Провадження № 2/522/7028/23
УХВАЛА

про залишення позову без руху

12 жовтня 2023 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Домусчі Л.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Городищенська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Самаріна Ольга Сергіївна про зняття арешту з спадкового майна, визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 10.10.2023 року надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Городищенська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Самаріна Ольга Сергіївна про зняття арешту з спадкового майна, визнання права власності на спадкове майно.

Матеріали позову суддя отримала 11.10.2023 року.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі суд виходить із наступного.

Статтями 174-177 ЦПК України встановлені вимоги до заяв по суті справи, які подаються учасниками справи до суду.

Положеннями ч.4 ст.177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на перше січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зі змісту позовних вимог встановлено, що позивач звернулася до суду з двома позовними вимогами немайнового характеру: 1) про зняття арешту з майна; 2) про припинення заборони з майна. та з однією позовною вимогою майнового характеру: 1) визнання права власності на майно.

Отже, виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що позовна заява була подана фізичною особою у 2023 році, а прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2023 році складає 2684 грн., позивачу за подання до суду позовної заяви слід було сплатити судовий збір за дві вимоги немайнового характеру у розмірі 2 147,20 грн. (2684 грн х 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб х 2 позовні вимоги).

Між тим, доказів сплати судового збору за немайнові вимоги позивачем до позову не додано.

Щодо позовної вимоги майнового характеру, то згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на момент подання позову становить 1073,60 (2684грн х 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на момент подання позову становить 13 420грн. (2684грн х 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Ціна позову була визначена позивачем у сумі 100 033,50 грн.

З матеріалів справи вбачається, при подачі позовної заяви позивачем за майнову вимогу було сплачено судовий збір у розмірі 1 073,60 грн., оскільки 1% від ціни позову менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем на підтвердження вартості спірного майна на момент пред`явлення позову надано Звіт про оцінку майна № ED230918-11 від 18.09.2023 року, відповідного до якого оспорюване майно оцінюється у 200 067,00 грн. Тобто ціна частини квартири (заг. пл.. 48,5 кв.м.) , право власності якої позивач просить визнати, дорівнює 100 033,50 грн.

Однак, виходячи із середніх ринкових цін на продаж двокімнатних квартир, загальною площею 50 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , що розміщено на веб-сайті DOM.ria, (загальновідомі відомості) вартість квартир встановлена в середньому в розмірі 40 000 доларів США, що дорівнює 1 456 542,40 грн. станом на 12.10.2023 року.

Виходячи з наведеного вбачається про суттєве заниження вартості предмету спору, тобто квартири АДРЕСА_2 . (заг. пл.. 48,5 кв.м.)

У відповідності до ч. 2 ст. 176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Для усунення недоліків позовної заяви позивачу слід:

-сплатити судовий збір за дві немайнові вимоги у сумі 2 147,20 грн.

-надати докази на підтвердження дійсної вартості спірного майна на момент пред`явлення позову та визначити ціну позову, сплатити відповідно до цього судовий збір з врахуванням заявлених позовних вимог.

При цьому суд не вбачає обґрунтування позивачем в позові чинення відповідачем перешкод у набутті права на спадкування після вирішення спору про зняття арешту зі спадкового майна.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справі «Креуз проти Польщі» "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Суд вважає за необхідне звернути увагу позивачів на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Практикою Європейського суду з прав людини (див. рішення у справі «Мельник проти України» (Melnyk v.Ukraine), заява № 23436/03, пункти 22-23, від 28 березня 2006 року) встановлено, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг.

Згідно ч. 1,2 ст. 185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, з огляду на викладене суд приходить до висновку про залишення позову без руху через недоплату судового збору. З огляду на наведене, суд прийшов до висновку про необхідність усунення вищевказаних недоліків та надання позивачу строку для їх усунення.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258, 260 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Городищенська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Самаріна Ольга Сергіївна про зняття арешту з спадкового майна, визнання права власності на спадкове майно- залишити без руху.

Встановити позивачам десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу. У разі не усунення зазначених недоліків у встановлений строк позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Домусчі Л.В.