Справа № 442/1667/22 Головуючий у 1 інстанції: Нагірна О.Б.
Провадження № 22-ц/811/280/23 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

при секретарі: Х.Б. Назар

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 листопада 2022 року у справі за позовом керівника Дрогобицької окружної прокуратури Євгена Давидова в інтересах держави в особі Дрогобицької міської ради Львівської області до ОСОБА_1 про витребування майна та скасування державної реєстрації, -

в с т а н о в и в:

У березні 2023 року керівник Дрогобицької окружної прокуратури Євген Давидов в інтересах держави в особі Дрогобицької міської ради Львівської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про витребування майна та скасування державної реєстрації.

Просив суд витребувати з приватної власності ОСОБА_1 нежитлове приміщення позначене літерою «А-3» загальною площею 22,4 кв.м, що розташоване по АДРЕСА_1 до комунальної власності територіальної громади м. Дрогобича в особі Дрогобицької міської ради; cкасувати державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення позначене літерою «А-3» загальною площею 22,4 кв.м, що знаходиться на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 106) з одночасним припиненням права приватної власності ОСОБА_1 та закриття розділу в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису про право власності 38318250); cтягнути з ОСОБА_1 на користь Львівської обласної прокуратури судовий збір в розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Витребувано з приватної власності ОСОБА_1 нежитлове приміщення, позначене літерою «А-3» загальною площею 22,4 кв. м, що розташоване по АДРЕСА_1 до комунальної власності територіальної громади м. Дрогобича в особі Дрогобицької міської ради.

Скасовано державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення, позначене літерою «А-3» загальною площею 22,4 кв. м, що знаходиться на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 106) з одночасним припиненням права приватної власності ОСОБА_1 та закриттям розділу в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису про право власності 38318250).

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

Вважає, що рішення суду було постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи. Суд не врахував, що апелянт набув право власності на спірне приміщення у передбаченому законом порядку. На час укладення договору купівлі-продажу (23 вересня 2020 року) нежитлове приміщення перебувало у приватній власності ОСОБА_2 та було зареєстровано за ним у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Доказів того, що у ОСОБА_2 не було права відчужувати спірне нежитлове приміщення або доказів, які б свідчили про неправомірність вказаного правочину, позивачем не надано. Згідно ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст.388 цього кодексу майно не може бути витребувано у нього. Рішенням Дрогобицької міської ради було ухвалено рішення 03 листопада 2016 року №419 «Про включення в перелік об`єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу» спірне нежитлового приміщення включено до переліку об`єктів, які підлягають приватизації, та таке рішення було чинним на день укладення оспорюваного договору купівлі-продажу, що свідчить про намір власника передати спірне нежитлове приміщення у власність іншій особі. Крім того, на час подачі позову керівник Дрогобицької окружної прокуратури не мав передбачених законом підстав для здійснення представництва інтересів територіальної громади м. Дрогобича, оскільки прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 року №806/1000/17, від 20.09.2018 у справі №924/1237/17, від 05.12.2018 року у справі №923/129/17 та від 20.03.2019 року у справі № 905/1135/18.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у позові відмовити.

У засіданні суду апеляційної інстанції прокурор Мацюра Я.Р. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з положеннями частини 1 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (ч. 3 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру»).

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци 1 -3 частини 4 зазначеної статті).

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 26.06.2019 року у справі №587/430/16-ц та від 26.05.2020 року у справі № 912/2385/18 вказала, що системне тлумачення абзацу 1 частини 3 статті 23 Закону «Про прокуратуру» дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Статтею 142 Конституції України визначено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності (ст.143 Конституції).

Відповідно до ст. 145 Конституції України права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку.

Відповідно до ч.5 ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Відповідно до положень ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Судом встановлено, що 01.11.2013 року між КП «Житлово-експлуатаційне об`єднання» Дрогобицької міської ради (орендодавець) та ОСОБА_2 (Орендар) було укладено договір оренди нежитлового приміщення, згідно якого орендодавець передав, а орендар прийняв відповідно до акту приймання-передачі в оренду нежитлове приміщення загальною площею 23,6 кв.м по АДРЕСА_1 , терміном дії до 01.11.2014 року.

В подальшому, з метою приватизації вказаного об`єкта ОСОБА_2 до органу місцевого самоврядування подав заяву на викуп приміщення площею 22,4 кв.м за вказаною адресою.

Рішенням Дрогобицької міської ради №419 від 03.11.2016 року спірне нежитлове приміщення включено в перелік об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації шляхом викупу.

22.03.2017 року між виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення №28 шляхом викупу по АДРЕСА_1 , вартістю 39 131,67 грн без ПДВ.

В подальшому, 23.09.2020 року між ОСОБА_2 (Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення №28, яке позначене на плані літ.А-3, загальною площею 22,4 кв. м, розташоване по АДРЕСА_1 . Відповідно до п.6 вказаного Договору продавець свідчить, що від покупця не приховано обставин, які мають істотне значення для справи та щодо нього відсутні судові спори.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 14.06.2021 року позов Дрогобицької місцевої прокуратури у справі №914/1855/19 до Дрогобицької міської ради, виконавчого комітету ради, ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_1 , задоволено.

Визнано недійсним та скасовано рішення Дрогобицької міської ради №419 від 03.11.2016 «Про включення в перелік об`єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу нежитлового приміщення», яким включено до переліку об`єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу, нежитлове приміщення площею 22,4 кв. м по АДРЕСА_1 . Визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення вказаною площею шляхом викупу від 22.03.2017, укладеного між виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради та ОСОБА_2 .

Відповідно до правової позиції, висловленоЇ Великою Палатою Верховного Суду постановах від 14.11.2018 року у справі №183/1617/16, від 16.06.2020 року у справі № 372/266/15-ц, власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, оскільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюгу договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

Оскільки рішенням Господарського суду Львівської області від 14.06.2021 року (справа №914/1855/19) визнано недійсним та скасовано рішення Дрогобицької міської ради № 419 від 03.11.2016 року «Про включення в перелік об`єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу нежитлового приміщення», яким включено до переліку об`єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу, нежитлове приміщення площею 22,4 кв.м по АДРЕСА_1 та визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення шляхом викупу від 22.03.2017 року, укладеного між виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради та ОСОБА_2 , колегія суддів вважає вірним висновок районного суду про те, що вказаний спірний об`єкт вибув із власності територіальної громади м.Дрогобича поза її волею.

Крім того, задовольняючи позов прокурора, районний суд виходив з того, що оскільки спірне майно вибуло з володіння власника поза його волею, таке підлягає витребуванню у відповідача, як в останнього набувача цього майна, позов подано з дотриманням порядку, встановленого ст.23 Закону України «Про прокуратуру».

З таким висновком суду колегія суддів погоджується повністю, оскільки матеріалами справи беззаперечно встановлено, що після набрання рішенням Господарського суду Львівської області від 14.06.2021 року законної сили, прокуратура в інтересах територіальної громади міста Дрогобича неодноразово зверталася до Дрогобицької міської ради зі зверненнями щодо вжиття заходів з повернення в комунальну власність спірного нежитлового приміщення, яке неправомірно вибуло з комунальної власності. На зазначені звернення прокурора Дрогобицька міська рада належним чином не відреагувала, не здійснила захист інтересів територіальної громади, обмежившись лише листуванням з прокуратурою, тому такі дії Дрогобицької міської ради підставно були розцінені прокурором як бездіяльність та нездійснення органом місцевого самоврядування, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження дій, спрямованих на відновлення права територіальної громади.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 06 жовтня 2023 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра