Справа № 2-3492/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю секретаря судового засідання Попкової Ю.В.,

у відсутність учасників процесу,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи державний виконавець Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Боровик Святослав Володимирович, ОСОБА_2 , про визнання протиправними та незаконними дій державного виконавця, визначення розміру заборгованості по аліментам,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідною скаргою та просить суд визнати недійсною довідку розрахунок від 01.02.2023 заборгованість по аліментам згідно виконавчого листа № 2-3492/11 від 17.01.2012, визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Саксаганського ВДВС Боровика С.В. щодо відмови у перерахунку заборгованості, зобов`язавши державного виконавця винести постанову про скасування довідки від 01.02.2023; встановити розмір заборгованості по аліментам як боржника у виконавчому провадженні 47706441 за період з травня 2015 по серпень 2022 становить 84 381,85 грн., стягнувши з Саксаганського відділу ДВС судові витрати у сумі 10 000,00 грн. В обґрунтування вимог зазначено, що на виконанні в Саксаганському ВДВС перебуває виконавче провадження № 47706441 з примусового виконання рішення суду у справі № 2-3492/11 про стягнення з нього аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 02.06.2015 постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження. До серпня 2022 року він працював у ФОП ОСОБА_4 , наприкінці липня 2022 року ОСОБА_1 знаходиться у лавах ЗСУ та мав можливість вільно розпоряджатися коштами, які обліковувались на його рахунку у АТ КБ «Приватбанк», та у лютому 2023 року виявив про наявність арешту його коштів: грошові кошти та заробітна плата, яка надходила на його рахунок, були заблоковані. Згідно отриманого розрахунку заборгованості аліментів, за період з травня 2015 року по серпень 2022 року сума боргу складає 226 377,50 грн. Зазначений розмір розраховувався державним виконавцем на підставі ч. 2 ст. 195 СК України, як на непрацюючу особу виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, оскільки у державного виконавця були відсутні відомості про його місце роботи та розмір заробітної плати. Однак отримавши оригінали довідко про розмір заробітку за спірний період, державний виконавець відмовився перераховувати борг по аліментам на підставі наданих документів, тому на підставі частин 1 та 3 статті 195 СК України, просить вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 24 серпня 2023 року прийнято до розгляду скаргу.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Представник заявника ОСОБА_5 звернулася до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, на вимогах наполягає.

Представник Саксаганськоговідділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) звернувся до суду із відзивом на скаргу, вказавши, що державним виконавцем не в коїй мірі не вчинено незаконних дій при нарахуванні заборгованості по аліментам у зв`язку з відсутністю у нього інформації про доходи боржника, так як керуючись нормами ч. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов`язані не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування або місцезнаходження. А боржник фізична особа також про зміну місця роботи, проте боржником своєчасно інформація не надана, чим порушено вимоги чинного законодавства. Пунктом 1 частини 4 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено саме щомісячне обчислення заборгованості по аліментам, про яку державний виконавець повинен повідомляти боржника за його заявою, що і було зроблено державним виконавцем. Тому державним виконавцем не порушено жодної норми. Категорично не погоджується зі ставлення скаржником питання про стягнення незрозумілих і безпідставних судових витрат у сумі 10 000,00 грн., а також ставлення питання про стягнення коштів з державної виконавчої служби, яке можливо виключно після визнання дій державного виконавця незаконними, а отже передчасним. Тому просить відмовити у визнанні протиправними та незаконними дій державного виконавця при вчиненні виконавчих дій, на розсуд суду встановити розмір заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим провадженням та відмовити у стягненні судових витрат.

Враховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та частини другої статті 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що на виконанні в Саксаганському відділі державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 47706441 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини у розмірі частини доходів (заробітку), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 10.10.2011.

В межах зазначеного виконавчого провадження постановою державного виконавця від 03 лютого 2023 року накладено арешт на рахунки боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

За статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (частина перша статті 74 Закону України «Про виконавче провадження»).

На підставі статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно зі статтею 71 Закону «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі, зокрема, надходження виконавчого документа на виконання від стягувача. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Пунктом 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802, визначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

У частині третій статті 195 СК України зазначено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно законодавець визначив обов`язок виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами та водночас імперативно передбачив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Отже, державний виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у разі наявності підстав, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Щодо визначення розміру заборгованості зі сплати аліментів, присуджених у частці від заробітку (доходу), державний виконавець зобов`язаний виходити з того, чи працював платник аліментів станом на час утворення заборгованості зі сплати аліментів. За умови відсутності доказів працевлаштування платника аліментів державний виконавець для обчислення суми заборгованості зі сплати аліментів зобов`язаний виходити з розміру середньої заробітної плати для працівника відповідної місцевості.

Таким чином, виходячи, зокрема, зі встановленого Сімейним кодексом України обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, національне законодавство передбачає відсутність підстав для нарахування заборгованості зі сплати аліментів, які стягуються в порядку примусового виконання рішення суду, лише у разі відсутності спору між боржником та стягувачем щодо сплати аліментів, водночас у разі утворення заборгованості державний виконавець зобов`язаний враховувати факт працевлаштування боржника станом на час утворення заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно наданої боржником копії довідки державного виконавця, станом на 01.05.2015 заборгованість по аліментам складає 33 202,66 грн. За період з травня 2015 року станом на 01.09.2022 розмір заборгованості становить 226 598,91 грн.

Судом досліджено надані до суду заявником копії довідок про його заробіток за період з лютого 2015 року по липень 2022 року включно, його роботи у фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 .

Ні належно повідомленою стягувачем, ні державним виконавцем не спростовано та не оспорюється розрахунок заборгованості по аліментам, складеним боржником з урахуванням отриманого заробітку за період з травня 2015 року по липень 2022 року включно на суму 84 381,85 грн., з яким суд, при його дослідженні, погоджується, виходячи із суми заробітку боржника (за вирахуванням податків), встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та встановлений законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину не менше 30% (50%) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З наданих до суду у відзиві на скаргу заперечень державного виконавця, розрахунок заборгованості ним було здійснено виходячи з розміру середньої заробітної плати для працівника відповідної місцевості за відсутності даних щодо місця роботи боржника.

Разом з тим, офіційних відомостей Пенсійного фонду України та Державної податкової служби України, з яких встановлено, що ОСОБА_1 платником податків в органах державної податкової служби не перебуває, пенсії не отримує та не працює, на підтвердження встановлення джерела доходу боржника, державним виконавцем до суду не надано, що позбавляє суд можливості дійти висновку про вчинення державним виконавцем оскаржуваних дії чи бездіяльності відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця органу державної виконавчої служби.

Перерахунок заборгованості зі сплати аліментів, виходячи з наданих боржником письмових доказів, державний виконавець не провів, підстави відмови суду не наведено.

Згідно абзаців першого та другого пункту 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК.

Виходячи зі змісту статті 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Виходячи з викладеного, судом розглядаються вимоги виключно у межах статті 451 ЦПК України, а тому вимоги у частині визнання недійсною довідки-розрахунку, зобов`язання винесення державним виконавцем постанови про скасування указаної довідки та встановлення розміру аліментів (що визначений судом у мотивувальній частині), задоволенню не підлягають.

Крім того, частиною першою статті 452 ЦПК України встановлено, що судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

У якості доказів понесених заявником судових витрат, до суду надано рахунок виконаних робіт з надання правничої допомоги та квитанцію про сплату ОСОБА_6 5 000,00 грн. за надання юридичної допомоги. Разом з тим, указаний розрахунок складений між адвокатом Примаковим К.О. та ОСОБА_1 та ОСОБА_6 щодо консультації написання позову з формування документів для подачі скарги до суду, щодо розірвання шлюбу на суму 10 000,00 грн. Із поданого розрахунку суд позбавлений можливості розмежувати де надані послуги з цієї справи, а де з розірвання шлюбу та кому з двох надано ці послуги: ОСОБА_1 чи ОСОБА_6 . Ґрунтувати своє рішення на припущеннях суд позбавлений в силу положень ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити скаргу ОСОБА_1 частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Боровика Святослава Володимировича у відмові щодо перерахунку заборгованості по аліментам.

Зобов`язати державного виконавця Боровика Святослава Володимировича здійснити перерахунок заборгованості за аліментами у виконавчому провадженні № 47706441 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3492/11 виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на виконання рішення суду від 15 листопада 2011 року, з урахуванням довідок з місця роботи боржника ОСОБА_1 , поданих ним за період роботи у ФОП ОСОБА_4 з 2015 року по липень 2022 рік включно.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 13 жовтня 2023 року.

Суддя А.В. Ткаченко