Провадження № 2/752/6406/23
РІШЕННЯ

Іменем України

02.10.2023 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Литвиненко Ю.С.

розглянувши в приміщенні суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльність та зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просив визнати протиправною бездіяльність та зобов`язати зняти арешт з майна шляхом скасування запису про арешт майна ОСОБА_2 на 1/2 частину кватири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначено, що частина квартири АДРЕСА_1 належала батьку позивача ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 11.11.2003 року позивач успадкував зазначену частину квартири. Однак, 05.10.2022 року, сформувавши інформаційну довідку на нерухоме майно, позивач виявив, що 02.02.2004 року постановою 97/17 Державна виконавча служба Голосіївського району наклала арешт на частину квартири, яка належала ОСОБА_2 . Звернувшись до виконавчої служби із проханням скасувати зазначений арешт, позивачу було відмовлено. Позивач вказує, що наявне в реєстрі обтяження - арешт на майно та відповідний запис про це обмежує його права як власника, а тому, в зв`язку з неможливістю скасування арешту майна в позасудовому порядку, позивач вимушений звернулась до суду за захистом своїх прав із даним позовом.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15.08.2023 року, у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Позивач після відкриття провадження у справі з будь-якими клопотаннями до суду не зверталась. Відповідач відзив на позов до суду не подав, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23.01.1995 року та на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 11.11.2003 року, на даний час є власником квартири АДРЕСА_1 .

Із наявних у справі доказів вбачається, що ОСОБА_2 був батьком позивача, та, відповідно до свідоцтва про смерть помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.10.2022 року було встановлено, що на підставі постанови Державної виконавчої служби Голосіївського району № 97/17 від 02.02.2004 року, - 20.10.2004 року за № 1394459 реєстратором Другою Київською державною нотаріальною конторою було зареєстровано обтяження у виді арешту (архівний запис) на частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2

26.05.2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою про скасування арешту.

Відповідно до листа Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 20.06.2023 року, було встановлено, що згідно інформації в АСВП на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1709, виданого 15.09.1995 року Московським районним судом м. Києва про стягнення аліментів із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина, 1993 року народження.

Крім того, відділ повідомив позивача про те, що станом на 20.06.2023 року підстави для закриття виконавчого провадження та вилучення запису із реєстру заборон відсутні.

Вирішуючи спір, суд приймає до уваги те, що згідно із частиною 1 статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до приписів статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається яке на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що боржник за виконавчим провадження ОСОБА_2 , в рамках якого було накладено арешт, помер, на даний час відсутні виконавчі провадження, боржником за якими є позивач у справі, останній, є законним власником майна, а тому на даний час відсутні підстави для арешту майна ОСОБА_2 та питання щодо зняття арешту підлягає вирішенню в судовому порядку.

Слід зазначити, що стороною відповідача об`єктивна необхідність в існуванні обтяження у виді арешту нерухомого майна батька позивача, який помер на час розгляду справи в суді не доведена, та не спростовані доводи позивача в цій частині.

Враховуючи викладене, а також виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, відсутності будь-яких заперечень зі сторони відповідача, а також неможливістю позивача реалізувати свої права, як законного власника квартири, а тому суд вважає, що позов є обґрунтованим та законним, в зв`язку з чим, останній, підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 223, 268, 280, 281 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльність та зняття арешту з майна, - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Скасувати обтяження - арешт нерухомого майна (архівний запис), зареєстрований 20.10.2004 року за реєстраційним номером 1394459 реєстратором Другою Київською державною нотаріальною конторою на підставі постанови Голосіївської державної виконавчої служби 97/17 від 02.02.2004 року, - на 1/2 частину кватири АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувавши відповідний запис в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Н.П. Чередніченко