Ухвала

19 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 334/9216/21

провадження № 61-14412ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Якіб'юк Юлії Арсенівни про визнання правочину недійсним,

встановив:

05жовтня 2023 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Войтович Є. М. засобами поштового зв`язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу у вказаній справі.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції з огляду на таке.

Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До касаційної скарги заявник долучає квитанцію від 13 липня 2023 року № про сплату судового збору у розмірі 1 816, 00 грн.

З'ясовано, що ОСОБА_1 вже звертався до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09 лютого 2023 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 20 червня 2023 року, проте ухвалою суду касаційної інстанції від 20 вересня 2023 року касаційну скаргу було повернуто заявнику у зв'язку з неусуненням недоліків.

З інформації, що наявна в Автоматизованій системі діловодства Верховного Суду за номером касаційного провадження 61-10549ск23, вбачається, що ОСОБА_1 подавалась до суду квитанція від 13 липня 2023 року № , як доказ сплати судового збору за розгляд касаційної скарги, поданої у липні 2023 року.

Закон України «Про судовий збір» не передбачає можливості Верховному Суду зараховувати в якості судового збору кошти, що сплачені фізичними і юридичними особами за подання інших заяв чи скарг, по яким судами були ухвалені процесуальні рішення.

Таким чином, заявнику слід надати суду касаційної інстанції інший документ, що підтверджує сплату судового збору за подання касаційної скарги.

Разом з тим згідно з пунктом 2 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» заявник не позбавлений можливості звернутися до суду з клопотанням про повернення судового збору, який був сплачений за розгляд касаційної скарги, поданої у липні 2023 року.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що розмір судового збору за подання касаційної скарги становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на момент звернення з позовом) судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становив 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено, що з 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі складає 2 270, 00 грн.

Ураховуючи вимоги позовної заяви та касаційної скарги, судовий збір за подання цієї касаційної скарги становить 1 816, 00 грн (2 270, 00 грн * 0, 4 * 1 * 200 %).

Отже, ОСОБА_1 необхідно надати суду докази сплати судового збору у розмірі 1 816, 00 грн за подання саме цієї, а не вперше поданої ним касаційної скарги.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перерахований або внесений до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Також згідно з пунктом 4 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується.

Зазначення у касаційній скарзі рішення (ухвали), що оскаржується, передбачає необхідність заявнику вказати дату прийняття оскаржуваного рішення, його суть, номер справи, в якій воно ухвалене.

В прохальній частині скарги представник заявника, окрім скасування рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09 лютого 2023 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 20 червня 2023 року, просить суд також скасувати ухвалені у справі додаткові судові рішення, проте не вказує, які саме додаткові судові рішення яких саме судів ним оскаржуються, не зазначає дати ухвалення таких додаткових судових рішень.

Для усунення вказаних вище недоліків ОСОБА_1 слід подати до суду нову редакцію касаційної скарги із уточненням її прохальної частини, в якій необхідно чітко зазначити, які саме судові рішення яких саме судів підлягають касаційному оскарженню.

Крім того, у випадку оскарження заявником у цій справі не лише рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09 лютого 2023 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 20 червня 2023 року, а й інших судових рішень, ОСОБА_1 слід також вказати в новій редакції касаційної скарги на виконання вимог пункту 5 частини другої статті 389 ЦПК України підставу (підстави) оскарження таких судових рішень, передбачені відповідним пунктом (пунктами) частини другої статті 389 ЦПК України з належним обґрунтуванням (мотивуванням) такої підстави (підстав).

Також представник заявника подає клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09 лютого 2023 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 20 червня 2023 року.

Слід зазначити, що вперше касаційна скарга була подана в межах строку, передбаченого статтею 390 ЦПК України і заявник дійсно має право на повторне звернення до суду касаційної інстанції після повернення скарги ухвалою Верховного Суду від 20 вересня 2023 року. Проте у випадку оскарження ОСОБА_1 в касаційному порядку також інших судових рішень, ухвалених у цій справі, йому слід подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження таких рішень, в якій навести належні підстави для його поновлення та надати відповідні докази.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов