П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2023 року місто Київ

справа № 758/6175/16-ц

провадження №22-ц/824/6241/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційні скарги ОСОБА_1

на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 24 січня 2023 року, постановлену у складі судді Петрова Д,В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м.Києва від 24 січня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_2 в особі представника адвоката Гунька Віталія Сергійовича про поворот виконання рішення суду у справі № 758/6175/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення трьох процентів річних та процентів від суми позики на рівні облікової ставки НБУ,-

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Подільського районного суду м.Києва від 24 січня 2023 року частково задоволено заяву відповідачки ОСОБА_2 в особі представника адвоката Гунька В.С. про поворот виконання рішення суду у справі № 758/6175/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення трьох процентів річних та процентів від суми позики на рівні облікової ставки НБУ.

Здійснено поворот виконання заочного рішення Подільського районного суду м.Києва від 3 листопада 2016 року по справі № 758/6175/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення трьох процентів річних та процентів від суми позики на рівні облікової ставки НБУ, шляхом повернення ОСОБА_2 стягнутих грошових коштів по примусовому виконанню рішення у розмірі 201 845, 85 грн.

Видано виконавчий лист про повернення ОСОБА_1 стягнутих на його користь грошових коштів у розмірі 201 845,85 грн. з ОСОБА_2 на виконання заочного рішення Подільського районного суду м. Києва від 3 листопада 2016 року по справі №758/6175/16-ц - ОСОБА_2 ..

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційні скарги, які є аналогічні за змістом, в яких просить ухвалу Подільського районного суду м.Києва від 24 січня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні заяви про поворот виконання рішення суду.

В обґрунтування апеляційних скарг зазначає, що 3 листопада 2016 року Подільським районним судом м.Києва ухвалено заочне рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 трьох процентів річних та процентів від суми позики на рівні облікової ставки НБУ. На підставі виконавчого листа №758/6175/16-ц від 18 січня 2017 року, виданого на виконання рішення суду, Центральним відділом державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області було відкрито виконавче провадження про примусове виконання рішення суду за №ВП НОМЕР_1. Постановою Апеляційного суду м.Києва від 16 травня 2018 року заочне рішення Подільського районного суду м.Києва у справі № 758/6175/-16-ц залишено без змін.

В оскаржуваній ухвалі зазначено, що в рамках виконавчого провадження №ВП НОМЕР_1 з відповідача було примусово стягнуто на користь позивача 40 077,82 грн. - три відсотки річних та 201 845,85 грн. - проценти від суми позики на рівні облікової ставки НБУ, тобто стягнуто загальну суму на підставі виконавчого листа в розмірі 241 923,67 грн.

Дана обставина не відповідає дійсності, оскільки в рамках виконавчого провадження №ВП НОМЕР_1 позивачем було отримано іншу суму ніж зазначено в резолютивній частині оскаржуваної ухвали. Таким чином, оскаржуваною ухвалою з позивача стягнуто іншу суму грошових коштів ніж було отримано ним в рамках виконавчого провадження.

Зміст оскаржуваної ухвали в частині зазначення судом про відсутність явки належним чином повідомлених сторін не відповідає дійсності, оскільки він був присутній 24 січня 2023 року о 13:45 в кабінеті судді, який особисто повідомив про те, що розгляд справи знято з розгляду з причин відсутності світла та визначив нову дату судового засідання на 23 лютого 2023 року на 11-00 год. За наявності поданого 30 січня 2023 року ним клопотання про зупинення розгляду справи та призначеного наступного судового засідання під розписку позивача суддя 3 лютого 2023 року виніс оскаржувану ухвалу, зазначивши в ній дату 24 січня 2023 року. Клопотання про зупинення справи технічно залучив до матеріалів справи, як подане після оскаржуваної ухвали.

В судове засідання не з`явився ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується розпискою, яка долучена до матеріалів справи (а.с.176).

Представник заявника ОСОБА_3 повідомлений про розгляд справи шляхом направлення судового повідомлення на електронну пошту, інформація про яку міститься в матеріалах справи, що підтверджується звітом про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду, про причини своєї неявки суд не повідомив (а.с. 180, 183).

Конверти з судовими повістками відправлені на адресу ОСОБА_2 за різними адресами, інформація про які містяться в матеріалах справи, повернулися до суду з довідками поштових відділень із зазначенням причини повернення "адресат відсутній за вказаною адресою" / а.с.185-186, 187-188, /, а тому відповідно до ч.8 ст. 128 ЦПК України судові повістки вважаються врученими адресату.

27 вересня 2023 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю в іншому судовому процесі в Шевченківському районному суді м.Києва.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 щодо відкладення розгляду справи, колегія суддів не знайшла підстав для його задоволення, оскільки до клопотання не надано доказів на підтвердження обставин з якими апелянт пов`язує неможливість прибути в судове засідання.

Зважаючи на зміст апеляційних скарг ОСОБА_1 та судового рішення, що оскаржується, з урахуванням обставин даної справи, її складності, мотивованим викладенням позиції ОСОБА_1 в апеляційній скарзі та відсутністю потреби у наданні усних пояснень учасника справи, явка якого до апеляційного суду є необов`язковою, колегія суддів вважала можливим розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 , який не з`явився в судове засідання.

За таких обставин колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Оскільки рішення ухвалене за відсутності учасників справи, то датою рішення є дата складення повного судового рішення ( ч.5 ст.268 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом установлено, що заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 3 листопада 2016 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 01 лютого 2018 року про виправлення описки, позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 три проценти річних у розмірі 40 077,82 грн та проценти від суми позики на рівні облікової ставки НБУ у розмірі 201 845,85 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 16 травня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а рішення Подільського районного суду м.Києва від 3 листопада 2016 року - без змін.

В рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1 з ОСОБА_3 було примусово стягнуто на користь ОСОБА_1 загальну суму на підставі виконавчого листа в розмірі 241 923 грн. 67 коп.

11 листопада 2019 року було винесено постанову у виконавчому проваджені № НОМЕР_1 щодо виконавчого листа Подільського районного суду м. Києва № 758/6175/16-ц від 18 січня 2017 року про закінчення виконавчого провадження в зв`язку з фактичним та повним його виконанням.

Постановою Верховного суду від 12 лютого 2020 року у справі № 758/6175/16-ц касаційну скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_4 , задоволено частково. Заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 3 листопада 2016 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 16 травня 2018 року у частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення процентів за договором позики на рівні облікової ставки Національного банку України скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення процентів за договором позики на рівні облікової ставки Національного банку України у розмірі 201 845,85 грн. - відмовлено. В іншій частині судові рішення залишено без змін.

ОСОБА_2 сплатила 201 845,85 грн., що підтверджується копією платіжних доручень та копією постанови державного виконавця у межах ВП № НОМЕР_1 про закінчення виконавчого провадження.

Постановляючи ухвалу про часткове задоволення заяви про поворот виконання рішення, суд першої інстанції виходив із того, що боржником ОСОБА_2 були сплачені кошти в розмірі 201 845,85 грн. на примусове виконання заочного рішення Подільського районного суду м.Києва від 3 листопада 2016 року у справі № 758/6175/16-ц, яке було скасоване постановою Верховного Суду від 12 лютого 2020 року, а тому вважав, що наявні підстави для задоволення заяви.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки такі ґрунтуються на встановлених обставинах, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 444 ЦПК України, суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо скасувавши рішення, він задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Згідно ч. 9 ст. 444 ЦПК України, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ч. 6 ст. 444 ЦПК України до заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 2 листопада 2011 року №13-рп/2011 зазначив, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна, оскільки правова підстава для набуття майна відпала. Поворот виконання - це спосіб захисту прав боржника, який полягає у поверненні йому стягувачем всього одержаного за скасованим рішенням. Поворот виконання можливий, у разі якщо: а) позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення майно або грошові кошти; б) виконане рішення скасовано судом апеляційної чи касаційної інстанції чи змінено із задоволенням позовних вимог в меншому розмірі. За змістом наведених норм закону поворот виконання скасованого рішення суду допускається у разі його фактичного виконання і ухвалення судом нового рішення у справі. Застосовуючи поворот виконання рішення суду, суд повинен зобов`язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням.

Поворот виконання можливий, у разі якщо: а) позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення майно або грошові кошти; б) виконане рішення скасовано судом апеляційної чи касаційної інстанції чи змінено із задоволенням позовних вимог в меншому розмірі.

За змістом наведених норм закону поворот виконання скасованого рішення суду допускається у разі його фактичного виконання і ухвалення судом нового рішення у справі.

Застосовуючи поворот виконання рішення суду, суд повинен зобов`язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 20 червня 2019 року (справа №336/9595/14).

Таким чином, у зв`язку із скасуванням касаційним судом заочного рішення Подільського районного суду м.Києва від 3 листопада 2016 року, яким було примусово стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 проценти за договором позики на рівні облікової ставки НБУ в розмірі 201845,85 грн. в порядку виконання рішення, та ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні цих вимог, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що заява про поворот виконання рішення в цій частині підлягала задоволенню.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що в рамках виконавчого провадження №ВП НОМЕР_1 ним було отримано іншу суму ніж зазначено в резолютивній частині оскаржуваної ухвали є безпідставними оскільки такі спростовуються матеріалами виконавчого провадження, а саме: копіями розпоряджень державного виконавця № НОМЕР_1 від 29 січня 2018 року та від 11 листопада 2019 року та постановою державного виконавця у межах ВП № НОМЕР_1 про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним та фактичним виконанням.

З наданих матеріалів виконавчого провадження убачається, що з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 були стягнуті кошти за рішенням Подільського районного суду м.Києва від 3 листопада 2016 року в загальній сумі 241923,67 грн. (17095,79 грн.+224827,88 грн.) Рішення виконане в повному обсязі, виконавче провадження закінчено. Верховним Судом рішення скасоване в частині стягнення процентів за договором позики на рівні облікової ставки НБУ в розмірі 201845,85 грн., а тому поверненню підлягає лише зазначена сума.

Колегія суддів зазначає, що поворот виконання рішення полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.

Тому суди, на забезпечення такої гарантії відновлення прав учасників процесу, як поворот виконання рішення мають задовольняти відповідні заяви та повертати відповідачеві стягнені кошти за скасованим судовим рішенням у разі відсутності обмежень, установлених законом.

Подібні висновки зроблені у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20.06.2019 року у справі № 336/9595/14 (провадження № 61-14640сво18), у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2019 року у справі № 569/15646/16-ц (провадження № 14-375цс19) та постанові Верховного Суду у складі Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.05.2022 року у справі № 405/3788/19 (провадження № 61-826св22).

Таким чином, враховуючи, що судове рішення, яке стало підставою для нарахування та стягнення з ОСОБА_5 процентів за договором позики на рівні облікової ставки НБУ в розмірі 201845,85 грн., було скасовано, то у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для відмови у задоволенні заяви про поворот виконання рішення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він був присутній 24 січня 2023 року о 13: 45 в кабінеті судді, де йому було повідомлено про зняття справи з розгляду з причин відсутності світла, та повідомлено наступну дату судового засідання, що підтверджується копією розписки, яку він долучив до матеріалів апеляційної скарги, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування судового рішення, оскільки матеріали справи не містять будь яких належних доказів на підтвердження викладених обставин. Оригіналу розписки, на яку посилається ОСОБА_1 , матеріали справи не містять.

Враховуючи фактичні обставини справи та надані на їх підтвердження докази, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви про поворот виконання рішення суду.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 залишити без змін

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 24 січня 2023 року залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус