Справа № 513/1206/23
Провадження № 2/513/365/23
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2023 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Русавської Н.В., позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Власенко Л.В., відповідачки ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Власенко Лілії Вікторівни, до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

у серпні 2023 року представник позивача адвокат Власенко Л.В. звернулась до суду з позовом в інтересах позивача ОСОБА_1 , в якому просить визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 , який належав його батьку ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов обґрунтувала тим, що після смерті батька відкрилась спадщина, до складу якої входить, зокрема, житловий будинок АДРЕСА_1 .

Згідно рішення виконкому Саратської районної ради депутатів трудящих №145 від 30 травня 1968 року померлому ОСОБА_3 була надана у безстрокове користування земельна ділянка для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності по АДРЕСА_2 та наданий дозвіл на виконання будівельних робіт, складений акт про відвід в натурі земельної ділянки. Рішенням виконкому Саратської селищної ради вулиця МВД була перейменована у вулицю Халікова, а житловому будинку присвоєна адреса АДРЕСА_1 .

За життя померлий ОСОБА_3 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та на земельну ділянку, на якій розташований цей будинок, оформити не встиг. На данний час зареєструвати право власності на померлого батька позивача не можливо. Позивач не має змоги отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки нотаріус відмовив йому через відсутність правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця на зазначений будинок.

Ухвалою Саратського районного суду від 31 серпня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання, витребувану копію спадкової справи (а.с. 104).

Ухвалою суду від 21 вересня 2023 року підготовче провадження було закрито та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 111).

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Власенко Л.В. у суді позов підтримали, просили його задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Пояснила, що ОСОБА_1 був її батьком. Після його смерті вона не зверталась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. У спірному будинку вона не проживає, не претендує на спадкове майно та не заперечує проти визнання за братом права власності на будинок.

Заслухавши позивача ОСОБА_1 , його представника адвоката Власенко Л.В. та відповідачку ОСОБА_2 , дослідивши та оцінивши докази, суд приходить до наступного.

Згідно з договором від 06 червня 1968 року про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, виконком Саратської селищної ради на підставі рішення першої сесії дев`ятого скликання від 17 березня 1965 року та відповідно до рішення Саратської районної ради № 145 від 30 травня 1968 року, ОСОБА_3 було надано земельну ділянку на праві безстрокового користування в АДРЕСА_2 загальною площею 800 кв. м згідно плану земельної ділянки. На зазначеній ділянці забудовник зобов`язався до 31 грудня 1970 року побудувати одноповерховий житловий будинок з кількістю кімнат 4 житловою площею 49,30 кв.м. Договір посвідчений нотаріусом Арцизької нотаріальної контори Плохотнюк Є.Ф. 10 липня 1968 року, реєстровий № 1524 (а.с.18-19).

12 червня 1968 року виконкомом Саратської районної ради надано дозвіл за № 69 на виконання робіт ОСОБА_3 на земельній ділянці АДРЕСА_2 на підставі рішення Саратської районної ради № 145 від 30 травня 1968 року про надання ділянки на виконання будівельних, санітарно-технічних та спеціальних робіт з будівництва, які зазначені у генеральному плані, узгоджені з районним архітектором Саратського райвиконкому. Технічна документація затверджена у складі проекту житлового будинку АДРЕСА_3 та генплану земельної ділянки (а.с.20).

Акт про відведення в натурі замельної ділянки під індивідуальне житлове будівництво ві 17 червня 2013 року, який складено представником техбюро Саратського райвиконкому у присутності забудовника ОСОБА_3 на підставі рішення райвиконкому №145 від 30 травня 1968 року, підтверджує, що був здійснений відвід в натурі земельної ділянки з розбивкою осі будинку під будівництво одноквартирного житлого будинку АДРЕСА_4 , розміри сторін 23 мх32 м. Межі ділянки закріплені дерев`яними кілками у присутності забудовника та здані йому під збереження (а.с.21).

З архівного витягу, виданого 14.08.2023 року Архівним відділом Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області за № 02-26/377/1, вбачається що протоколом № 13 засідання виконкому Саратської селищної ради від 07.07.1970 року, вулиця МВД в смт. Сарата була перейменована на АДРЕСА_1 (а.с.73).

Згідно копії архівної справи будинку АДРЕСА_1 та технічного паспорту, спірний будинок з господарськими будівлями був збудований до введення в дію ЦК України, рік побудови - 1968 (а.с.31-72, 74-78), тому право власності на вказаний житловий будинок було набуте спадкодавцем в порядку, який існував на час його будівництва.

Згідно ст. 1 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків", що втратив чинність, на підставі Указу Президії Верховної Ради СРСР від 22.02.1988 року № 8502-Х), кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності житловий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом.

Пункт 2 Постанови Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків" визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних житлових будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Отже, за положеннями Указу від 26 серпня 1948 року та Постанови від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у спадкодавця ОСОБА_3 права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку з додержанням вимог вищевказаних норм законодавства.

Зазначені правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Згідно звіту про оціночну вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, вартість зазначеного житлового будинку станом на 26 червня 2023 року складає 198969,00 гривень (а.с.79-93).

Статті 1216, 1217 ЦК України визначають, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно із частинами 1, 3, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Ст. 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Пункт 9 частини 1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень" визначає, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Як видно з паспорту НОМЕР_1 , виданого 20 листопада 2001 року Саратським РВ УМВС України в Одеській області, прізвище, ім`я та по батькові позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5-6).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Свердловським райбюро ЗАГС Луганскої області, батьками позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 10).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 та також копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 також є батьками відповідачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 9-11).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , а ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіями свідоцтв про смерть серії НОМЕР_5 та серії НОМЕР_6 (а.с.13, 14).

ОСОБА_1 до дня своєї смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою № 538 від 08.08.2023 року Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області. На момент смерті разом з ним був зареєстрований та проживав син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.15).

Після смерті ОСОБА_1 відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями під АДРЕСА_1 .

28 лютого 2023 року за заявою позивача ОСОБА_1 державним нотаріусом Саратської державної нотаріальної контори Одеської області Колісником Д.Ю. заведена спадкова справа. Заповіту ОСОБА_3 не залишив. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Вказані обставини підтверджуються копією спадкової справи та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с. 117-145).

Постановою державного нотаріуса Саратської державної нотаріальної контори Одеської області Колісника Д.Ю. від 08 червня 2023 року позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 , що належав на праві приватної власності ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок на ім`я спадкодавця (а.с. 96).

Листом центру надання адміністративних послуг Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 13.06.2023 року за № 08-09/110 позивачу ОСОБА_1 відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності за померлим, оскільки відсутній документ, що посвідчує право власності на земельну ділянку під житловим будинком (а.с.17).

За частиною 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до частин 1, 2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , а тому є власником спадщини з часу відкриття та може захищати свої порушені права володіння та користування успадкованим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

За частиною 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За встановлених обставин позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2-13, 81, 89, 258 - 259, 263 - 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Власенко Лілії Вікторівни, до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок під АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 23 жовтня 2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Саратським РВ УМВС України в Одеській області 20 листопада 2001 року, РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Власенко Лілія Вікторівна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ОД № 002725, видане на підставі рішення Ради адвокатів Одеської області від 16 вересня 2015 року за № 38, РНОКПП НОМЕР_8 , 68200, смт. Сарата, вул. Тіниста, буд.4.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_9 , виданий 04.05.2017 органом 5144, РНОКПП НОМЕР_10 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 .

Суддя А. І. Бучацька