У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про відмову у забезпеченні позову

23 червня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Митрофанової А.О., при секретарі Костюк В.О., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

09 червня 2023 року представником позивача ОСОБА_1 подано заяву, відповідно до якої просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру відповідача за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтована тим, що 01 грудня 2020 року відповідач ОСОБА_3 уклала з позивачем ОСОБА_2 договір позики, відповідно до якого відповідач отримала від позивача грошові кошти у сумі 1 272 150,00 грн. (еквівалент 45 000,00 доларів США за офіційним курсом НБУ на дату укладання договору позики), зі строком повного погашення боргу готівкою не пізніше 01 травня 2021 року. На підтвердження укладення договору позики відповідач додатково склала позивачу розписку про отримання 1 272 150,00 грн., що відповідає вимогам п. 2 ст. 1047 ЦК України.

25 квітня 2021 року відповідач ОСОБА_3 уклала з позивачем ОСОБА_2 договір позики, відповідно до якого відповідач отримала від позивача грошові кошти у сумі 698 250 грн. (еквівалент 25 000,00 доларів США за офіційним курсом НБУ на дату укладання договору позики), зі строком повного погашення боргу готівкою не пізніше 25 жовтня 2021 року. На підтвердження укладення договору позики відповідач додатково склала позивачу розписку про отримання 698 250,00 грн., що відповідає вимогам п. 2 ст. 1047 ЦК України.

Зазначає, що ОСОБА_3 на праві власності належить трикімнатна квартира, за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_3 стала ухилятись від спілкування, на телефоні дзвінки не відповідає та може вжити заходів до ухилення від виконання своїх зобов`язань за договором позики шляхом продажу належного їй нерухомого майна.

Додатково зазначає, що вжиття таких заходів забезпечення позову як арешт квартири сприятиме ефективному захисту прав позивача та надасть можливість виконати рішення суду в майбутньому.

Представник позивача зазначає, що існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення його порушених прав, за захистом яких він звернувся до суду.

Зважаючи на викладене, позивач просить задовольнити заяву про забезпечення позову.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 14 червня 2023 року для розгляду зазначеної заяви визначено головуючого суддю Митрофанову А.О. Фактично матеріали заяви передано судді 21 червня 2023 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Розгляд заяви проводиться без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява представника позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, суті позовних вимог.

Метою забезпечення позову є забезпечення виконання судового рішення.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, представник позивача просить суд накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та зазначає, що квартира належить відповідачу на праві власності.

Разом з тим, відповідно до відомостей з реєстру Речових прав на нерухоме майно відповідачу ОСОБА_3 на праві власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, суд зазначає, що неврегулювання спору в добровільному порядку та нездійснення дій відповідачем щодо повернення грошових коштів не є безумовною підставою для забезпечення позову.

Позивачем не наведено обставин, що свідчать про існування перешкод в подальшому для виконання рішення суду або неможливість його виконання.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 149, 150 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасники судового розгляду мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали суду.

Суддя А.О. Митрофанова