Справа № 274/3340/23 Провадження № 2/0274/1053/23
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
01.11.23 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В., за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1 , представником якого ОСОБА_2 ,
простягнення заборгованості,
ОСОБА_1 звернувся з позовом, у якому просить стягнути на його користь з ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 74 000,00 грн.
Позов обґрунтований тим, що 14.06.2022 р. відбулась дорожньо-транспортна пригода, через яку належний йому автомобіль Mitsubishi Pajero отримав механічні пошкодження, винуватим у пригоді є ОСОБА_3 , що встановлено судовим рішенням. 21.07.2022 р. ОСОБА_3 надав ОСОБА_1 нотаріально посвідчену заяву про те, що зобов`язується виплатити до 31.12.2022 р. грошові кошти у розмірі 74 000,00 грн. на ремонт автомобіля Mitsubishi Pajero, але грошові кошти досі не виплатив.
ОСОБА_3 своєї позиції щодо позову у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомив.
Судом з`ясовано, що 13.06.2022 р. о 16:40 за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 керував автомобілем Mitsubishi Pajero, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, при цьому не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, виїхав за межі проїзної частини та здійснив наїзд на паркан та ворота гаража, в результаті чого автомобіль, паркан та ворота отримали пошкодження, після чого самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди до якої причетний, чим порушив підпункт "б" пункту 2.3, пункту 2.5, підпункт "а"пункту 2.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306.
Ці обставини встановлені постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 01.08.2022 р. у справі № 274/2763/22 про адміністративне правопорушення, яка, як вбачаться з бази даних програми "Д-З", не оскаржувалась, а тому набрала законної сили, та в силу частини шостої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України є обов`язковими для Суду.
Цією ж постановою ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124, частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
ОСОБА_3 підписав заяву від 21.07.2022 р., яка адресована компетентним органам, установам та організаціям, або всім, кого це стосується, у якій зазначив, що по факту дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 13.06.2022 р. по вул. Шелушкова у м. Бердичеві Житомирської області, зобов`язується виплатити до 31.12.2022 р. ОСОБА_1 гроші в сумі 74 000,00 грн. на ремонт автомобіля марки Mitsubishi Pajero, випуску 1999 р., державний номерний знак НОМЕР_1 , справжність підпису ОСОБА_3 на заяві засвідчена приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Житомирської області Литвином О.С. (а. с. 16).
Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Згідно з частинами першою третьою статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.
Частинами першою та другою статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Тобто підписання ОСОБА_3 заяви від 21.07.2022 р. є вчиненням ним одностороннього правочину, за яким він набув (в нього виник) обов`язок (зобов`язання) з виплати ОСОБА_1 до 31.12.2022 р. грошових коштів у розмірі 74 000,00 грн.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, зобов`язань з виплати до 31.12.2022 р. грошових коштів у розмірі 74 000,00 грн. ОСОБА_1 ОСОБА_3 не виконав.
ОСОБА_3 проти позову не заперечив та не повідомив, з посиланням на докази, обставин, які б спростували наведені у попередньому абзаці обставини.
Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Враховуючи викладене, Суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування судових витрат підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 1 073,60 грн. (судовий збір, сплачений за подання позовної заяви, а. с. 4, 5).
Керуючись статтями 141, 258, 259, 263 265, 280 282 Цивільного процесуального кодексу України,
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_3 ) задовольнити.
2. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 74 000,00 грн.
3. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування судових витрат грошові кошти у розмірі 1 073,60 грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Позивач, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Суддя В.В. Корбут