Ухвала

27 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 522/5113/20

провадження № 61-14822ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 08 липня 2022 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 22 вересня 2023 року у цивільній справі

за позовом об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Довженка 4,4-а» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті житлово-комунальних послуг,

ВСТАНОВИВ:

ОСББ «Довженка 4,4-а» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті житлово-комунальних послуг.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 30 липня

2021 року позовні вимоги ОСББ «Довженка 4,4-а» задоволено. Стягнуто з

ОСОБА_1 на користь ОСББ «Довженка 4,4-а» заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг у розмірі 19 498,31 грн, за прострочення грошового зобов`язання: три процента річних у розмірі 674,03 грн та інфляційні у розмірі 1 114,62 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2021 року заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 30 липня 2021 року скасовано, справу призначено до судового розгляду.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 08 липня 2022 року позовні вимоги ОСББ «Довженка 4,4-а» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Довженка 4,4-а» заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг у розмірі 21 286,96 грн, яка складається з: основної суми боргу у

розмірі 19 498,31 грн, 3% річних у розмірі 674,03грн та індексу інфляції у розмірі 1 114,62 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись із рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від

08 липня 2022 року, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22 вересня 2023 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 08 липня 2022 року у цій цивільній справі.

14 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Суворовського районного суду

м. Одеси від 08 липня 2022 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від

22 вересня 2023 року, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСББ «Довженка 4,4-а» відмовити повністю.

Відповідно до частини першої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

Перевіривши доводи касаційної скарги та дослідивши зміст оскаржуваних судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Пунктом 8 статті 129 Конституції України та пунктом 9 частини третьої статті 2 ЦПК України визначено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

Щодо оскарження рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 08 липня 2022 року

Частиною другою статті 17 ЦПК України встановлено, що не допускається касаційне оскарження судового рішення суду першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку.

Пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Ураховуючи наведене, оскарження рішення суду першої інстанції, яке не було переглянуто по суті за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , статтею 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено.

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Щодо оскарження ухвали Одеського апеляційного суду від 22 вересня 2023 року

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції, зокрема, про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до положень пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

За правилом частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Право на апеляційний перегляд справи, яке гарантовано Конституцією України, реалізується у порядку, передбаченому процесуальним законом.

Статтею 354 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

У відповідності до частин третьої, четвертої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення визначених строків, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України

суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження

у справі, якщо: скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву

про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили (частина друга статті 358 ЦПК України).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 04 серпня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від

08 липня 2022 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків: сплати судового збору; зазначення поважних причин пропуску процесуального строку та подання доказів на їх підтвердження.

На виконання ухваливід 04 серпня 2023 року про залишення апеляційної скарги без руху ОСОБА_1 подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, де зазначено, що копію оскаржуваного рішення суду заявниця отримала лише 06 липня 2023 року, а також подано повторне клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Суд апеляційної інстанції, зокрема, встановив, що у матеріалах справи наявні: заява представника ОСОБА_1 - адвоката Верхоли І. О. від 26 травня

2022 року про розгляд справи за відсутності відповідачки; заява

ОСОБА_1 від 07 липня 2022 року (за день до ухвалення судом рішення

у цій справі) про відкладення розгляду справи; заява ОСОБА_1 від 27 червня 2023 року про ознайомлення з матеріалами справи та отримання 06 липня

2023 року копії оскаржуваного судового рішення.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень повний текст рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 08 липня 2022 року складено і оприлюднено 11 липня 2022 року.

Апеляційна скарга на вказане судове рішення ОСОБА_1 подала 25 липня

2023 року, тобто з пропуском річного (присічного) строку апеляційного оскарження.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду

м. Одеси від 08 липня 2022 року, суд апеляційної інстанції встановив, що апеляційна скарга подана більш ніж через рік після складення повного тексту рішення суду, а наявність випадків, передбачених частиною другою статті 358 ЦПК України, заявницею не доведено. Отже суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження, правильно застосувавши положення статті 358 ЦПК України.

24 лютого 2022 року Президент України своїм Указом «Про введення воєнного стану в Україні» ввів в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Статтею 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Питання поновлення строку на оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути достатньою підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, адже такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану і унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом встановленого законом строку.

Подібні висновки викладеніу постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 990/115/22 (провадження № 11-107заі22), та у постановах Верховного Суду від 07 грудня 2021 року у справі

№ 756/10191/20 (провадження № 61-10617св21), від 05 вересня 2022 року у справі № 697/2360/21 (провадження № 61-4902св22), від 14 вересня 2022 року у справі № 200/21749/17 (провадження № 61-4826св22).

Заявниця не довела наявності обставин, які унеможливлювали подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції внаслідок запровадження воєнного стану.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про недотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції. Правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при вирішенні процесуального питання не викликає розумних сумнівів.

Таким чином, за результатами оцінки доводів касаційної скарги ОСОБА_1

та змісту ухвали суду апеляційної інстанції колегія суддів дійшла висновку,

що касаційна скарга на ухвалу Одеського апеляційного суду від 22 вересня

2023 року, яка не відноситься до переліку ухвал, якими занкічено розгляд справи, є необґрунтованою.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 08 липня 2022 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 22 вересня 2023 року у цивільній справі за позовом об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Довженка 4,4-а» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті житлово-комунальних послуг - відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович