Постанова

Іменем України

09 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 688/181/23

провадження № 61-8186 св 23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І.,

Коломієць Г. В.,

учасники справи:

позивач - керівник Шепетівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області,

відповідачі: Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 березня 2023 року у складі судді Козачук С. В. та постанову Хмельницького апеляційного суду від 24 квітня 2023 року у складі колегії суддів: П`єнти І. В., Корніюк А. П., Талалай О. І.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

10 січня 2023 року керівник Шепетівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області (далі - Михайлюцька СР) звернувся до суду

з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (далі - ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області),

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним наказу

та витребування земельної ділянки, в якому просив суд:

- визнати недійсним наказ ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області

від 12 вересня 2016 року № 22-23643 СГ, яким затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із зміною виду цільового призначення з «для ведення особистого фермерського господарства (01.02)» на «для особистого селянського господарства (01.03)» та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку, загальною площею 2 га, кадастровий номер :07:051:0247, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності,

яка розташована за межами населених пунктів Михайлюцької СР;

- витребувати у ОСОБА_2 у комунальну власність вказану земельну ділянку в тих самих координатах, межах і конфігураціях.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначав, що наказом

ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 12 вересня 2016 року

№ 22-23643 СГ затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність зі зміною виду цільового призначення

з для ведення фермерського господарства (01.02) на для ведення особистого селянського господарства (01.03) та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку, площею 2 га, кадастровий номер :07:051:0247, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності,

яка розташована за межами населених пунктів Михайлюцької СР.

На підставі вказаного наказу 20 вересня 2016 року ОСОБА_1 зареєстрував за собою право власності на цю земельну ділянку.

Згодом ОСОБА_1 продав спірну земельну ділянку ОСОБА_2

на підставі договору купівлі-продажу від 17 жовтня 2016 року № 2262,

після чого останній об`єднав її з іншими земельними ділянками. Новоствореній земельній ділянці, площею 6 га присвоєно кадастровий номер :07051:0253.

Вказував, що спірна земельна ділянка, площею 2 га, кадастровий номер :07:051:0247, вибула з державної власності незаконно, оскільки надана ОСОБА_1 земельна ділянка підлягала консервації шляхом заліснення. Указане підтверджується розпорядженням голови Шепетівської районної державної адміністрації від 29 жовтня 2010 року № 404/2010, яким було затверджено проєкт землеустрою щодо консервації деградованих

і малопродуктивних земель на території Шепетівського району, зокрема прийнято рішення про вилучення земель деградованих і малопродуктивних площею 40 га на території Михайлюцької СР для здійснення консервації шляхом заліснення. Термін консервації постійний.

Відповідно до збірного кадастрового плану, земельна ділянка

з кадастровим номером :07:051:0247 повністю накладається

на межі земель, які підлягають консервації шляхом заліснення.

Посилаючись на відповідні норми ЗК України та ВК України, прокурор зазначав, що землі водного фонду не підлягають передачі у власність. Разом із цим, спірна земельна ділянка вибула з володіння держави без

її згоди та відповідного рішення уповноваженого на те органу. Новоград-Волинська РДА вийшла за межі наданих їй повноважень, незаконно розпорядилася спірною земельною ділянкою водного фонду, фактично змінивши її цільове призначення.

Оскільки спірна земельна ділянка вибула з володіння держави не з її волі

на підставі незаконного рішення державного органу, то вона підлягає витребуванню у добросовісного набувача ОСОБА_2 на користь територіальної громади в особі Михайлюцької СР.

З урахуванням наведеного, прокурор просив суд позов задовольнити.

Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області

від 06 лютого 2023 року відкрито провадження у даній справі.

13 лютого 2023 року до суду першої інстанції надійшло клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката Савченко О. В., про зупинення провадження у справі, оскільки її чоловік, відповідач у вказаній справі, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 30 січня 2023 року Хмельницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області

від 03 березня 2023 року клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката Савченко О. В., про зупинення провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 251 ЦПК України залишено без розгляду.

У задоволенні клопотання прокурора про зупинення провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 251 ЦПК України відмовлено.

Провадження у справі за позовом керівника Шепетівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Михайлюцької СР

до ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 про визнання недійсним наказу та витребування земельної ділянки, в частині позовних вимог до ОСОБА_2 закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Відкладено проведення підготовчого засідання у зазначеній цивільній справі.

Роз`яснено учасникам справи їх право на оскарження в апеляційному порядку ухвали в частині закриття провадження.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що ОСОБА_2 помер

ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до відкриття провадження у даній справі

(06 лютого 2023 року), а тому провадження у справі підлягає закриттю

на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України. При цьому районний суд послався на відповідну судову практику Верховного Суду щодо застосування пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України

у подібних правовідносинах.

Оскільки процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи

в порядку статті 55 ЦПК України можливо лише шляхом залучення правонаступника померлої сторони за умови, що смерть фізичної особи настала після відкриття провадження, суд першої інстанції відмовив

у задоволенні клопотання прокурора про зупинення провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 251 ЦПК України.

З урахуванням того, що ОСОБА_3 не є учасником даної справи, клопотання її адвоката про зупинення провадження у справі до залучення правонаступників підлягає залишенню без розгляду.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 24 квітня 2023 року апеляційну скаргу заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури залишено без задоволення. Ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 березня 2023 року в частині закриття провадження у справі залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками районного суду про закриття провадження у даній справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тоді як провадження у даній справі було відкрито 06 лютого 2023 року.

Суд апеляційної інстанції послався на відповідні постанови Великої Палати Верховного Суду та вказав, що норма статті 255 ЦПК України

є імперативною, а тому за наявності підстав, визначених пунктами 1-8 частини першої статті 255 ЦПК України незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судами та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її надходження

У травні 2023 року заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 березня 2023 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 24 квітня

2023 року,в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, справу передати для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що заявник оскаржує судові рішення у частині закриття провадження у справі.

Касаційна скарга обґрунтовується порушенням судами норм процесуального права (абзац шостий частини другої статті 389

ЦПК України).

Ухвалою Верховного Суду від 08 червня 2023 року відкрито касаційне провадження у цій справі. Витребувано цивільну справу із суду першої інстанції. Надіслано іншим учасникам справи копію касаційної скарги

та доданих до неї документів. Роз`яснено право подати відзив на касаційну скаргу та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

У серпні 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури мотивована тим, що у випадку смерті фізичної особи, яка є стороною

у справі, суд дійсно вправі закрити провадження лише у випадку,

якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництво. Тобто сам факт смерті фізичної особи не є безумовною підставою для відмови

у відкритті провадження у справі чи його закриття. При вирішенні даного спору судам необхідно було з`ясувати, чи відбулося правонаступництво

у майнових відносинах, після чого приймати рішення щодо подальшого руху справи.

Прокурор зазначає, що у даній справі позов пред`явлено до ОСОБА_4 , як до кінцевого набувача земельної ділянки, яка незаконно вибула

з володіння держави. Іншого способу захисту порушеного права чи окремої його процедури у зв`язку із смертю набувача законодавством

не передбачено. Предмет і підстава позову при залученні правонаступників ОСОБА_2 не зміняться.

При цьому, звертає увагу, що прокурором було подано до суду першої інстанції три позови з аналогічними вимогами, де відповідачем визначено ОСОБА_2 , як кінцевого набувача інших земельних ділянок,

які незаконно вибули з володіння держави (справи: № 688/181/23,

№ 688/155/23, № 688/189/23), й у всіх справах ухвалені різні процесуальні рішення, зокрема у справі № 688/155/23 закрито провадження до всіх учасників справи на підставі пункту 1 частини першої статті 255

ЦПК України, у справі № 688/189/23 - зупинено провадження до залучення правонаступників.

Відзиви на касаційну скаргу до Верховного Суду не надійшов.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті,

є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального

чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною першою статті 402 ЦПК України передбачено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог

і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судові рішення відповідають.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд

і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси

у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон

або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи,

яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги

такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту,

який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент

її народження.

У статті 46 ЦПК України визначено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Згідно з частиною першою статі 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (частина перша стаття 48 ЦПК України).

Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника

у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2020 року у справі № 473/1433/18 (провадження № 14-35цс20), викладено такі правові висновки: «Цивільне процесуальне законодавство України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб,

які померли до відкриття провадження у справі. Отже, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона учасник процесу, вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю після відкриття провадження у справі. У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення

в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі

у цьому процесі. Отже процесуальне правонаступництво тісно пов`язане

з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої

в матеріальному праві. При цьому не залежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні. Таким чином, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи

в порядку статті 55 ЦПК України можливо лише шляхом залучення правонаступника померлої сторони за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження

у справі, адже залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства.

За таких обставин, оскільки чинним законодавством України

не передбачено судового вирішення спору з особою, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог статті 25

ЦК України припинено, та в силу вказаного вище не могла бути стороною

у справі, провадження у справі в частині позовних вимог, пред`явлених

до відповідача, який на час звернення з позовом до суду вже помер, підлягало закриттю з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду

у порядку цивільного судочинства.».

Подібні правові висновки викладено також Верховним Судом у постановах: від 16 травня 2018 року у справі № 183/4229/14 (провадження

№ 61-5330св18), від 20 червня 2019 року у справі № 185/998/16-ц (провадження № 61-33766сво18), від 05 квітня 2021 року у справі

№ 200/21020/15-ц (провадження № 61-9921св19) та багатьох інших.

Судова практика з указаного процесуального питання є сталою

та сформованою.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені

в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У справі, яка переглядається, судами попередніх інстанцій встановлено,

що керівник Шепетівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Михайлюцької СР звернувся до суду з цим позовом 10 січня 2023 року. Провадження у даній справі було відкрито 06 лютого 2023 року. Проте стало відомо, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 11, т. 3).

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа

не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1

частини першої статті 255 ЦПК України).

За таких обставин, встановивши, що відповідач ОСОБА_2 помер

до відкриття провадження у справі (06 лютого 2023 року), і на момент смерті він не набув статусу учасника справи, суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку

про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги про порушення судами норм процесуального права та безпідставне незалучення правонаступника у даній справі

є аналогічними доводам апеляційної скарги, яким суд апеляційної інстанції надав належну оцінку, і висновки суду є достатньо аргументованими.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій

не спростовують, на законність оскаржуваних судових рішень не впливають, зводяться до власного тлумачення норм права, необхідності переоцінки доказів, що відповідно до статті 400 ЦПК України не належить

до повноважень суду касаційної інстанції.

Згідно із усталеною практикою Європейського суду з прав людини повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд

не повинен фактично підміняти собою апеляцію.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів уважає за необхідне залишити касаційні скарги без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції

та постанову суду апеляційної інстанції без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають.

Оскільки касаційні скарги залишено без задоволення, підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури залишити без задоволення.

Ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області

від 03 березня 2023 року та постанову Хмельницького апеляційного суду

від 24 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту

її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць