Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/831/23
Провадження № 2-о/382/31/23
РІШЕННЯ

Іменем України

19 жовтня 2023 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кисіль О.А.

при секретарі Пшик Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Яготин справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Лещенко Сергія Олександровича, заінтересована особа: Яготинська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі представника - адвоката Лещенко Сергія Олександровича звернувся до Яготинського районного суду Київської області заінтересована особа: Яготинська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення, відповідно до вимог якого просив встановити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживав з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Позов обгрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла - ОСОБА_2 «Спадкодавець», що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 09 лютого 2023 року Яготинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належав матері спадкодавця - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 12.07.1989 р. та зареєстрованого Переяслав-Хмельницьким міжміським бюро технічної інвентаризації Київської області 12 липня 1989 року у реєстровій книзі № реєстр 4-782.

Спадщину спадкодавець, після смерті своєї дружини, прийняв, подавши заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Овчаренко І.Ж., але за життя не переоформив спадкове майно, тобто свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок не отримав.

За час життя, спадкодавець не склав заповіт як розпорядження своїм майном та іншими майновими правами на випадок своєї смерті, а тому спадкування її прав та обов`язків здійснюється за законом спадкоємцями в порядку черговості.

Спадкоємців першої-третьої черг у спадкодавця немає.

Спадщину заявник прийняв шляхом подання, у встановлені законодавством України строки, заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області, Овчаренко І.Ж., що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (реєстрація спадкової справи) за №72136129 від 13.04.2023 р.

Але заявник не може оформити належним чином вказане спадкове майно внаслідок неможливості подання нотаріусу доказу проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Місце реєстрації заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини- не співпадає.

Спадкодавець на час відкриття спадщини була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник, на час відкриття спадщини після смерті спадкодавця, був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , але з дня реєстрації шлюбу: 24 липня 2012 року, більше як 10 (десять) років, проживав разом з ОСОБА_2 (спадкодавцем) однією сім`єю і до часу відкриття спадщини: ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за місцем реєстрації спадкодавця.

Встановлення факту проживання заявника зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини необхідно заявнику для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, як спадкоємцю четвертої черги, оскільки 30.10.2018 р. шлюб між заявником та спадкодавцем був розірвано та відповідно на час відкриття спадщини у зареєстрованому шлюбі останні не перебували.

Взаєморозуміння та спільні інтереси допомагали їм підтримувати теплі тривалі сімейні стосунки. Вони були пов`язані спільним побутом, утриманням домашнього господарства, мали спільний бюджет, спільні витрати по утриманню будинку, його ремонту, сплати комунальних платежів тощо, та мали взаємні права і обов`язки. Між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Так, для ремонту, утримання вищевказаного житлового будинку та особистих потреб, заявником разом зі спадкодавцем були оформлені споживчі кредити в банківській установі, відповідно до договорів про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку за № 0 від 29.08.2018 р., № 0 від 13.12.2020 р.

За отримані кошти були придбані електричні прилади та інструменти для ремонту, що зазначені в п. 3.14 вказаного Договору № 0 від 29.08.2018 р. та у товарному чеці № 1/90 435 від 29.08.2018, а саме: бензопила «Foresta FA 58 N», тример «Foresta FC 43», набір «Дніпро М САБ 258 Н МЗП 390», електроди «Дніпро М» д.3 1 кг, мастило моторне «Foresta» 2-такт 1 л., рукавиці для зварювання «Дніпро М», кутошліфувальна машина ШК 1250.

В подальшому, у 2020 році, відповідно до п. 3.3. вищевказаного Договору за №0 від 13.12.2020 р., був придбаний мобільний телефон Орро А52 4/64 Gb, який і по даний час знаходиться в користуванні заявника.

Оскільки заявник та спадкодавець за життя піклувалися один за одним, після смерті останньої заявник одноосібно та за власний рахунок здійснив поховання.

Представник зявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задоволити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи належним чином повідомлена, в заяві до суду вказала, що просить розглядати справу у її відсутність.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представника позивача, свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Так, з показань свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 даних в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_2 та позивач по справі проживала однією сім`єю як чоловік та дружина, вели спільне господарство, був час коли вони розлучились можливо трішки не жили разом, а потім знову продовжували після розлучення проживати разом, як подружжя та останні п`ять років до смерті ОСОБА_2 проживали разом.

Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства» № 4451/70).

В силу ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (рішення від 17 червня 2011 року, заява № 21037/05), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів.

Згідно із ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Так, з копії паспорта ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 перебував у зареєстрованому шлюбу з ОСОБА_2 з 24 липня 2012 року, який було розірвано 30.10.2018 року (а.с.6-9, 13).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка була зареєстована за адресою АДРЕСА_1 (а.с.10 та зворотня сторона).

Згідно копії Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі спадщину спадкодавець, вбачається, що була відкрита спадкова справа у приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Овчаренко І.Ж., яку було зареєстровано за №59/2023 (а.с.11).

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 батьками є: ОСОБА_7 та ОСОБА_3 (а.с.12).

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебували у зарестровано шлюбі з 15.11.1957 року, прізвище нареченої після реєстрації шлюбу " ОСОБА_9 ". ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належав матері спадкодавця - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 12.07.1989 р. та зареєстрованого Переяслав-Хмельницьким міжміським бюро технічної інвентаризації Київської області 12 липня 1989 року у реєстровій книзі № реєстр 4-782 та згідно копії Витягу в Спадковому реєстрі на її майно відкрито спадкову справу у приватного нотаріуса Овчаренко І. Ж. за номером 175/2014. ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 . (а.с. 14-18).

Відповідно до копії довідки наданої Яготинською міської радою № 31 від 25.04.2023 року вбачається, щожитловий будинок, який належить на праві власності померлій ОСОБА_3 дійсно фактично розташований в АДРЕСА_1 стара адреса будинку АДРЕСА_1 входить у адміністритавні межі Яготинської міської ради (а.с.19).

Згідно акту обстеження від 12.04.2023 року, вбачається, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 24 липня 2012 року вела спільне господарство та проживала разом з своїм цивільним чоловіком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1 , до дня своєї смерті (а.с.20).

Для ремонту, утримання вищевказаного житлового будинку та особистих потреб, заявником разом зі спадкодавцем були оформлені споживчі кредити в банківській установі, відповідно до договорів про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку за № 0 від 29.08.2018 р., № 0 від 13.12.2020 р. За отримані кошти були придбані електричні прилади та інструменти для ремонту, що зазначені в п. 3.14 вказаного Договору № 0 від 29.08.2018 р. та у товарному чеці № 1/90 435 від 29.08.2018, а саме: бензопила «Foresta FA 58 N», тример «Foresta FC 43», набір «Дніпро М САБ 258 Н МЗП 390», електроди «Дніпро М» д.3 1 кг, мастило моторне «Foresta» 2-такт 1 л., рукавиці для зварювання «Дніпро М», кутошліфувальна машина ШК 1250. В подальшому, у 2020 році, відповідно до п. 3.3. вищевказаного Договору за №0 від 13.12.2020 р., був придбаний мобільний телефон Орро А52 4/64 Gb, який і по даний час знаходиться в користуванні заявника. Також здійснювалася оплата за електроенергію та спожитийприродній газ. Оскільки заявник та спадкодавець за життя п проживали разом, то після смерті останньої заявник одноосібно та за власний рахунок здійснив поховання. (а.с. 21-42).

На виконання ухвали суду від 06.06.2023 року приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Овчаренко І. Ж. на адерсу суду направила копії спадкових справ №175/2014 після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 , №59/2023 після смерті ОСОБА_2 померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , з яких вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , звернулася із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1 (а.с. 57-79)

Згідно листа Яготинського відділу ДРАЦС у Бориспільському районі Київської області від 22.06.2023 року №30.10-36/670 вбачається, що на зберіганні в архіві відділу знаходиться актовий запис про шлюб №87 від 24 липня 2012 року складений відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Київ та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки м. Яготин Яготинського раойну Київської області . В актовому записі наявна відмітка про розірвання шлюбу. Актовий запис про розірвання шлюбу №46 від 30.10.2018 року складений Яготинським відділом ДРАЦС у Бориспільському районі Київської област і(а.с.80).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Факт проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили, згідно п. 4.4. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 та Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за №282/20595.

Одночасно, відповідно до п. 3.22 вказаного Порядку, доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 23 квітня 2020 року му справі № 686/8440/16-ц.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші).

Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності з ч. 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Наведений у ст. 315 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

В силу п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд має звернути увагу на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Тобто, головною ознакою місця проживання є те, що це місце є саме житлом.

У ст. 2 Закону України "Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Отже, для реалізації прав та свобод особи реєстрація її місця проживання чи місця перебування наперед встановленого значення не має. Такої думки дійшов і Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєї Ухвали від 30.03.2016 р. по справі №6-36728ск15, а також відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем (ВС/КЦС, справа №484/747/17, 10.01.2019).

Оцінюючи досліджені докази в сукупності, суд вважає, що є всі підстави вважати, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживав з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 4, 69, 76, 78, 116, 175, 293, 315-316 ЦПК України, ст.ст.1216-1218, 1258, 1264, 1268, 1270 ЦК України, ст. 3 СК України, ст. 47 Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Лещенко Сергія Олександровича, заінтересована особа: Яготинська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживав з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення 27 жовтня 2023 року, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 27.10.2023 року.

Суддя Кисіль О.А.