Провадження №2/204/815/23
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

29 вересня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Книш А.В.,

секретарі судового засідання Скрипнікова В.В., Малкамова О.С.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою органу опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив позбавити відповідачів батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку матері, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку, а з відповідача ОСОБА_3 в розмірі доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня надходження позовної заяви до суду і до повноліття дитини на користь закладу чи особи, куди її буде влаштовано, а також накласти заборону на відчуження майна та житла за адресою: АДРЕСА_1 , де дитина має реєстрацію, про що повідомити нотаріуса за місцем знаходження житла, реєстраційну службу та департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради. В обґрунтування позову зазначено, що дитина ОСОБА_5 з 20 червня 2022 року перебуває на обліку як такий, що опинився в складних життєвих обставинах, а саме: виховується у сім`ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Згідно актів обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 , умови для проживання дітей незадовільні, у кімнаті таргани, брудно, напівтемрява, смердить цигарками, запасу продуктів вдома не було. Відповідно до інформації управління-служби у справах дітей адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради дитина дійсно проживала за адресою: АДРЕСА_2 , однак в даній квартирі умови проживання не відповідають санітарним нормам, на час виховання дитини батьком психологом було помічено його неадекватну поведінку: виражене тремтіння, сплутаність думок, непослідовність мовлення, відсутність критики власної поведінки. Батько дитини ОСОБА_3 повідомив, що він не працює, зловживає алкогольними напоями, прив`язаність до дитини та рідних у нього відсутня. Вказують, що під час телефонної розмови зі старшою сестрою дитини ОСОБА_6 отримано інформацію про те, що батько постійно зловживає алкогольними напоями та перебуваючи у стані сп`яніння виявляє агресію та гнів і до сина, і до онука. 16 червня 2022 року до позивача зателефонувала пані ОСОБА_7 , яка назвалася тіткою дитини, та повідомила, що вже понад два місяці квартира батька продана, а сам він проживає у неї без реєстрації в селі Мирному та перебуває у стані, який потребує постійного контролю та сторонньої допомоги. 06 червня 2022 року дитину було вилучено із сім`ї за адресою: АДРЕСА_1 , та доставлено до медичного закладу, де за час його перебування до 21 червня 2022 року батьки дитину не відвідували, станом здоров`я не цікавилися. Мати дитини відповідно до рішення суду вже була позбавлена батьківських прав відносно двох малолітніх дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Крім того, постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КупАП. За роки навчання дитини в школі батьки не підтримували жодного контакту з класним керівником, батьківські збори не відвідували.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за даною позовною заявою за правилами загального позовного провадження.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала позовну заяву та просила її задовольнити.

Відповідачі належним чином та завчасно сповіщені про дату і час розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, у зв`язку із чим, суд, враховуючи згоду представника позивача, ухвалив відповідно до ст. 280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

Суд, вислухавши представника позивача ОСОБА_1 , неповнолітнього ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини.

Відповідачі є батьками дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.18-19).

Дитина ОСОБА_4 зареєстрований у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.21-22,158-159).

Актом обстеження житлово-побутових умов дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають за адресою: АДРЕСА_1 , складеним 06 червня 2020 року встановлено, що за вказаною адресою проживають: відповідач ОСОБА_2 та діти. Крім того, в даній кімнаті фактично проживають ще бабуся дітей ОСОБА_12 , молодша донька ОСОБА_12 ОСОБА_13 та її син ОСОБА_14 . Вказано, що відповідач ОСОБА_2 перебувала у стані алкогольного сп`яніння, вона свідомо не влаштовується на роботу, маючи багато вільного часу не присвячує його наведенню ладу та дітям, натомість проживає за рахунок державних виплат на дітей, майже не витрачаючи на них кошти. Зазначено, що вдома не було готових страв, відповідач ОСОБА_2 поводила себе зухвало, наполягала на тому, що забезпечувати її дітей продуктами та всім необхідним мають саме представники держави, а не мати. Також вказано, що її неможливо переконати йти працювати, заробляти кошти, витрачати їх на власних дітей та виконувати інші рекомендації, щоб діти залишилися на її вихованні, що свідчить про її безвідповідальне виконання батьківських обов`язків та небажання займатися вихованням та утриманням дітей. Санітарний стан кімнати незадовільний, у кімнаті брудно, напалено цигарками, готових страв та продуктів було. В результаті виходу зроблено висновок, що житлово-побутові умови проживання дітей незадовільні (а.с.23).

Актом обстеження житлово-побутових умов дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають за адресою: АДРЕСА_1 , складеним 07 липня 2020 року встановлено, що за вказаною адресою проживають: відповідач ОСОБА_2 та діти. Крім того, в даній кімнаті фактично проживають ще бабуся дітей ОСОБА_12 , молодша донька ОСОБА_12 ОСОБА_13 та її син ОСОБА_14 . Вказано, що від ОСОБА_2 було чутно посталкогольний запах, виглядала вона неохайно, мала вигляд безхатька. Запасу продуктів вдома не було, з готових страв вчорашній суп. Санітарний стан кімнати незадовільний, у кімнаті антисанітарія, таргани, брудно, напівтемрява, смердить цигарками. В результаті виходу зроблено висновок, що житлово-побутові умови проживання дітей незадовільні, мати не намагається покращувати умови дітей (а.с.24).

Відповідно до копії листа Управління-служби у справах дітей адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради за вих. №2/736-04-11 від 17 червня 2022 року, дитина ОСОБА_4 станом на 23 липня 2021 року дійсно проживав за адресою: АДРЕСА_2 , однак на час відвідування за відповідачем ОСОБА_3 психологом було помічено неадекватну поведінку: виражене тремтіння, сплутаність думок, непослідовність мовлення, інфантильні погляди та переконання, демонстративність поведінки, відсутність критики власної поведінки. Відповідач ОСОБА_3 повідомив, що він інвалід, не працює, зловживає алкогольними напоями, прив`язаність до дитини та рідних у нього відсутня. Враховуючи викладене, Управління-служби у справах дітей вважає, що повернення дитини до батька буде суперечити інтересам дитини (а.с.26).

06 червня 2022 року інспекторами СЮП ВП ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області було здійснено вихід за адресою, за якою мешкають відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та під час відвідування за місцем мешкання ОСОБА_2 перебувала в стані сильного алкогольного сп`яніння, вдома безлад, умови сприятливі для життя та розвитку дитини відсутні, тому відносно останньої було складено протокол за ч.1 ст.184 КупАП та вилучено із сім`ї неповнолітнього ОСОБА_4 і доставлено його до КНП «МДКЛ №6» ДМР (а.с.27-28).

За час перебування дитини ОСОБА_4 у медичному закладі з 06 червня 2022 року по 21 червня 2022 року батьки дитини та близькі родичі хлопчика не відвідували, станом здоров`я не цікавились (а.с.29).

Відповідно до копії наказу начальника Управління-служби у справах дітей Центральної адміністрації Дніпровської міської ради №78 від 20 червня 2022 року, ОСОБА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , взято на облік як дитину, що опинилася в складних життєвих обставинах (а.с.20).

З копії листа Дніпровського міського центру соціальних служб Департаменту соціальної політики Дніпровської міської ради від 13 липня 2022 року за вих.№2/04-08-999 встановлено, що сім`я ОСОБА_2 з 02 жовтня 2020 року по 05 березня 2021 року отримувала послугу соціального супроводу сім`ї, яка опинилась у складних життєвих обставинах, однак батьки не виявляли бажання співпрацювати з фахівцями центру з метою розв`язання своїх проблем, не усвідомлювали ризиків та загроз, бажання щось змінити (а.с.30).

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2022 року, яке набрало законної сили 02 травня 2022 року, відповідача ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав відносно її малолітніх дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також стягнуто аліменти на їх утримання у розмірі 1/6 доходу (заробітку) щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на користь закладу чи особи, куди їх буде влаштовано з 28 квітня 2021 року до досягнення дітьми повноліття (а.с.31-39).

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2022 року, яка набрала законної сили 12 серпня 2022 року, ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КупАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 850 грн у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 12.00 години 05.06.2022 по 16.00 годину 06.06.2022 самоусунулась від виконання батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме вживала алкогольні напої у зазначений період часу, внаслідок чого не могла виконувати в повному обсязі батьківські обов`язки (а.с.40).

З характеристики на дитину ОСОБА_4 , надану КЗО «Середня загальноосвітня школа №62» Дніпровської міської ради, встановлено, що мати ОСОБА_2 та батько ОСОБА_3 за роки навчання дитини в школі не підтримували жодного контакту з класним керівником, на дзвінки не відповідали, батьківські збори не відвідували, навчанням дитини не цікавились (а.с.46).

21 червня 2022 року адміністрація КНП «Міська дитяча клінічна лікарня №6» ДМР передала ОСОБА_4 начальнику управління-служби у справах дітей Центральної адміністрації ДМР для подальшого влаштування до КЗСЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Обійми» ДМР (а.с.48-49).

Згідно висновку Органу опіки та піклування (а.с.12-14), позбавлення відповідачів батьківських прав щодо дитини є доцільним.

Неповнолітній ОСОБА_4 , допитаний в судовому засіданні за участю педагога ОСОБА_15 , пояснив, що з батьками він не бачився вже більше року, вони зловживають алкоголем та з ними проживати він не бажає, в дитячому закладі йому краще.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 пояснила, що вона працює в школі №62 з 2009 року та приблизно через рік-півтора вона дізналася про дітей відповідача ОСОБА_2 , які там навчалися. Повідомила, що мати ОСОБА_2 дуже часто залишала дітей і зловживала алкоголем, на зауваження не реагувала, дітьми не опікувалася, ніде не працювала. Видно було, що дитина ОСОБА_4 був недоглянутий та голодний. Одного разу, виконуючи свої посадові обов`язки, прийшовши до відповідача ОСОБА_2 додому, вона побачила її зовсім п`яною та майже голою, поруч тут же були діти. Батько дитини також не приділяє йому увагу та зловживає алкоголем. Свідок ОСОБА_10 вважає, що іншого виходу, аніж позбавити відповідачів батьківських прав, не має.

Свідок ОСОБА_11 пояснила суду, що з 2013 року по 2022 рік вона працювала у службі у справах дітей Центральної адміністрації Дніпровської міської ради та в 2013 році їй розписали повідомлення зі школи №62 щодо відповідача ОСОБА_2 , у якої було четверо дітей. Вказала, що вона здійснювала неодноразові виходи за адресою відповідача ОСОБА_2 під час яких остання майже завжди була на підпитку, їжі було мало або взагалі не було, в квартирі були таргани, діти були недоглянуті, школу не відвідували. Відповідачу ОСОБА_2 пропонували роботу, дітям дитячий садок, але вона продовжували не працювати. Батька дітей вона ніколи не бачила, але зі слів дітей знає, що він також п`є.

Вирішуючи позовні вимоги, що полягають у позбавленні відповідачів батьківських прав, суд виходить з наступного.

За пунктом другим частини першої статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до частини другої статті 150 цього ж кодексу, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

В судовому засіданні не встановлені об`єктивні перешкоди для відповідачів у належному вихованні дитини, що свідчить про свідоме нехтування відповідачами своїми батьківськими обов`язками.

Емоційний зв`язок між відповідачами та дитиною був фактично втрачений, відповідачі близько двох років не виявляють до своєї дитини батьківського піклування, здоров`ям, розвитком та долею дитини не цікавляться, ні в телефонному режимі, ні в інших формах спілкування.

Перелічені докази в своїй сукупності поза всяким розумним сумнівом підтверджують той факт, що відповідачі не виконують покладений на них статтею 150 Сімейного кодексу України обов`язок щодо піклування про здоров`я своїх дітей, їх духовний та моральний розвиток, тобто ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Наведене знаходить свій прояв в тому, що відповідачі не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливають на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання ним освіти.

Згідно висновку Органу опіки та піклування (а.с.12-14), позбавлення відповідачів батьківських прав щодо дитини є доцільним, і суд не вбачає підстав ставити такий висновок під сумнів.

Наведені обставини в своїй сукупності є підставою для позбавлення відповідачів батьківських прав щодо дитини і, на підставі викладеного, таке позбавлення батьківських прав є необхідним та відповідає найвищим інтересам дитини.

За перелічених обставин, позовні вимоги в частині позбавлення відповідачів батьківських прав підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить з наступного.

Відповідно частини другої статті 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Згідно статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Оскільки відповідачі позбавлені батьківських прав щодо дитини і позивачем заявлена вимога про стягнення аліментів, на підставі частини другої статті 166, статті 180 Сімейного кодексу України слід стягнути з відповідачів аліменти на утримання дітей.

Згідно частини третьої статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частини першої статті 182 цього ж Кодексу, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , самостійного доходу не має; має задовільний стан здоров`я.

Відповідач ОСОБА_2 має задовільний стан здоров`я; відповідно до рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2022 року з відповідача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/6 частини доходу (заробітку) щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 28 квітня 2021 року до досягнення кожною дитиною повноліття (а.с.80-83).

Відповідач ОСОБА_3 має задовільний стан здоров`я; матеріали справи не містять відомостей, що відповідач має інших утриманців, а також стягнення за виконавчими документами.

Частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька дитини, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги про стягнення аліментів до відповідача ОСОБА_2 , враховуючи визначені частиною першою статті 182 Сімейного кодексу України обставини, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем розмір аліментів у розмірі 1/3 частки доходу (заробітку) відповідача ОСОБА_2 є надмірним, і такими, що відповідають як фактичним обставинам справи, так і вимогам закону будуть аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Враховуючи визначені частиною першою статті 182 Сімейного кодексу України обставини, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем розмір аліментів до відповідача ОСОБА_3 відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону, а тому суд вирішив стягнути аліменти з останнього на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Частиною четвертою статті 17 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що суд у разі позбавлення батьків батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла.

Розподіляючи судові витрати, суд виходить з того, що за ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі по 1984,80 (992,40*2) грн з кожного.

Керуючись ст.ст.12,13, 81,89, 141, 264, 280-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги органу опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити частково.

ОСОБА_2 позбавити батьківських прав відносно дитини ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 16 листопада 2022 року та до досягнення дитиною повноліття на користь закладу чи особи, куди її буде влаштовано.

Стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 16 листопада 2022 року та до досягнення дитиною повноліття на користь закладу чи особи, куди її буде влаштовано.

В задоволенні решти позовних вимог органу опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради відмовити.

Допусти негайне виконання судового рішення у межах суми аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до доходу Держави судовий збір у розмірі по 1984 (одній тисячі дев`ятсот вісімдесят чотири) гривень 80 (вісімдесят) копійок з кожного.

Накласти заборону на відчуження майна та житла за адресою: АДРЕСА_1 , право користування яким має неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:. Орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, місцезнаходження: м. Дніпро, пр. Пушкіна, буд.65, ідентифікаційний код 44209446.

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Головуючий: