Справа № 564/2366/23
Рядок статзвіту № 44
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючої судді Грипіч Л. А.
з участю секретаря Вознюк Ю. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в якому просив суд стягнути з останнього на свою користь майнову шкоду, завдану вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в розмірі 28 050,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн., а також витрати понесені на правову допомогу.
В обгрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що ОСОБА_2 , 21.02.2022 року приблизно о 21 год. 00 хв., перебуваючи в його будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, скориставшись тією обставиною, що ніхто не помічав його дій, шляхом вільного доступу, із шафи кімнати, умисно, таємно, вчинив крадіжку належних йому грошових коштів в сумі 19 800 грн., підвіски у вигляді хреста із розп`яттям, яка виготовлена зі сплаву на основі золота, загальною вагою 4,512 г, вартістю 6 765,80 грн., золотого ланцюжка, загальною вагою 15 г, 585 проби, вартістю 23 250,00 грн., шість запонок до сорочки та шоколадні цукерки, чим спричинив йому матеріального збитку на загальну суму 49 815,80 грн.
Вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 13.09.2022 року, який набрав законної сили 14.10.2022 року, ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

В період досудового розслідування ОСОБА_2 22.06.2022 року добровільно відшкодував йому 15 000, 00 грн. заподіяної матеріальної шкоди та 01.11.2022 року органом дізнання йому було повернуто підвіску у вигляді хреста із розп`яттям, яка виготовлена зі сплаву на основі золота, загальною вагою 4,512 г, вартістю 6 765,80 грн. Таким чином, станом на 19.07.2023 року невідшкодованими йому залишається 28 050,00 грн. матеріальної шкоди.

Разом з тим, позивач вказав, що внаслідок вчиненого ОСОБА_2 злочину йому була завдана і моральна шкода, яку він оцінує у 50 000 грн. Зазначив, що моральна шкода полягає у завданні йому моральних страждань, які проявлялися у психологічному напруженні, порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми. Протиправна поведінка відповідача спричинила вимушене відкладення отримання необхідних медичних послуг у зв`язку з викраденням відповідачем грошових коштів в сумі 19 800 грн. Зокрема, ним було завчасно заплановано видалення катаракти, однак своєчасно отримати дану медичну послугу він не зміг через відсутність коштів, які були 21.02.2022 року викрадені відповідачем, що порушило його нормальний спосіб життя.

Крім того, позивач зазначив, що з відповідача на його користь підлягає стягненню сума у відшкодування понесених ним судових витрат на правничу допомогу адвоката.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 04.08.2023 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, про що повідомлено сторони.

В судове засідання позивач не з`явився, від представника позивача - адвоката Оніщука С. П. на адресу суду надійшла письмова заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Позовні вимоги представник позивача підтримав в повному обсязі та просив задовольнити їх. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 повторно в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом вчасно та належним чином, своїм правом на подання відзиву на позов не скористався.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, враховуючи згоду позивача та його представника на проведення заочного розгляду справи, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 та п. 8 і 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

В силу ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

У свою чергу, загальні підстави відшкодування майнової шкоди визначені ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України, за змістом якої майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Судом встановлено, що вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 13 вересня 2022 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, з покладенням на нього обов`язків відповідно до пп. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Вирок суду набрав законної сили 14.10.2022 року.

У вказаному кримінальному провадженні позивач ОСОБА_1 визнаний потерпілим, цивільний позов в межах кримінального провадження останнім не заявлявся.

Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У вироку Костопільського районного суду Рівненської області від 13.09.2022 року встановлено, що 21.02.2022 року приблизно 21 год. 00 хв. ОСОБА_2 , перебуваючи в будинку, за місцем проживання ОСОБА_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, скориставшись тією обставиною, що ніхто не помічав його дій, шляхом вільного доступу, із шафи кімнати, умисно, таємно, вчинив крадіжку грошових коштів в сумі 19 800 грн., підвіски у вигляді хреста із розп`яттям, яка виготовлена зі сплаву на основі золота, загальною вагою 4,512 г, вартістю 6 765,80 грн., золотого ланцюжка, загальною вагою 15 г, 585 проби, вартістю 23 250,00 грн., шість запонок до сорочки та шоколадні цукерки, належних ОСОБА_1 , чим спричинив потерпілому матеріального збитку на загальну суму 49 815,80 грн.

Таким чином, враховуючи визначений ч. 6 ст. 82 ЦПК України принцип, в силу того, що позивач не пред`являв цивільного позову в кримінальному провадженні має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства, правомірно звернувся до суду із даним позовом у порядку цивільного судочинства про відшкодування шкоди, завданої злочинними діями ОСОБА_2 і саме він має нести відповідальність за завдану позивачу майнову та моральну шкоду.

З урахуванням зазначеного, суд погоджується у повній мірі з наведеними позивачем доказами на підтвердження заподіяння йому відповідачем шкоди, внаслідок злочинних дій, а також обставин, при яких така шкода була заподіяна.

З матеріалів справи судом встановлено, що в період досудового розслідування, а саме 22.06.2022 року ОСОБА_2 добровільно відшкодував позивачу 15 000, 00 грн. заподіяної матеріальної шкоди, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією розписки ОСОБА_1 від 22.06.2022 року.

Крім того, 01.11.2022 року на виконання вироку Костопільського районного суду Рівненської області від 13.09.2022 року органом дізнання позивачу було повернуто підвіску у вигляді хреста із розп`яттям, яка виготовлена зі сплаву на основі золота, загальною вагою 4,512 г, вартістю 6 765,80 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією розписки ОСОБА_1 від 01.11.2022 року.

Таким чином, невідшкодованою позивачу сумою матеріальної шкоди залишається 28 050,00 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000 грн., суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Судом встановлено, що позивач внаслідок вчинених відповідачем злочинних дій, зазнав душевних страждань, які проявлялися у психологічному напруженні, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, а також у порушенні стосунків з оточуючими людьми.

Разом з тим, позивач не зміг своєчасно отримати медичну послугу з видалення катаракти, яку було завчасно заплановано, через відсутність грошових коштів, які у нього були викрадені відповідачем, що порушило його нормальний спосіб життя.

Дані обставини підтвердженні наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: копією консультативного заключення офтальмолога, виданого 04.05.2022 року Офтальмологічним Центром «Найкращий зір», копією акту про надані медичні послуги для пацієнта від 09.06.2022 року, копіями квитанцій про оплату наданих послуг від 09.06.2022 року, копією довідки про доходи ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , виданої 06.06.2023 року Костопільським об`єднаним управлінням ПФУ в Рівненській області та копією відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків станом на 06.06.2023 року.

У відповідності до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Верховний Суд України в п. 9 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 (з подальшими змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

У відповідності до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995 р. № 4, позивачем має бути доведено в чому полягає ця шкода, з яких міркувань він виходив визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується.

В частині відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що позивачем в повній мірі доведений факт заподіяння йому моральних страждань неправомірними діями відповідача, доведено причинний зв`язок між діями відповідача та спричиненням моральних страждань, а також надано достатні докази, які підтверджують у чому полягає моральна шкода та чим саме керувався позивач, визнаючи розмір морального відшкодування. За таких обставин, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди в розмірі 50 000 грн. є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Позивач також просив суд стягнути з відповідача на його користь понесені витрати на правничу допомогу.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Відповідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ст. 137 ЦПК України - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Представником позивача на підтвердження понесених позивачем судових витрат на оплату правничої допомоги було надано: ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВК №1089841 від 15.06.2023 року, договір про надання правової (правничої) допомоги від 15.06.2023 року та розрахунок вартості наданих послуг/витрат на професійну правничу допомогу №132-1 від 11.10.2023 року, згідно договору про надання правничої допомоги від 15.06.2023 року позивачу ОСОБА_1 .

Відповідно до розрахунку суми гонорару за надану правничу допомогу, згідно договору про надання правничої допомоги від 15 червня 2023 року, вартість наданої ОСОБА_1 правничої допомоги адвокатом Оніщуком С. П. становить 3 000 грн., з яких: складання та подання позовної заяви - 3000,00 грн., час затрачений на надання послуги, допомоги - 6 год.

Враховуючи, що вимоги позивача задоволені повністю, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 3 000 гривень 00 копійок понесених останнім на правничу допомогу.

Частиною 1, 5, 6, ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач знайшли своє підтвердження, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, та оскільки позивач звільнений від сплати судового збору законом, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073 грн. 60 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 13, 15, 16, 76, 77, 79, 80, 81, 82, 133, 137, 141, 247, 258, 264, 265, 268, 273, 279, 280 ЦПК України, ст. ст. 23, 1166, 1167, 1177 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) - 28 050 (двадцять вісім тисяч п`ятдесят) грн. 00 коп. майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) - 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) судові витрати по справі в сумі - 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) в дохід держави 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач:

ОСОБА_1 (житель АДРЕСА_1 ), РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач:

ОСОБА_2 , (житель АДРЕСА_2 ), РНОКПП: НОМЕР_2 .

Повне рішення складено

16 жовтня 2023 року.

СуддяЛ. А. Грипіч