Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.10.2023 Справа №607/19438/23

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Крук А. В.,

заявниці ОСОБА_1 ,

її, представника, адвоката Козака Т. І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

В С Т А Н О В И В :

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, у якій просила видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , на строк шість місяці, яким встановити наступний захід тимчасового обмеження прав кривдника:

заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_1 , а саме у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 ;

заборонитиОСОБА_2 наближатися на відстань ближче 300 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог заявниця зазначила, що з 1993 року разом із сином ОСОБА_2 проживає разом за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте спільне проживання заявниці з її сином від часу, коли йому виповнилося 17 років стало практично неможливим.

ОСОБА_2 є безробітним, регулярно зловживає алкоголем, постійно підіймає на ОСОБА_1 руку, погрожує, висловлюється нецензурною лайкою, завдає їй тілесних ушкоджень, внаслідок чого заявниця регулярно викликала поліцію, яка фіксувала вказані обставини. Також працівниками поліції неодноразово видавалися заборонні приписи стосовно кривдника.

Спільне проживання з ОСОБА_2 стало нестерпним. Через численні скандали, сварки, образи, насильство з боку сина, ОСОБА_1 боїться перебувати з ним в одному приміщенні. постійно знаходиться в стані страху за своє життя. Такі дії кривдника носять постійний, регулярний характер.

ОСОБА_2 проживає разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , проте не володіє, в тому числі частково, даною квартирою, про що свідчить свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 від 05 липня 1996 року.

Ухвалою судді від 10 жовтня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі № 607/19438/23. Постановлено розгляд справи проводити в порядку окремого провадження.

Заявниця ОСОБА_1 та представник, адвокат Козак Т. І. підтримали заяву та просили задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак про день та час слухання справи повідомлений належним чином, через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, яке було розміщене не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання, що відповідає змісту ч. 11 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Отож, неявка заінтересованої особи не перешкоджає вирішенню заяви про видачу обмежувального припису.

Заслухавши пояснення заявниці, її представника, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи.

15 вересня 20222 року інспектором СПДН ВППП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області винесено терміновий заборонний припис щодо кривдника серії АА № 225148, яким ОСОБА_2 у зв`язку із тим, що він 15 вересня 2022 року близько 17 год. 00 хв. ображав нецензурною лексикою, чинив психологічний тиск на ОСОБА_1 , заборонено в будьякий спосіб контактувати із постраждалою особою строком на 3 доби з 18 год. 00 хв. 15 вересня 2022 року до 18 год. 00 хв. 18 вересня 2022 року.

11 травня 2022 року старшим інспектором СПДН ВППП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області винесено терміновий заборонний припис щодо кривдника серії АА № 225105, яким ОСОБА_2 у зв`язку із тим, що чинив насильство психологічного характеру на ОСОБА_1 , заборонено в будьякий спосіб контактувати із постраждалою особою строком на 5 діб з 00 год. 30 хв. 11 травня 2022 року до 00 год. 30 хв. 16 травня 2022 року; зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборонено входити та перебувати у місці проживання (перебування) постраждалої особи.

14 травня 2023 року старшим інспектором СПДН ВППП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області винесено терміновий заборонний припис щодо кривдника серії АА № 279867, яким ОСОБА_2 у зв`язку із тим, що чинив насильство психологічного характеру на ОСОБА_1 , заборонено в будьякий спосіб контактувати із постраждалою особою строком на 5 діб з 16 год. 10 хв. 14 травня 2023 року до 16 год. 10 хв. 21 травня 2023 року; зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборонено входити та перебувати у місці проживання (перебування) постраждалої особи.

26 липня 2023 року старшим інспектором СПДН ВППП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області винесено терміновий заборонний припис щодо кривдника серії АА № 304585, яким ОСОБА_2 у зв`язку із тим, що чинив насильство психологічного характеру на ОСОБА_1 , заборонено в будьякий спосіб контактувати із постраждалою особою строком на 10 діб з 02 год. 00 хв. 26 липня 2023 року до 02 год. 00 хв. 05 серпня 2023 року; зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборонено входити та перебувати у місці проживання (перебування) постраждалої особи.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 05 липня 1996 року квартира за адресою АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . 23 жовтня 2007 року по р. 9096 приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Береш Л. І. посвідчено договір дарування 1/3 квартири від імені ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 .

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/15599/23 від 25 серпня 2023 року встановлено, що 26 липня 2023 року відносно ОСОБА_2 винесений терміновий заборонний припис серії АА № 304585, згідно з яким його зобов`язано залишити місце спільного проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_1 на термін 10 діб. Однак ОСОБА_2 не повідомив уповноважений підрозділ органів Національної поліції (Тернопільський РУП ГУНП в Тернопільській області) про місце свого тимчасового перебування на час дії термінового заборонного припису, чим порушив вимоги ч. 8 ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Крім цього, 26 липня 2023 року приблизно о 20 год. 20 хв. ОСОБА_2 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_1 , а саме: висловлював словесні образи, голосно стукав у двері, чим порушив вимоги термінового заборонного припису серії АА № 304585 від 26 липня 2023 року, а саме заборону на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи. ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 1732 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/8780/23 від 21 червня 2023 року встановлено, що ОСОБА_2 15 травня 2023 року близько 15.00 год. перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 в п`яному вигляді вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно матері ОСОБА_1 , а саме висловлював в її сторону словесні образи, вчинив сварку, розкидав речі в квартирі внаслідок чого могла бути завдана шкоді її психічному та фізичному здоров`ю, внаслідок чого своїми діями вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 1732 КУпАП. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень 00 копійок в дохід держави.

Відтак, до виниклих правовідносин підлягають застосуванню наступні норми процесуального та матеріального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3502 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 3504 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до ч. 1 ст. 3506 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Верховним Судом у постанові № 753/4405/20 від 12 квітня 2022 року зазначено, що під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будьякому його прояві.

Основним нормативноправовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційноправові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Стаття 26 зазначеного Закону визначає, що право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають, зокрема, постраждала особа або її представник.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будьякий спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Обмежувальний припис не може містити заходів, що обмежують право проживання чи перебування кривдника у місці свого постійного проживання (перебування), якщо кривдником є особа, яка не досягла вісімнадцятирічного віку на день видачі такого припису.

Верховний Суд у постанові № 299/3692/19 від 30 червня 2021 року вказав, що враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Згідно із ч. 3 ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У п. 9 ч. 1 ст. 1 згаданого Закону оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

У постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 369/7782/19 зроблено висновок, що відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

Звертаючись до суду, ОСОБА_1 обґрунтовувала підстави для видачі судом обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 нормами статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відтак, суд оцінивши доводи заяви, проаналізувавши надані документи, встановив, що ОСОБА_2 , який заявниці приходиться сином, неодноразово за місцем проживання ОСОБА_1 вчиняв щодо матері домашнє насильство психологічного характеру, що вбачається із вищенаведених постанов Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області. Дії ОСОБА_2 полягали у висловлюванні словесних образ, вчиненні сварок, розкиданні речей у квартирі, голосному стуканні у двері.

Всі ці дії в сукупності, а також обставини, на які посилається заявниця, а саме невиконання ОСОБА_2 термінових заборонних приписів вказують на те, що заінтересована особа продовжує вчиняти домашнє насильство щодо ОСОБА_1 , що викликало у постраждалої особи побоювання за свою безпеку та стало причиною її звернення до суду із заявою про видачу обмежувального припису.

Отож, ОСОБА_1 як жертва домашнього насильства, з урахуванням та оцінкою наявних ризиків потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», оскільки ігнорування ОСОБА_2 застосованих судом заходів впливу до нього, порушення вимог термінового заборонного припису, дають підстави вважати вірогідним продовження чи повторне вчинення кривдником щодо неї психологічного насильства.

Зазначене підтверджується фактичними обставинами справи, які встановлено судом в ході заслуховування пояснень заявниці, її представника, та під час дослідження письмових доказів.

Тривалість протиправної поведінки ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1 є необхідною умовою застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

З огляду на вказані обставини, суд доходить до висновку про необхідність видачі обмежувального припису, а тому заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково. Слід видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , на строк 3 (три) місяці, яким встановити наступний захід тимчасового обмеження прав кривдника:

заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 ;

заборонитиОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наближатися на відстань ближче 300 метрів до місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд вважає, що встановлені вище заходи тимчасового обмеження прав кривдника ОСОБА_2 , їх строк, є достатніми для запобігання домашньому насильству, яке неодноразово вчинялося заінтересованою особою стосовно заявниці.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 7681, 133, 141, 259, 263265, 268, 273, 3506, 352355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , на строк 3 (три) місяці, яким встановити наступний захід тимчасового обмеження прав кривдника:

заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме у кватирі за адресою: АДРЕСА_1 ;

заборонитиОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наближатися на відстань ближче 300 метрів до місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису віднести на рахунок держави.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважений підрозділ Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Тернопільській області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також виконавчий комітет Тернопільської міської ради.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заявниця: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено 12 жовтня 2023 року.

Головуючий суддя О. Герчаківська