Провадження № 2/761/7362/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Габунії М.Г.,

за участі відповідача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про захист прав споживачів,-

В С Т А Н О В И В:

15 травня 2023 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить:

розірвати договір купівлі-продажу синтезатора Yаmаhа РSR Е463, що укладений між сторонами 29.03.2023 року;

стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 19 785,00 грн. за синтезатор Yаmаhа РSR Е463 неналежної якості.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що позивач, маючи намір придбати синтезатор, вирішив скористатись послугами інтернет-магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

29.03.2023 року на вказаному сайті придбав синтезатор Yаmаhа РSR Е463 вартістю 19 785,00 грн.

Згідно квитанції від 29.03.2023 року позивач на рахунок Nоvа Pаy сплатив повну вартість синтезатора та 31.03.2023 року отримав придбаний товар.

Як зазначає позивач, 13.04.2023 року він виявив несправності в роботі синтезатора. Придбаний ним товар, як вказує позивач, не відповідає вимогам щодо якості, не може бути використаний за призначенням. В цей же день позивач звернувся до продавця та попросив про повернення сплачених коштів з поверненням товару продавцю. Однак продавець відмовив в цьому, так як сплинув строк для повернення товару - 14 днів згідно із Законом України «Про захист прав споживачів». Позивач вважає, що 14 днів на момент його звернення не минуло, так як він товар отримав 31.03.2023 року.

А тому оскільки відповідач порушив права позивача, з посиланням на положення статей 673, 678, 675, 676, 679, 680, 526, 530 ЦК України та статей 4, 6, 8 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач звернувся до суду з цим позовом для захисту порушеного права.

03.08.2023 року до суду надійшов відзив відповідача на заявлені вимоги в якому відповідач просить відмовити в задоволенні заявлених вимог. Як зазначає відповідач, 29.03.2023 року о 13:51:49 відповідач оформив замовлення № щодо купівлі, зокрема, синтезатора Yаmаhа РSR Е463 загальною вартістю замовлення 19 785,00 грн. Позивач сплатив замовлення. За погодженням із позивачем, товар було відправлено 29.03.2023 року транспортною компанією «Нова пошта». 31.03.2023 року позивач отримав товар без будь-яких претензій.

13.04.2023 року о 18:16 позивач звернувся через месенджер з наміром повернути товар з причини його подальшої непотрібності. Як зазначає відповідач, позивач не повідомляв про несправності товару, неможливість використання товару. Позивач не надав на підтвердження зазначеного жодного доказу.

Так як товар, придбаний позивачем є належної якості, він має повертатись з врахуванням вимог ст.9 Закону України «Про захист прав споживачів».

Крім того відповідач зауважує, що так як позивач придбав товар поза торговельним чи офісним приміщенням, то в даному випадку підлягають застосуванню положення п.3 ст.12 Закону України «Про захист прав споживачів» - товар придбано 29.03.2023 року, тому останній день для обміну товару припадало на 11.04.2023 року.

18.08.2023 року до суду надійшла відповідь на відзив в якій позивач наполягає на задоволенні заявлених вимог з підстав, викладених у позовній заяві. Крім того, позивач зазначає, що останній день для повернення товару, то було 14.04.2023 року так як товар він отримав 31.03.2023 року.

20.09.2023 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив в яких відповідач наполягає на відмові в задоволенні заявлених вимог з підстав, викладених у відзиві.

Позивач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про слухання справи в його відсутність та просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві.

На підставі положень статті 223 ЦПК України суд ухвалив про подальше слухання справи у відсутність позивача.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, вислухавши відповідача, врахувавши процесуальні заяви сторін, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, 29.03.2023 року позивач на сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 оформив замовлення № загальною вартістю 19 785,00 грн. до якого входив: синтезатор Yаmаhа РSR Е463 вартістю 18 812,00 грн., стійка для клавішних інструментів - 971,00 грн., навушники - 1,00 грн., блок живлення для клавішних інструментів - 1,00 грн.

Позивач 29.03.2023 року сплатив вартість товару в сумі 19 785,00 грн., що підтверджується копією квитанції №7С5К-9574-ЕНЕВ-63ХХ.

Відповідач 29.03.2023 року відправив придбаний товар перевізником Нова пошта та 31.03.2023 року вказаний товар отримав відповідач.

Сторони надали суду переписку в месенджері з якої вбачається, що 13.04.2023 року позивач повідомив відповідача про бажання повернути придбаний товар на тій підставі, що він не підійшов.

Однак відповідач відмовив в цьому обґрунтовуючи тим, що вже минуло два тижні.

В той же час при зверненні до суду з позовом позивач посилався на ту обставину, що придбаний ним синтезатор не відповідав вимогам якості, а тому саме з цих підстав суд вирішує спір. Позивач не звертався до суду з тієї підстави, що відповідач не прийняв товар належної якості протягом 14 днів згідно з положеннями Закону України «Про захист прав споживачів».

Стаття 655 ЦК України визначає, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (ч.1 ст.662 ЦК України).

Продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу (ч.1 ст.673 ЦК України).

Частини 1 та 2 статті 678 ЦК України визначають, що покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:

1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару.

Стаття 679 ЦК України визначає, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Згідно з положеннями статті 680 ЦК України покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару за умови, що недоліки виявлені в строки, встановлені цією статтею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо на товар не встановлений гарантійний строк або строк придатності, вимога у зв`язку з його недоліками може бути пред`явлена покупцем за умови, що недоліки були виявлені протягом розумного строку, але в межах двох років, а щодо нерухомого майна - в межах трьох років від дня передання товару покупцеві, якщо договором або законом не встановлений більший строк.

Строк для виявлення недоліків товару, що перевозився або був відправлений поштою, обчислюється від дня одержання товару в місці призначення.

Якщо на товар встановлено гарантійний строк, покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару, які були виявлені протягом цього строку.

Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В той же час, Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Стаття 4 зазначеного Закону передбачає, що споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема, на:

2) належну якість продукції та обслуговування;

5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону;

6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

Стаття 6 Закону визначає, що продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Продавець (виробник, виконавець) на вимогу споживача зобов`язаний надати йому документи, які підтверджують належну якість продукції.

Стаття 8 Закону визначає права споживача у разі придбання ним товару неналежної якості.

Так, у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника:

1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Частина 5 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає, що продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги.

Як вбачається з переписки, яка надана сторонами, позивач виявив бажання саме повернути товар так як подарунок не підійшов. Позивачем не вказувалось про будь-які недоліки придбаного товару. Однак позивач не звертався до суду з тих підстав, що йому було відмолено в поверненні товару належної якості.

Таким чином, оскільки при зверненні до суду позивач вказував, що він виявив недоліки придбаного товару внаслідок яких він не може його використовувати за призначенням, однак із вказаними претензіями не звертався до продавця та не надав суду доказів, що придбаний товар має будь-які недоліки, які виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту, тому суд не вбачає законом передбачених підстав для задоволення заявлених вимог.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.4, 77-81, 141, 263, 265ЦПК України, суд -

вирішив:

В позові ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про захист прав споживачів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 06.10.2023 року

Суддя: Н.Г. Притула