Справа № 129/3457/23
Провадження по справі № 2-о/129/142/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" жовтня 2023 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Дєдова С.М.,

розглянувши у відсутність сторін та їх представників в місті Гайсині справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Гайсинський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення юридичного факту народження дитини на тимчасово окупованій території,

Установив:

27.10.2023 р. заявник звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити юридичний факт народження дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на тимчасово окупованій території в м. Маріуполь Донецької області Україна, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 там народився племінник ОСОБА_2 , про що міською лікарнею №2 м. Маріуполь Донецької області видано медичне свідоцтво про народження серії 21 № за формою №103/У, затвердженою наказом мінздрава так званої донецької народної республіки (днр) від 12.03.2018 р. №367; під час звернення до Гайсинського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заявнику було відмовлено у реєстрації народження дитини, у зв`язку з тим, що медичне свідоцтво про народження, яке видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, є тимчасово окупованою територією України, - є недійсним та не створює правових наслідків, а встановлення факту народження дитини необхідно для здійснення реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження дитини.

Заявник в судове засідання не з`явилася, письмово заявлені вимоги підтримала повністю, просила справу розглянути у її відсутність, про що подала письмову заяву, в якій також пояснила, що вона, ОСОБА_1 , та мати новонародженої дитини ОСОБА_3 , є рідними сестрами членами однієї родини, сім`ї, зареєстровані за одним місцем проживання.

Представник заінтерсованої особи Гайсинського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, письмово заявлені вимоги визнав повністю, просив справу розглянути у його відсутність.

Доведено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у Маріуполь Донецької області Україна у ОСОБА_4 та ОСОБА_3 народився син ОСОБА_2 , про що міською лікарнею №2 м. Маріуполь Донецької області видано медичне свідоцтво про народження серії 21 № за формою №103/У, затвердженою наказом мінздрава так званої донецької народної республіки (днр) від 12.03.2018 р. №367; під час звернення до Гайсинського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заявнику було відмовлено у реєстрації народження дитини, у зв`язку з тим, що медичне свідоцтво про народження, яке видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, є тимчасово окупованою територією України, - є недійсним та не створює правових наслідків.

Вказані правовідносини регулюються:

- станом на 31.08.2023 р. та на сьогодні м. Маріуполь Донецької області є тимчасово окупованою територією згідно з п. 3) ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», а відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 цього ж Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків;

- з 06.03.2022 та дотепер с. Діанівка (колишнє селище Кіровське) Хлібодарівської сільської територіальної громади Волноваського району Донецької області та м. Маріуполь Донецької області є тимчасово окупованими російською федерацією територіями України, що підтверджується «Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією»;

- ст. 52 Конституції України гарантує, що діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним;

- ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», за якою будь-який акт (рішення, документ), виданий органами, їх посадовими та службовими особами на тимчасово окупованій території, є недійсним і не створює правових наслідків;

- ст. 7 Закону України «Про громадянство України», відповідно до якої особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України; особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження;

- ч.1 ст. 144 Сімейного кодексу України, згідно з якою батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування;

- згідно з ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно з п. 14 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні якщо дитина народилась у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік батьком дитини за заявою будь-кого з них;

- згідно з ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько не перебувають в шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду;

- згідно з ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записується за її вказівкою;

- п. 7) ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання;

- згідно з ч.1 ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території;

- ст.2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 р. визначає, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, повернення таких осіб до їх покинутого місця проживання в Україні та їх реінтеграції. Ч.1 ст.9 вказаного Закону серед прав внутрішньо переміщених осіб визначає отримання соціальних та адміністративних послуг за місцем перебування; проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування; інші права, визначені Конституцією та законами України;

- ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", відповідно до якої, якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження;

- ч. 1 ст. 317 ЦПК України, за якою заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника;

- ч. 2 ст. 317 ЦПК України, відповідно до якої, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду;

- статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права;

У 1971 році Міжнародним судом ООН були сформульовані так звані «намібійські винятки», з яких випливає, що документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян;

У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» (пункт 125) зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів»;

Європейський суд з прав людини своєю практикою, що склалась, також підтримав цей стандарт. Зокрема, у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus V. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) ЄСПЛ приділив увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. Судом було констатовано, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §92);

ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, §142).

Оскільки для проведення державної реєстрації народження дитини ОСОБА_2 є об`єктивні законні перешкоди, то з метою захисту прав і свобод заявників та їх дитини як громадян України, і за відсутності спору про право й іншого визначеного законом порядку вирішення цього питання факт народження дитини заявника на тимчасово окупованій території України необхідно встановити рішенням суду з метою створення умов для державної реєстрації її народження як громадянина України.

Висновки суду підтверджуються такими доказами:

- паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим Волноваським РВ ГУМВС України в Донецькій області 04.12.2009 р., на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована в АДРЕСА_1 (а.с.7);

- довідкою від 13.05.2016 р. №504-90 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_2 (а.с.8);

- медичним свідоцтвом про народження серії 21 № за формою №103/У, затвердженою наказом мінздрава так званої донецької народної республіки (днр) від 12.03.2018 р. №367, за яким ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , народила ІНФОРМАЦІЯ_2 о 11:25 год. дитину, яке видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, є тимчасово окупованою територією України, - є недійсним та не створює правових наслідків (а.с.10);

- свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 05.09.2023 р. за яким ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Волноваха народився ОСОБА_2 , батьками якого є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.11);

- свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 14.05.2011 р., за яким видно, що 14.05.2011 р. одружилися ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_5 обрала прізвище ОСОБА_6 , актовий запис № 41 (а.с.12);

- свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 27.07.2011 р. за яким ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Волноваха Донецької області народилася ОСОБА_7 , батьками якої є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.13);

- паспортом громадянина України серії НОМЕР_5 , виданим Волноваським РВ ГУМВС України в Донецькій області 08.06.2011 р., на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована в АДРЕСА_1 (а.с.14);

- паспортом громадянина України серії НОМЕР_6 , виданим Волноваським РВ ГУМВС України в Донецькій області 27.02.2002 р., на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який зареєстрований в АДРЕСА_3 (а.с.16);

- фотокарткою на якій сфотографовані ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.18);

- свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 від 09.11.1987 р. за яким ІНФОРМАЦІЯ_7 в селищі Кіровське Волноваського району Донецької області народилася ОСОБА_5 , батьками якої є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с.19);

- свідоцтвом про народження серії НОМЕР_8 від 11.03.1986 р. за яким ІНФОРМАЦІЯ_8 в м. Донецьк народилася ОСОБА_10 , батьками якої є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с.20);

- свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_9 від 22.08.2009 р., за яким видно, що 22.08.2009 р. одружилися ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_10 обрала прізвище ОСОБА_12 , актовий запис № 123 (а.с.21);

Керуючись ст.ст. 9, 12, 13, 81, 89, 211, 223, 259, 263, 264, 265, 268, 315, 317 Цивільного Процесуального кодексу України, ст.ст.125,135,144 Сімейного кодексу України, ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану",

Ухвалив:

Заяву задовільнити повністю.

Встановити факт народження ОСОБА_2 , дата народження якого ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження м. Маріуполь Донецької області Україна, мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянка України, зареєстрована в АДРЕСА_1 , фактично проживає у АДРЕСА_3 , батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянин України, зареєстрований в АДРЕСА_3 .

Рішення суду підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: