Ухвала

19 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 756/17968/21

провадження № 61-14301ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Костюк Сергій Вікторович, на ухвалу Оболонського районного суду

м. Києва від 22 лютого 2022 року та постанову Київського апеляційного суду

від12 вересня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання права оренди,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернуласядо суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання права оренди.

У лютому 2022 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про зміну предмета позову, в якій просила перевести на неї права та обов`язки покупця за договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макаренком В. М. 19 серпня 2021 року № 918.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 22 лютого 2022 року відмовлено у прийнятті до спільного розгляду заяви про зміну предмета позову у цій цивільній справі.

Не погодившись з ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від

22 лютого 2022 року, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

ПостановоюКиївського апеляційного суду від12 вересня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. УхвалуОболонського районного суду м. Києва від 22 лютого 2022 року залишено без змін.

Ухвала суду першої інстанції, з висновками якої погодився апеляційний суд, мотивована тим, що заява позивачки про зміну предмета позовуподана без додержання вимог статті 49 ЦПК України та фактично формує новий предмет позову, тобто нову матеріально-правову вимогу, заявлену на новій підставі (нових обставинах та нормах права).

05 жовтня 2023 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Костюк С. В., звернуласядо Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 22 лютого 2022 рокута постанову Київського апеляційного суду від12 вересня 2023 року, справу направити для розгляду по суті до суду першої інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Суд визначає в межах, встановлених ЦПК України, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо (частина перша статті 11 ЦПК України).

Частиною першою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина третя статті 13 ЦПК України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Позовом у процесуальному сенсі є зверненням до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, яке складається з двох елементів: предмета

і підстави позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі

№ 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) підкреслено, що предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Предмет позову кореспондується зі способами захисту права, які визначені, зокрема, у статті 16 ЦК України, а тому зміна предмета позову означає зміну позовної вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного, способу захисту порушеного права.

Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасно зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Разом з тим не вважаються зміною підстави позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19)).

Частиною першою статті 188 ЦПК України визначено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Однак, таке об`єднання позовних вимог можливе саме в одній позовній заяві при зверненні з позовом до суду, а не шляхом подання нового самостійного позову з додатковими похідними вимогами після порушення провадження у справі для його спільного розгляду з первісним позовом.

Підставою позовних вимог ОСОБА_1 при звернені до суду виступали правовідносини, які виникли на підставі договору оренди від 21 серпня 2019 року. Позивачка просила визнати право оренди.

У заяві про зміну предмета позову ОСОБА_1 заявила нову позовну вимогу щодо переведення на неї прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 . Підставою для задоволення нових позовних вимог позивачка визначила нові обставини, вважала, що має переважне право перед іншими особами на придбання спірного житла.

Тобто, подана позивачкою заява містила нову позовну вимогу та нове обґрунтування підстав для її задоволення, які не були заявлені нею під час первісного звернення до суду із позовною заявою, а також при неодноразовому зверненні із заявами про зміну, доповнення та уточнення позовної заяви.

Враховуючи те, що у заяві ОСОБА_1 зазначена самостійна матеріально-правова вимога (переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу квартири) та одночасно на її обґрунтування наведені інші обставини (існування переважного права орендаря на купівлю квартири), які не були визначені позивачкою первісною підставою позову, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку щодо відсутності підстав для прийняття до розгляду заяви про зміну предмету позову.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Доводи поданої касаційної скарги не дають підстав для висновку про недотримання судами попередніх інстанцій норм процесуального права при постановленні оскаржуваних судових рішень. Правильність застосування судами вказаних вище норм права не викликає розумних сумнівів.

На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Костюк С. В., на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 22 лютого 2022 року (яка не відноситься до переліку ухвал, якими закінчено розгляд справи) та постанову Київського апеляційного суду від12 вересня 2023 року є необґрунтованою, а у відкритті касаційного провадження належить відмовити відповідно до положень частини четвертої статті 394 ЦПК України.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Костюк Сергій Вікторович, на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 22 лютого 2022 рокута постанову Київського апеляційного суду від12 вересня 2023 року у цивільній справі

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання права оренди - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович