Справа № 754/8894/20
У Х В А Л А

Іменем України

04 жовтня 2023 року Деснянський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді Зотько Т.А.

за участю секретаря судових засідань Нагорної М.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідачки ОСОБА_2 ,

представника відповідачки ОСОБА_3 ,

представника відповідача Жуковської Я.В. ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про визнання ордеру недійсним та скасування свідоцтва про право власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідачів Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про визнання ордеру недійсним, скасування свідоцтва про право власності.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Лісовської О.В. від 22.07.2020 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовчий розгляд справи.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 23.02.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Відповідно до ухвали від 24.03.2023 суддею Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. заявлено самовідвід від розгляду справи та передано матеріали справи на розгляд іншому судді.

Розпорядженням керівника апатату Деснянського районного суду м.Києва від 29.03.2023 року здійснено повторний автоматизований розподіл вказаної судової справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 29.03.2023 року вище зазначена цивільна справа передана судді Зотько Т.А.

Ухвалою судді від 06.04.2023 позовну заяву було прийнято до свого розгляду та призначено судове засідання.

Ухвалою судді від 01.08.2023 року клопотання ОСОБА_5 про повторне призначення підготовчого засідання у справі залишено без задоволення. Клопотання ОСОБА_5 про залучення до участі у справі в якості 3-особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору залишено без задоволення Клопотання ОСОБА_6 про повторне призначення підготовчого засідання у справі залишено без задоволення. Клопотання ОСОБА_6 про залучення до участі у справі в якості 3-особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору залишено без задоволення. Відмовлено в задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Зотько Т.А. по справі ОСОБА_1 до Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд», третя особа - Управління житлово-комунального господарства Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання ордеру недійсним та скасування свідоцтва про право власності.

Згідно ухвали суду, постановленої шляхом внесення до протоколу судового засідання від 04.10.2023, було виключено з числа третіх осіб - Управління житлово-комунального господарства Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 подала суду заяву про застосування зустрічного забезпечення, шляхом зобов`язання позивача ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі 286 500,00 грн.. Заява обґрунтована тим, що ухвалою суду від 22.07.2020 року було накладено арешт на кімнату АДРЕСА_1 . Однією із підстав для подачі позову позивач вказав як намір відповідачки відчужити кімнату вартістю 415 000, 00 грн., у зв`язку з чим було вжито заходи забезпечення позову у вигляді арешту. Такий арешт унеможливлює відчуження кімнати, а відповідно отримання коштів, в яких у відповідачки є потреба. Вказане призвело відповідачку до додаткових фактичних витрат на утримання спірної кімнати. За таких обставин, відповідачка звернулася до суду з відповідною заявою, оскільки вказаний розмір має покривати як витрати на утримання кімнати, так і витрати пов`язані з залученням коштів відповідачкою, в сумі, що не отримана внаслідок продажу спірної кімнати.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник подану заяву підтримали, просили суд її задовольнити.

Позивач в судовому засіданні заперечував проти поданої заяви.

Представник відповідача - Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації Жуковська Я.В. не заперечувала проти задоволення вказаної заяви.

Дослідивши матеріали поданої заяви, заслухавши думку учасників судового процесу, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом:

1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів;

2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову (ч. 4 ст. 154 ЦПК України).

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову (ч. 5 ст. 154 ЦПК України).

Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову (ч. 6 ст. 154 ЦПК України).

В ухвалі про зустрічне забезпечення зазначаються розмір зустрічного забезпечення або інші дії, що повинен вчинити заявник у порядку зустрічного забезпечення (ч. 7 ст. 154 ЦПК України).

Строк надання зустрічного забезпечення визначається судом та не може перевищувати десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення (ч. 8 ст. 154 ЦПК України).

Особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення (ч. 9 ст. 154 ЦПК України).

Якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення (ч.10 ст. 154 ЦПК України).

Статтею 124 Конституції України задекларовано принцип обов`язковості судових рішень, який з урахуванням положень ст.ст.2,18,154 ЦПК України, поширюється також на ухвалу суду про зустрічне забезпечення. При цьому відповідно до ст. 154 ЦПК України зустрічне забезпечення допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, тільки у випадку забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричиненні забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

При розгляді заяви про зустрічне забезпечення позову суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Таким чином, невжиття заходів як забезпечення позову так і зустрічного забезпечення, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Разом з тим, суд враховує, що заходи зустрічного забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Особа, яка подала заяву про зустрічне забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про зустрічне забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до зустрічного забезпечення позову. У вирішенні питання про зустрічне забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо зустрічного забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до зустрічного забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що за відсутності обставин, які є обов`язковою умовою застосування зустрічного забезпечення, таке забезпечення є правом, а не обов`язком суду. Це питання віднесено на розсуд суду і застосовується у разі наявних до того обґрунтованих сумнівів щодо безперешкодного можливого відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Суд враховує, що зустрічне забезпечення можливе лише при підтвердженні наявності та/або очевидної можливості спричинення збитків.

Посилання відповідачки та її представника на те, що відповідачка зазнає збитків, оскільки вжиті заходи забезпечення позову обмежують права та інтереси останньої, позбавляючи її права розпоряджатися належним їй майном на праві власності - зокрема відповідачка планувала продати спірне майно та отримати прибуток, судом до уваги не приймається, з огляду на те, що самі по собі заходи забезпечення позову є тимчасовим обмеженням прав особи тією мірою та таким чином, як це необхідно для збереження в період розгляду справи можливості безперешкодного виконання рішення суду в разі задоволення позову.

А тому, суд розцінює такі твердження відповідачки, а також твердження про те, що вжиті заходи забезпечення позову впливають на матеріальний стан відповідачки як добросовісного набувача нерухомого майна та призводять до понесення додаткових витрат внаслідок їх застосування, як висловлення відповідачкою своєї незгоди із вжитими судом заходами забезпечення позову, оскільки останні не призводять до невиправданого обмеження майнових прав відповідачки, гарантованих ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, оскільки майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Отже, за встановлених обставин суд приходить висновку про відмову у задоволенні заяви про зустрічне забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 154, 259, 260, 293, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання відповідачки ОСОБА_2 про зустрічне забезпечення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про визнання ордеру недійсним та скасування свідоцтва про право власності- залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги. В разі оголошення вступної та резолютивної частини ухвали або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи строк оскарження ухвали обчислюється з дня складання її повного тексту.

Повний текст ухвали суду виготовлено 09.10.2023.

Суддя: