Ухвала

Іменем України

11 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 461/3664/21

провадження № 61-13589ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Сердюка В. В.,

розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства «Оксі Банк»

на постанову Львівського апеляційного суду від 14 серпня 2023 року

у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Оксі Банк» про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оксі Банк» (далі - АТ «Оксі Банк») про стягнення коштів з відповідача, як різниці між вартістю спірного об`єкту нерухомості (предмета іпотеки) та розміром заборгованості позивачів перед банком.

Галицький районний суд міста Львова ухвалою від 07 травня 2023 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі.

У травні 2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із клопотанням про відкладення судового засідання.

Клопотання мотивоване тим, що Верховний Суд постановою від 19 квітня 2023 року (провадження № 61-6486св22) касаційну скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_2 задовольнив частково. Рішення Галицького районного суду міста Львова від 26 жовтня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 11 липня 2022 року скасував і ухвалив нове рішення. Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до АТ «Оксі Банк»,

третя особа - КП «Реєстрація майна та бізнесу», про скасування рішення державного реєстратора та поновлення записів про право власності задовольнив частково. Скасував рішення державного реєстратора

КП «Реєстрація майна та бізнесу» Бойко Х. Р. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30 травня 2018 року № 41335463 щодо реєстрації права власності на флігель, розташований на АДРЕСА_1 , за ПАТ «Оксі Банк». У задоволенні решти позовних вимог відмовив

(справа № 461/10266/19).

Посилаючись на те, що повний текст постанови суду від 19 квітня 2023 року відповідач не отримав, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просили суд відкласти розгляд справи.

У судовому засіданні АТ «Оксі Банк» заперечило проти відкладення розгляду справи та заявило клопотання про закриття провадження у справі, оскільки дана постанова Верховного Суду від 19 квітня 2023 року

є у вільному доступі, з повним текстом якої він ознайомлений.

Посилаючись на те, що на даний час відсутній предмет спору, а відкладення розгляду справи, у якій відсутній предмет спору, призведе до його затягування, АТ «Оксі Банк» просило суд закрити провадження у справі.

Галицький районний суд міста Львова від 03 травня 2023 року провадження у справі закрив на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що Верховний Суд постановою від 19 квітня 2023 року (провадження № 61-6486св22) касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнив частково. Рішення Галицького районного суду міста Львова від 26 жовтня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 11 липня 2022 року скасував і ухвалив нове рішення. Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до АТ «Оксі Банк», третя особа - КП «Реєстрація майна та бізнесу», про скасування рішення державного реєстратора та поновлення записів про право власності задовольнив частково. Скасував рішення державного реєстратора КП «Реєстрація майна та бізнесу» Бойко Х. Р. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30 травня 2018 року № 41335463 щодо реєстрації права власності на флігель, розташований на АДРЕСА_1 , за ПАТ «Оксі Банк». У задоволенні решти позовних вимог відмовив (справа № 461/10266/19).

Відповідно у позивачів немає права вимагати стягнення коштів відповідно до частини п`ятої статті 37 Закону України «Про іпотеку». Враховуючи суть ухваленого Верховним Судом судового рішення від 19 квітня 2023 у справі № 461/10266/19, предмет спору у справі № 461/3664/21 відсутній.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 оскаржив її в апеляційному порядку.

Львівський апеляційний суд постановою від 14 серпня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнив. Ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 03 травня 2023 року скасував, направив справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що між сторонами існує спір щодо стягнення з відповідача на користь позивачів коштів, тому підстав для закриття провадження немає.

У касаційній скарзі, поданій у вересні 2023 року, АТ «Оксі Банк» просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції і залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Підставою касаційного оскарження постанови апеляційного суду

є посилання заявника на порушення апеляційним судом норм процесуального права.

Разом з тим, заявник вказує, що суд апеляційної інстанції не врахував висновки, викладені у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2021 року у справі

№ 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21).

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; ухвали суду першоїінстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених

у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

Апеляційний суд установив, що у травні 2021 року ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до АТ «Оксі Банк» про стягнення коштів.

Галицький районний суд міста Львова ухвалою від 07 травня 2023 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі.

У травні 2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із клопотанням про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні АТ «Оксі Банк» заперечило проти відкладення розгляду справи та заявило клопотання про закриття провадження у справі.

Галицький районний суд міста Львова від 03 травня 2023 року провадження у справі закрив на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 оскаржив її в апеляційному порядку.

Львівський апеляційний суд постановою від 14 серпня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнив. Ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 03 травня 2023 року скасував, направив справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційний суд також установив, що Верховний Суд постановою

від 19 квітня 2023 року (провадження № 61-6486св22) касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнив частково. Рішення Галицького районного суду міста Львова від 26 жовтня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 11 липня 2022 року скасував і ухвалив нове рішення. Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до АТ «Оксі Банк», третя особа - КП «Реєстрація майна та бізнесу», про скасування рішення державного реєстратора та поновлення записів про право власності задовольнив частково. Скасував рішення державного реєстратора

КП «Реєстрація майна та бізнесу» Бойко Х. Р. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30 травня 2018 року № 41335463 щодо реєстрації права власності на флігель, розташований на АДРЕСА_1 ,

за ПАТ «Оксі Банк». У задоволенні решти позовних вимог відмовив

(справа № 461/10266/19).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним

і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом

(стаття 55 Конституції України).

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Статтею 129 Конституції України визначено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом

у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша, третя статті 13 ЦПК України).

Підстави для закриття провадження у справі визначені у

статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції). Зокрема, Європейський суд з прав людини

(далі - ЄСПЛ) зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому потрібно надавати сутнісного, а не формального значення.

Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства

є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Предметом спору є об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить постановити певне судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, неіснування (відсутність) предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Відповідно до правового висновку, сформульованого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04 (провадження № 12-67гс19), «прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у разі припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань».

Врахувавши викладене, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 вересня 2021 року у справі

№ 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21) зазначив, що «закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої

статті 255 ЦПК України є можливим, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції відповідного судового рішення».

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України дає підстави для висновку, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема, у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутнім після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають низку передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема: шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

У справі, яка переглядається, апеляційний суд установив, що на час постановлення ухвали суду першої інстанції не було з`ясовано питання про наявність або відсутність предмета спору у справі, а саме: хто є власником нерухомого майна, що є предметом іпотеки за договором № 1405, банк чи іпотекодавці (позивачі у справі).

Вирішуючи спір про стягнення з відповідача на користь позивачів коштів, суд повинен встановити наявність правових підстав для такого стягнення,

а у разі відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення коштів зазначити в судовому рішенні про відсутність правових підстав для такого стягнення.

Отже, ухвалення судами рішень у іншій справі (№ 461/10266/19), предмет спору у якій (скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомості за АТ «Оксі Банк») лише пов`язаний з предметом спору у даній справі (стягнення коштів з АТ «Оксі Банк», як різниці між вартістю цього спірного об`єкту нерухомості та розміром заборгованості позивачів перед АТ «Оксі Банк»), не може свідчити про те, що відсутній предмет спору, оскільки позивачі (як свідчить факт подання одним з них апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції про закриття провадження у справі) не відмовилися від своєї позиції про стягнення коштів з відповідача.

Встановивши, що на час відкриття провадження у цій справі між сторонами існував спір про стягнення коштів, апеляційний суд правильно виходив з помилковості висновків суду першої інстанції про можливість закриття провадження з підстав відсутності предмета спору.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду

від 31 липня 2023 рокуу справі № 335/8285/22(провадження

№ 61-7066св23), від 31 серпня 2023 рокуу справі № 752/11502/22(провадження № 61-9119св23).

Безпідставним є посилання у касаційній скарзі на неврахування судом апеляційної інстанції висновків, які були викладені у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21), оскільки висновки в указаній справі не суперечать висновкам апеляційного суду під час розгляду цієї справи.

Наведені в касаційній скарзі аргументи зводяться до формальної незгоди з оскаржуваним судовим рішенням, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та не дають підстав вважати, що апеляційний суд порушив норми процесуального права, про що зазначає у касаційній скарзі заявник, по своїй суті зводяться до переоцінки доказів та встановлення обставин, які не були встановлені судом, що в силу положень статті 400 ЦПК України не належить до повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Частиною шостою статті 394 ЦПК України визначено, що ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржуваної постанови апеляційного суду свідчить, що правильне застосовування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

Керуючись частинами четвертою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Оксі Банк» про стягнення коштів, за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Оксі Банк» на постанову Львівського апеляційного суду від 14 серпня 2023 року.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

В. М. Ігнатенко

В. В. Сердюк