. про виклик свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

06 липня 2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача по справі - Івано-Франківської міської ради, згідно якого, Івано-Франківська міська рада заперечує проти позовної заяви, вважає її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Зазначають, що заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення є нікчемним.

14 липня 2023 року на адресу суду надійшла копія спадкової справи.

Протокольною ухвалою суду від 26 липня 2023 року відкладено судове засідання для допиту свідків.

Протокольною ухвалою суду від 13 вересня 2023 року судове засідання відкладено на 26 жовтня 2023 року.

У судовому засідання, 26 липня 2023 року, представник позивача адвокат Литвинчук О.І. заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, крім того зазначив, що, заповіт зареєстрований в Спадковому реєстрі. Волевиявлення особи, яка склала заповіт було вільним. Саме з боку органів місцевого самоврядування було вчинено порушення при здійсненні правочину. Зазначає, що заповіт укладений уповноваженою на те особою, а саме секретарем Скоморохівської сільської ради Нечесною Т.С, відповідно до вимог ст. 1251 ЦК. Також при посвідченні заповіту були дотримані вимоги щодо форми, а саме зазначено місце складання заповіту, дата складання, а також в заповіті було роз`яснено заповідачу вимоги ЦК України.

У судовому засіданні, 13 вересня 2023 року, ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги, просила позов задовольнити з підстав викладених у позові. Також, зазначила, що вона доглядала тітку чоловіка, оскільки та була хвора. Вона дружина племінника тітки. Пізніше тітка, виявила бажання написати заповіт у зв`язку із поганим станом здоров`я. Вони викликали секретаря сільської ради, та склали заповіт. Вона була присутня у іншій кімнаті та чула як секретар вголос зачитував заповіт. Тітка, сама вголос прочитала заповіт, і це вона чула з іншої кімнати. Читати та писати тітка могла сама. Окрім цього читала без окулярів. Усвідомлювала свої дії. На той час вона вже погано ходила. Інших близьких родичів тітка не мала, оскільки була незаміжня. Доглядала її приблизно 3 місяці до її смерті.

Інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило.

Позивачка та її представник у судове засідання призначене на 26.10.2023 року не з`явилися, представник позивачки адвокат Литвинчук О.І. надав суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність та що підтримують заявлені вимоги.

Представник відповідача Більшівцівської селищної ради Івано-Франківської області у судове засідання не з?явився, в матеріалах справи наявна заява, в якій зазначено, що просять справу розглядати без участі представника, не заперечують щодо задоволення позовних вимог.

Представник відповідача Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Третя особа нотаріус першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Федина А.М., у судове засідання не з`явилася, на адресу надійшло клопотання про розгляд справи без її участі.

Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках.

Як вбачається з вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть /а.с. 10/.

За життя ОСОБА_2 набула право власності на нерухоме майно, яке складається зокрема із домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а також однокімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . /а.с. 13-18/.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається із відповідних об`єктів нерухомого майна.

Згідно до заповіту від 28 листопада 2019 року, посвідченого Новоскоморохівською сільською радою Галицького району Івано-Франківської області Нечесною Т.С. /а.с. 27/ ОСОБА_2 заповіла усе своє майно ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки, виданої Новоскоморохівською сільською радою Івано-Франківської області від 03.12.2019 року № 652 , ОСОБА_1 , до дня смерті ОСОБА_2 проживала разом з нею та вела спільне господарство, поховання здійснила за власні шкоти. /а.с 23/.

Згідно копії свідоцтва про право власності від 10.09.1998 року, виданого госпрозрахунковою групою з приватизації державного житлового фонду; витягу про інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 02.06.2023 року, власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , є ОСОБА_2 /а.с. 13-14, 146, 147/.

Відповідно до рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 25.03.2011 року, за ОСОБА_2 визнано право власності на спадкове нерухоме майно, житловий будок та господарські споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . /а.с.15-17/. Право власності на зазначений житловий будинок зареєстровано 21.06.2011 року за ОСОБА_2 , що підтверджується копією відповідного витягу про реєстрацію права власності /а.с. 18/ та інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 02.06.2023 року /а.с. 146, 147/.

Відповідно до листа Галицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного-міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 16.06.2023 року за № 25.3.6.-18/1Н, актові записи про народження дітей, де мати вказана ОСОБА_2 , 1938 р.н., в архіві Галицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відсутні. /а.с. 49/.

З матеріалів спадкової справи № 911/2019 року, яка заведена після смерті ОСОБА_2 встановлено, що 09 жовтня 2020 року позивачка звернулася до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Згідно постанови державного нотаріуса Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Фединою А.М. від 09.10.2020 року у видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 відмовлено.

Підставою відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 стало те, що: 1) у заповіті не зазначено час складання заповіту, який проставляється до його підписання, не зазначена дата, місяць і рік народження особи на чиє ім`я складений заповіт; 2) заповідачу не роз`яснені ст. 1241, 1307 ЦК України, посвідчений напис не відповідає формі; 3) в заповіті не зазначено, що текст заповіту заповідачем прочитаний вголос та підписаний ним власноруч; 4) заповіт не внесений в Спадковий реєстр.

Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою, третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем, а також заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Згідно із ст. 1248 ЦК України, нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (ст. 153 цього Кодексу).

Таким чином, заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо).

Із змісту наведених норм вбачається, що дійсним, тобто таким, що відповідає вимогам закону є заповіт, який посвідчений уповноваженою особою, яка мала на це право в силу закону, відсутні порушення його форми та посвідчення, волевиявлення заповідача було вільним і відповідало його волі.

В судовому засіданні були допитані свідки.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні 26 липня 2023 року, пояснила, що знає ОСОБА_1 , бо та є її сусідкою. ОСОБА_2 з родичів ніхто не доглядав, бо не хотіли доглядати., а ОСОБА_5 доглядала. Саме ОСОБА_1 пересилала їй посилки. Після цього ОСОБА_2 вирішила скласти заповіт та викликати секретаря сільської ради. ОСОБА_1 є дружиною племінника ОСОБА_2 . Постійно приїжджала останні три роки життя, саме ОСОБА_1 до тітки, яка дітей не мала. Вона, ОСОБА_4 викликала ОСОБА_6 , щоб та доглядала за ОСОБА_7 , бо остання стала слабка. Серед інших родичів є троюрідна сестра, вона, ОСОБА_4 , їм також дзвонила, але вони не схотіли ОСОБА_7 доглядати. Степанія ОСОБА_8 останнім часом була лежача. ОСОБА_7 на зір не скаржилась, окулярів не носила, ліків категорично не приймала. ОСОБА_9 робила їй чаї. ОСОБА_2 казала, ще за життя, що заповість все ОСОБА_9 . Потім був викликаний секретар сільської ради. Склали заповіт. Секретар сільської ради опитувала ОСОБА_2 , а потім читала вголос заповіт. ОСОБА_10 була при свідомості, і саме вона підписала заповіт. Для зручності їй підложили подушку та вона підписала заповіт. Руки в неї рухались. Похованням також займалась ОСОБА_1 . З кола спілкування померлої із іменем ОСОБА_1 була лише одна ОСОБА_1 , яка її і доглядала останні місяці життя.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні, призначеному на 13 вересня 2023 року, пояснила, що посвідчувала заповіт ОСОБА_2 , оскільки на той час працювала секретарем Новоскоморохівської сільської ради. Виїжджала за місцем проживання ОСОБА_2 . Прийшла ОСОБА_1 та сказала, що тітка хоче скласти заповіт. Вона прийшла додому до ОСОБА_2 і та їй повідомила, що хоче залишити майно ОСОБА_1 . Тоді, вона повернулась до сільської ради, набрала заповіт, потім пішла до ОСОБА_11 та прочитала його вголос та ОСОБА_2 його підписала. Заповіт не зареєструвала, бо, або пропустила, або загубився на пошті, оскільки набирала заяву про реєстрацію заповітів і відправляла поштою в м. Івано-Франківськ. Досить часто буває, що губляться такі заяви. Коли дізналася, що заповіт не внесений до відповідного реєстру, то внесла одразу. Заповіт складений на бланку, який мала сільська рада. Їй відомо, що ОСОБА_1 доглядала ОСОБА_12 , та після смерті її поховала. ОСОБА_2 була одинока та не мала близьких родичів. На огляд суду надала витяг оригіналу та оригінал заповіту.

Судом встановлено, що заповіт складений 28 листопада 2019 року, в селі Нові Скоморохи, Галицького району, Івано-Франківської області, померлою ОСОБА_2 , 1938 року народження, паспорт НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , що проживає за адресою АДРЕСА_3 .

Відтак, на думку суду, сама по собі відсутність вказівки в тексті заповіту саме часу його складання не впливає на волевиявлення заповідача щодо розпорядження власним майном та не свідчить про нікчемність вчиненого правочину, оскільки за своїм змістом фактично є технічною помилкою, допущеною секретарем сільської ради, яка склала заповіт за допомогою технічних засобів на відповідному, наявному у сільській раді бланку.

Щодо відсутності у заповіті дати, місяця та року народження особи, на чиє ім`я складено заповіт, то суд зазначає, шо це не є істотним порушенням порядку вчинення нотаріальної дії, не свідчить про дефект форми заповіту та не має наслідком його недійсність. В оточенні померлої ОСОБА_7 була лише одна особа із ПІП ОСОБА_1 , яка і здійснювала догляд за померлою, що підтверджується показами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Тому сумнівів у встановленні особи спадкоємця у суду немає.

З приводу не роз`яснення спадкодавцю ст. 1241, 1307 ЦК України то суд вважає за необхідне зазначити, що із змісту заповіту вбачається, що ОСОБА_2 роз`яснено зміст норм Цивільного кодексу України, що засвідчено її підписом у самому заповіті.

Також, однією із підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії стало те, що посвідчений напис не відповідає формі.

Недотримання встановленої законом форми посвідчувального напису в момент посвідчення заповіту не є достатньою правовою підставою для визнання незаконною вказаної нотаріальної дії, оскільки ці обставини не спростовують волевиявлення заповідача та не свідчать про порушення вимог щодо форми і порядку посвідчення заповіту.

До такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 30.04.2021 року у справі № 272/583/19.

Таким чином, заповіт складений у письмовій формі із зазначенням дати його складання, особисто підписаний ОСОБА_2 , посвідчений секретарем сільської ради Нечесною Т.Я., як уповноваженою на вчинення такої нотаріальної дії особою органу місцевого самоврядування. Текст заповідального розпорядження складено від першої особи, що свідчить про складання заповіту особисто заповідачем, відповідає волі заповідача. Заповіт власноручно підписаний заповідачем у присутності секретаря сільської ради, який у свою чергу вчинив нотаріальну дію щодо посвідчення поданого йому заповіту.

Крім того в тексті постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, нотаріус зазначила, що текст заповіту заповідачем не прочитаний вголос та не підписаний ним власноруч.

Щодо прочитання саме вголос та складання заповіту з його слів, суд звертає увагу, що це не є істотною умовою для визначення правочину недійсним, оскільки факт прочитання заповідачем вголос заповіту перед його підписанням заповідачем підтверджено показами свідків, а саме секретарем сільської ради, ОСОБА_13 , яка безпосередньо в судовому засіданні пояснила, що прочитала вголос текст заповіту ОСОБА_2 , та остання його підписала та свідком ОСОБА_14 , яка в судовому засіданні пояснила, що чула як сама ОСОБА_2 читала вголос заповіт, перед його підписанням, крім того, заповіт вголос був прочитаний і секретарем сільської ради ОСОБА_13 .

Несвоєчасне подання (вже після смерті заповідача) посадовою особою органу місцевого самоврядування реєстратору заяви про реєстрацію заповіту заповідача ОСОБА_2 у Спадковому реєстрі є порушенням, допущеним секретарем Новоскоморохівської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області ОСОБА_3 , яке не впливає на волевиявлення спадкодавця щодо розпорядження власним майном, а лише свідчить про недобросовісне виконання секретарем сільської ради своїх обов`язків щодо вчинення нотаріальних дій.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного суду від 17.11.2021 року у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 755/8776/18.

Крім цього, наразі заповіт внесено у Спадковий реєстр за № 67172174, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 08.02.2021 року /а.с.139/.

Згідно ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до вимог ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину; відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

З урахуванням вищенаведеного, беручи докази в їх сукупності, суд вважає можливими задовольнити позовні вимоги представника позивача та визнати за ОСОБА_1 право власності на майно, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81-82, 89, 141, 209, 223, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов представника позивача ОСОБА_1 адвоката Литвинчук Олександра Івановича до Більшівцівської селищної ради, Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області, третя особа нотаріус Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Фединої Аліни Михайлівни про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна НОМЕР_4 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на однокімнатну квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його складення, апеляційної скарги.

Дата складення рішення суду 01 листопада 2023 року.

Суддя: Ганна ВАСИЛЬЦОВА