Ухвала

18 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 457/1588/21

провадження № 61-13188ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О.,

Сердюка В. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут», акціонерного товариства «Оператор розподільчої системи «Львівгаз» про визнання протиправними повідомлення про борг з постачання і розподілу газу, за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги газопостачання, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 22 червня 2022 року в складі судді Василюк Т. В. та постанову Львівського апеляційного суду від 16 грудня 2022 року в складі колегії суддів Мельничук О. Я., Ванівського О. М., Цяцяка Р. П.,

ВСТАНОВИВ:

Угрудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» (далі - ТОВ «Львівгаз збут»), акціонерного товариства «Оператор розподільчої системи «Львівгаз» про визнання протиправним повідомлення про борг з постачання і розподілу газу.

У січні 2022 року ТОВ «Львівгаз збут» звернулося до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги газопостачання.

Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 22 червня 2022 року у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 відмовлено, зустрічний позов ТОВ «Львівгаз збут» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Львівгаз збут» заборгованість за послуги газопостачання у розмірі: 6 595,70 грн основного боргу, 650,09 грн інфляційних втрат, 219,73 грн 3 % річних та 2 481 грн судових витрат, а всього - 9 946,52 грн.

Постановою Львівського апеляційного суду від 16 грудня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 22 червня 2022 року залишено без змін.

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 22 червня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 16 грудня 2022 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить суд скасувати рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 22 червня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 16 грудня 2022 року, ухвалити нове судове рішення про задоволення первісного позову і відмову у задоволенні зустрічного позову.

Ухвалою Верховного Суду від 20 лютого 2023 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 22 червня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 16 грудня 2022 року, витребувано справу з суду першої інстанції.

Справа надійшла до Верховного Суду.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції

у цивільних справах є Верховний Суд.

У частині другій статті 389 ЦПК України вказано, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права

у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду.

Підстави для виклику сторін відсутні.

За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

З урахуванням категорії та складності справи, відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією

в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут», акціонерного товариства «Оператор розподільчої системи «Львівгаз» про визнання протиправними повідомлення про борг з постачання і розподілу газу, за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги газопостачання, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 22 червня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 16 грудня 2022 року, призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

В. В. Сердюк