Справа № 309/4765/23
Провадження № 2/309/932/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

06 жовтня 2023 року м. Хуст

Суддя Хустського районного суду Кемінь В.Д. вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в особі свого представника - адвоката Довгій В.І. звернувся в Хустський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом. Просив визнати за ним право власності на будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,15 га, цільове призначення: для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті його бабусі - ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

У відповідності до частини 1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Вивчивши позовну заяву і додані до неї документи, приходжу до наступного висновку.

04 листопада 2022 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №450/3887/19, провадження №61-2336св22 (ЄДРСРУ №107354529) досліджував питання щодо визначення відповідачів у справі про визнання права власності в порядку спадкування.

Так, в постанові Верховного Суду від 18 грудня 2019 року в справі №265/6868/16-ц (провадження №61-34234св18) вказано, що: "у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв (прийняли) спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2021 року в справі №759/19779/18 (провадження № 61-4523св21) та ін.

Також, сільські, селищні ради можуть бути залучені в якості третіх осіб у спорах щодо земельних ділянок, які знаходяться на території відповідної ради (07 червня 2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 939/2207/19, провадження № 61-10654св20).

Звертаючись до суду з даним позовом, в якості відповідача позивачем залучено громадянку ОСОБА_2 , при цьому не зазначено чи є вона спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , не вказано ступінь родинного зв`язку зі спадкодавцем та не зазначено про наявність чи відсутність інших спадкоємців, зважаючи на те, що цивільний кодекс передбачає почергове прийняття спадщини родичами померлого, а позивач не є спадкоємцем першої черги.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що його дідусь володів на праві приватної власності житловим будинком АДРЕСА_1 відповідно до відомостей погосподарської книги №66 за 1996-2000 роки, що підтверджується випискою з погосподарської книги, виданої Липовецьким старостинським округом Хустської міської ради №179/02-22 від 03.08.2023. В даній виписці також зазначається, що за будинком зареєстрована земельна ділянки площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, рік забудови -1983.

При цьому до матеріалів справи не додано належним чином завірену копію погосподарської книги та копію будівельного паспорту № НОМЕР_1 , на які містяться посилання у виписці. Окремо суд звертає увагу на те, що рік побудови вказаного вище будинку зазначено 1983, а відомості щодо власника зазначені з посиланням на погосподарську книгу за 1996-2000 роки, що позбавляє суд можливості переконатись у достовірності даних вказаних у виписці з погосподарської книги, долученої до матеріалів справи.

У позові ОСОБА_1 посилається на те, що після смерті дідуся ОСОБА_4 , фактично вступила у володіння спадковим майном його бабуся - ОСОБА_3 , яка крім того володіла на праві приватної власності ? частиною будинку, оскільки такий був збудований у шлюбі. Після смерті бабусі ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина на будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,15 га, цільове призначення: для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 і він як спадкоємець звернувся до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини. Зазначає, що нотаріусом було відмовлено йому у видачі свідоцтва у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, при цьому доказів прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 (згідно матеріалів справи на момент смерті ОСОБА_3 проживала сама), заведення спадкової справи та відмови нотаріуса в оформленні спадкових прав після відкриття спадкової справи, що дає право особі на звернення до суду з вимогою про визнання права на майно в порядку спадкування в судовому порядку, до позовної заяви не додано.

Крім того, до матеріалів справи не додано доказів того, що на момент смерті спадкодавець володів на праві приватної власності земельною ділянкою площею 0,15 га, цільове призначення: для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки в якості єдиного доказу на підставу даної позовної вимоги, позивач посилається на виписку з погосподарської книги, виданої Липовецьким старостинським округом Хустської міської ради №179/02-22 від 03.08.2023 р. З даної виписки вбачається, що за спірним будинком зареєстрована земельна ділянки площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, що не підтверджує право власності спадкодавця на момент смерті даною земельною ділянкою. Інших доказів на підтвердження даної вимоги позивачем не додано.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк усуне зазначені недоліки позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що встановлено положеннями частини 3 ст.185 ЦПК України.

За наведених вище обставин, вважаю що позовна заява підлягає залишенню без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-19, 23, 33, 34, 49, 174-177, 184, 185, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом - залишити без руху, надавши позивачу строк у десять днів з дня отримання цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Хустського

районного суду: Кемінь В.Д.