Справа №473/2568/23 Доповідач апеляційного суду Кушнірова Т.Б.
Провадження №22-ц/812/1054/23
Постанова

Іменем України

09 жовтня 2023 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого Кушнірової Т.Б.,

суддів: Лівінського І.В., Ямкової О.О.,

із секретарем Лівшенком О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін апеляційну скаргу Фермерського господарства «ФЛОРА-2005» на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, 07 серпня 2023 року, під головуванням судді Лузан Л.В., в приміщенні суду першої інстанції, по цивільній справі №473/2568/23 за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «ФЛОРА-2005» про стягнення заборгованості по орендній платі, розірвання договорів оренди землі,

в с т а н о в и л а:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Фермерського господарства «ФЛОРА-2005» (далі ФГ «ФЛОРА - 2005») про стягнення заборгованості по орендній платі, розірвання договорів оренди земельних ділянок.

Позовна заява мотивована тим, що вона є власницею двох земельних ділянок площею 1,8261 га (кадастровий номер :15:000:0209) та площею 3,1949 га (кадастровий номер :13:000:0091), які розташовані в межах території Бузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області.

30 жовтня 2018 року між нею та ФГ «ФЛОРА-2005» були укладені договори оренди вищевказаних земельних ділянок, строком на сім років, із визначенням орендної плати у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки землі.

З 2018 року відповідач виплачував орендну плату у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки землі, при цьому не враховував збільшення вартості земельної ділянки відповідно до нормативно-грошової оцінки.

Вважає, що орендна плата за земельну ділянку площею 1,8261 га, з кадастровим номером :15:000:0209, повинна була виплачуватися відповідачем по 1 335 грн 09 коп. щорічно, а орендна плата за земельну ділянку площею 3,1949 га, з кадастровим номером :13:000:0091, повинна була виплачуватися відповідачем по 2 150 грн 63 коп. щорічно.

Вона направляла на адресу ФГ «ФЛОРА-2005» письмові заяви в яких просила надати розрахунок нарахованої та виплаченої орендної плати, однак такі заяви залишилися без відповіді.

Посилаючись на наведене, просила стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати, яка утворилась за 2021-2022 роки, на загальну суму 6 971 грн 44 коп., достроково розірвати укладені договори оренди. Також просила витребувати у відповідача відомості щодо нарахування та виплату орендної плати за вказаний період.

28 червня 2023 року ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області провадження по даній справі закрито, відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 255 ЦПК України та вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

03 липня 2023 року представник відповідача ОСОБА_2 до суду першої інстанції подав заяву про ухвалення додаткового судового рішення у справі №473/2568/23 про стягнення з позивачки на користь ФГ «ФЛОРА-2005» понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 4000 грн.

07 серпня 2023 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області відмовлено представнику відповідача ФГ «ФЛОРА-2005» адвокату Усікову О.В. в задоволенні заяви про стягнення судових витрат з оплати правничої допомоги.

Відмовляючи у задоволенні клопотання представника ФГ «Флора-2005» про стягнення з ОСОБА_1 судових витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні правові підстави для покладення на позивача компенсації судових витрат, понесених відповідачем, на підставі частини п`ятої статті 142 ЦПК України.

Внаслідок дій відповідача між сторонами не залишилося неврегульованих питань, відповідач задовольнив вимоги позивача після відкриття провадження у справі.

Подання позивачем заяви про закриття провадження у даній справі, в зв`язку відмовою від позову, є реалізацією суб`єктивного процесуального права позивача та не є свідченням необґрунтованості поданої нею позовної заяви та не дає підстав для висновку, що внаслідок саме необґрунтованих дій позивача було ініційовано провадження у цій справі.

В апеляційній скарзі ФГ «ФЛОРА-2005», посилаючись на невідповідність висновків викладених судом першої інстанції, просить скасувати ухвалу міськрайонного суду і ухвалити додаткове судове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь фермерського господарства витрати на правову допомогу в розмірі 4000 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції без повного дослідження усіх обставин, що мають значення для справи постановив оскаржувану ухвалу.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що в провадженні Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до ФГ «ФЛОРА-2005» про стягнення заборгованості по орендній платі, розірвання договорів оренди земельних ділянок.

На обгрунтування підстав заявлених позовних вимог, посилалася на виплату відповідачем орендної плати у розмірі меншому, ніж передбачено договорами оренди та неможливість отримання нею у позасудовому порядку розрахунку нарахованої та виплаченої орендної плати унаслідок не надання такої інформації відповідачем.

Тому, крім іншого, в позові просила витребувати такі відомості від відповідача.

Факт письмового звернення до відповідача із заявою про надання розрахунку орендної плати підтверджується поштовими повідомленнями, що залишилися без відповіді відповідачем.

Після відкриття провадження у справі, ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 травня 2023 року від ФГ «ФЛОРА-2005» витребувано відомості про нарахування та виплату орендної плати за 2018 2022 роки за користування земельними ділянками, що належать позивачці на праві власності.

28 червня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про відмову від позову, оскільки після надання відповідачем на запит суду інформації щодо розрахунку орендної плати, позивачка самостійно перевірила правильність нарахування розміру орендної плати, у зв`язку з чим зникли підстави з приводу яких вона змушена була звернутися до суду за захистом порушеного права.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 червня 2023 року провадження у справі закрито на підставі пункту 4 частини першої статті 255 ЦПК України.

Правову допомогу відповідачу ФГ «ФЛОРА-2005» у даній справі надавав адвокат Усіков О.В. на підставі ордеру серія ВЕ №1090672.

Представник відповідача ОСОБА_2 03 липня 2023 року подав до суду заяву про стягнення з позивачки ОСОБА_1 на користь ФГ «ФЛОРА-2005» витрати на правничу допомогу у розмірі 4 000 грн.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Статтею 255 ЦПК України визначені підстави закриття провадження у справі, зокрема суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо:

- відсутній предмет спору (пункту 2 частини першої);

- позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом (пункт 4 частини першої).

Згідно з частиною другою статті 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Предметом апеляційного розгляду у даній справі є рішення суду першої інстанції в частині, що стосується розподілу судових витрат.

Частина третя статті 142 ЦПК України визначає, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Згідно з частиною п`ятою статті 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд першої інстанції врахував обставини справи, а також положення частини третьої статті 142 ЦПК України у поєднанні із статтею 255 ЦПК України , та дійшов обґрунтованого висновку, що стягнення з позивача понесених відповідачем судових витрат, зокрема у разі закриття провадження у справі, можливе лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача.

Однак у клопотанні про стягнення судових витрат у розмірі 4000 грн, пов`язаних із правовою допомогою, відповідач не зазначив, які дії позивача у вказаній справі були необґрунтованими, що є підставою для компенсації витрат, пов`язаних з розглядом справи у зв`язку із закриттям провадження у справі.

Звернення ОСОБА_1 до суду за захистом порушеного права, а також її дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання нею своїми процесуальними правами, вважатися необґрунтованими та тягнути за собою обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу.

Колегія суддів приймає до уваги й обставини справи, які свідчать про те, що передумовою для відмови позивачки від позову та закриття провадження у справі слугувало урегулювання спору, оскільки відповідач надав необхідну інформацію на запит суду, чим фактично задовольнив вимоги позивачки після пред`явлення нею позову.

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання відповідача про відшкодування йому витрат на правову допомогу.

Колегія суддів вважає непереконливими твердження заявника про те, що позивачці було відомо про розмір орендної плати, оскільки вона розписувалася у платіжних відомостях про її отримання, з огляду на те, що навіть з урахуванням того, що вона отримувала орендну плату, відповідач мав можливість надати такі відомості позивачці, отримавши відповідну заяву, до розгляду позову в суді по суті.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381 -384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «ФЛОРА-2005» залишити без задоволення, а ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 серпня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий

Судді:

_____________________

Повний текст судового рішення виготовлено 10.10.2023 р.