Справа № 677/1202/23
Провадження № 2/677/599/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2023 року м. Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Гладій Л.М.,

з участю секретаря Федченко Л.В.,

розглянув за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом першого заступника керівника Хмельницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Красилівської міської ради Хмельницької області до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Лагодинецьке» про скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності та права оренди, скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року перший заступник керівника Хмельницької окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Красилівської міської ради Хмельницької до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Лагодинецьке» про скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності та права оренди, скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки.

Ухвалою суду від 21 серпня 2023 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

В обґрунтування позову перший заступник керівника Хмельницької окружної прокуратури посилався на те, що Хмельницькою окружною прокуратурою у ході вивчення питання законності безоплатної передачі у власність громадян земельних ділянок державної власності встановлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 11 липня 2017 року № 22-14489-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 земельної ділянки площею 2 га кадастровий номер :03:002:0097, що розташована за межами населених пунктів Лагодинецької сільської ради Красилівського району Хмельницької області та передано її у власність для ведення особистого селянського господарства (проект розроблено на підставі наказу від 29 грудня 2016 року № 22-34819-СГ). На підставі зазначеного наказу державним реєстратором Наркевицької селищної ради Волочиського району Хмельницької області Чукань Т.М. 28 липня 2017 року за № 21677788 зареєстровано право власності ОСОБА_2 вказану земельну ділянку.

В подальшому, ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу № 712 від 12 вересня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Красилівського районного нотаріального округу Кізюн Т.А., відчужив право власності на вказану земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0097 на користь ОСОБА_1 . На підставі даного договору купівлі-продажу від 12 вересня 2017 року приватним нотарісом Красилівського районного нотаріального округу Кізюн Т.А. 12 вересня 2017 року за № 2295453 зареєстровано право власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку. Рішенням Красилівського районного суду від 29 жовтня 2021 року наказ № 22-14489-СГ від 11 липня 2017 року визнано недійсним. Крім того встановлено, що ОСОБА_1 вчинено дії із об`єднання ряду земельних ділянок із цільовим призначенням для введення особистого селянського господарства, придбаних у громадян, внаслідок чого земельна ділянка із кадастровим номером :03:002:0097, що вибула із державної власності внаслідок незаконного використання ОСОБА_2 права на повторну безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання, увійшла до складу новоутвореної земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0114 площею 12 га та 29 січня 2018 року на підставі рішення державного реєстратора Наркевицької селищної ради Волочиського району Хмельницької області Чуба А.О. на новоутворену земельну ділянку зареєстровано право власності ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. В подальшому, ОСОБА_1 вчинено дії ії об`єднання ряду земельних ділянок із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, придбаних попередньо у громадян, внаслідок чого земельна ділянка із кадастровим номером :03:002:0114 увійшла до складу новоутвореної земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0118 площею 18 га та 21 березня 2018 року на підставі рішення державного реєстратора Хмельницької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» Варченко С.Ю. на новоутворену земельну ділянку зареєстровано право власності ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.10 лютого 2021 року ОСОБА_1 вчинено дії щодо поділу земельної ділянки площею 18 га з кадастровим номером :03:002:0118 із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, внаслідок чого утворилося 5 земельних ділянок, а саме: площею 4 га із кадастровим номером :03:002:0131, площею 2 га із кадастровим номером :03:002:0132, площею 2 га із кадастровим номером :03:002:0130, площею 2 га із кадастровим номером :03:002:0129 та площею 8 га із кадастровим номером :03:002:0128, на які 17 лютого 2021 року на підставі рішення державного реєстратора Красилівської міської ради Хмельницької області Станішевської В.В. на новоутворені земельні ділянки зареєстровано право власності ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. В подальшому ОСОБА_1 18 січня 2022 року вчинено дії щодо поділу земельної ділянки площею 4 га з кадастровим номером :03:002:0131 із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, внаслідок чого утворилися 2 земельні ділянки площею по 2 га кожна, а саме: із кадастровим номером :03:002:0133 та кадастровим номером :03:002:0134, які 24 січня 2022 року на підставі рішення державного реєстратора Красилівської міської ради Хмельницької області Станішевської В.В. зареєстровано право власності ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 10 лютого 2022 року ОСОБА_1 , на підставі договору оренди землі, надав земельні ділянки із кадастровим номером :03:002:0133 та кадастровим номером :03:002:0134 в користування ТОВ «Лагодинецьке» строком на 49 років (по 10 лютого 2071 року), про що 11 лютого 2022 року внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У зв`язку із вказаними діями відповідача ОСОБА_1 поновлення інтересів держави та витребування земельної ділянки, яку отримано ОСОБА_2 безоплатно у власність на підставі незаконного наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-14489-СГ від 11 липня 2017 року, а також виконання рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 29 жовтня 2021 року неможливо просить суд скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0134 площею 2 га, припинивши право власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку з одночасним скасуванням державної реєстрації права оренди товариства з обмеженою відповідальністю «Лагодинецьке» на земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0134 площею 2 га, припинивши право оренди товариства з обмеженою відповідальністю «Лагодинецьке» на вказану земельну ділянку; скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер :03:002:0134 із одночасним припиненням у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон на відчуження об`єктів нерухомого майна усіх зареєстрованих щодо даної земельної ділянки речових прав та їх обтяжень та стягнути сплачений судовий збір.

Сторони у судове засідання не з`явилися.

Прокурор Хмельницької окружної прокуратури Лелюк Т.В. надав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник Красилівської міської ради Биченко І. надала заяву про слухання справи у її відсутності, позов підтримує.

Представник відповідачів ОСОБА_1 , ТОВ «Лагодинецьке» адвокат Остапчук О.О. надав до суду заяву про визнання позовних вимог та слухання справи у його та відповідачів відсутності.

Відтак, з огляду на положення ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд даної справи по суті за відсутності вказаних учасників справи та їх представників.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до правової позиції,викладеної у постанові Верховного суду України від 29.06.2016 у справі № 6-1376ц16, прийняття рішення про передачу в приватну власність землі державної чи комунальної власності позбавляє Український народ загалом (стаття 13 Конституції України) або конкретну територіальну громаду правомочностей власника землі в тому обсязі, який дозволяє її статус як землі відповідно державної чи комунальної власності. В цьому контексті в сфері земельних правовідносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України(стаття 14, 19 Конституції України). Отже, правовідносини, пов`язані з вибуттям земель із державної чи комунальної власності, становлять «суспільний», публічний» інтерес, а незаконність (якщо та буде встановлена) вибуття, такому суспільному інтересу не відповідає.

Таким чином, звернення прокурора з позовом спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання повернення земельних ділянок у комунальну власність, що незаперечно становить суспільний інтерес.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що обґрунтованим згідно з ч. 4 ст. 56 ЦПК України та ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», є звернення прокурора з позовом до суду в цій справі, оскільки має місце порушення інтересів держави в особі органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Основним критерієм об`єкта цивільних правовідносин є його оборотоздатність, тобто можливість вільно відчужуватися або переходити від однієї особи, якщо вони не вилучені з цивільного обороту або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Згідно з ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Згідно із ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з приписом ч. 4 ст. 116 ЗК України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду цільового призначення.

Частинами 6, 7, 9 ст. 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Для ведення особистого селянського господарства громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в розмірі - не більше 2 гектара (п. «б» ч. 1 ст. 121 ЗК України).

Згідно ч. 2 ст. 121 ЗК України розмір земельних ділянок, що передаються безоплатно громадянину у власність для ведення особистого селянського господарства, може бути збільшено лише у разі отримання в натурі (на місцевості) земельної частки (паю).

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (ч. 1 ст. 182 ЦК України).

Положеннями ч. 1 ст. 79 Земельного кодексу України унормовано, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

За змістом положень частин 1 4 ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Відповідно до ч. 10 ст. 79-1 Земельного кодексу України державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки відповідно до ст.ст. 125, 126 Земельного кодекс України виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (тут і далі у редакції, чинній із 16.01.2020) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом (ч. 1 ст. 3 вказаного Закону).

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор, окрім іншого, під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи. Отримані відомості долучаються до відповідної заяви, зареєстрованої у Державному реєстрі прав. Перелік державних електронних інформаційних ресурсів, які використовуються для проведення реєстраційних дій, визначається Кабінетом Міністрів України в Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до п. 8 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (далі - Порядок), державний реєстратор за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав формує та реєструє заяву в базі даних заяв за умови оплати послуг за державну реєстрацію прав у повному обсязі та встановлення особи заявника, а також у разі, коли заява подається щодо земельної ділянки, - за умови наявності в Державному земельному кадастрі відомостей про таку земельну ділянку.

Спеціальний Закон, який установлює правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру, є Закон України «Про Державний земельний кадастр».

Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України.

Згідно з п. 40 Порядку державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком.

Отже, для ідентифікації земельної ділянки як окремого об`єкта цивільного права необхідною умовою є наявність усіх характеристик такого об`єкта, у тому числі, її кадастровий номер, розмір, межі та координати, які містяться у Державному земельному кадастрі, і використовуються реєстратором за умови наявності таких відомостей у ньому.

Статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Державна реєстрація земельної ділянки - це внесення до Державного земельного кадастру передбачених Законом України «Про Державний земельний кадастр» відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно ст. 24 Закону про «Про державний земельний кадастр», державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Водночас, державна реєстрація прав на нерухоме майно забезпечує можливість відображення, як статичного, так і динамічного процесу відносин власності, що, з одного боку, знаходить своє відображення у збереженні відомостей у спеціальному реєстрі про дійсного власника нерухомого майна, з іншого - про наступні переходи права власності на нерухомість.

Таким чином, ці поняття - державна реєстрація земельної ділянки та державна реєстрація речових прав на нерухоме майно, не є тотожними.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно статті 3 Закону України «Про державний земельний кадастр» закріплено основні принципи, на яких базується Державний земельний кадастр, зокрема, принципи об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Державному земельному кадастрі.

За наведених обставин, подальша наявність відомостей щодо прав на земельну ділянку з кадастровим номером :06:018:0875 у Державному земельному кадастрі порушуватиме принципи об`єктивності, достовірності та повноти відомостей.

Визначені законом підстави для скасування державної реєстрації земельної ділянки не надають можливості усунути порушення прав позивача, яке виникло внаслідок встановлених судом обставин, оскільки у чинному законодавстві України відсутні механізми щодо самостійного звернення позивача до органів Держгеокадастру із заявою про скасування протиправного запису, який порушує його права.

При зверненні до суду з даним позовом прокурором обрано саме такий спосіб захисту, який може відновити його становище та захистити порушене право.

Відтак, єдиним можливим та ефективним засобом захисту прав позивача є саме скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0134.

Враховуючи викладене, встановлені судом обставини незаконного вибуття спірної земельної ділянки із власності держави, відсутність волі держави на вибуття з її володіння спірної земельної ділянки, а також повне визнання позовних вимог відповідачем ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що вимоги прокурора щодо скасування державної реєстрації права власності відповідача, та скасування державної реєстрації спірної земельної ділянки у Державному земельному кадастрі є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи, необхідні та достатні для ухвалення даного рішення, отримали достатню оцінку.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи наявність законних підстав для задоволення позову, а також враховуючи, що визнання позову відповідачами не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб і держави, суд знаходить за можливе ухвалити рішення в порядку, визначеному ст. 206 ЦПК України та позов задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Окрім того, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У зв`язку із визнанням відповідачами позову до початку розгляду справи по суті, позивачу належить повернути з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а іншу частину судового збору в розмірі 50% стягнути з відповідачів на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 142, 206, 259, 263- 265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0134 площею 2 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 040), припинивши право власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку з одночасним скасуванням державної реєстрації права оренди товариства з обмеженою відповідальністю «Лагодинецьке» () на земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0134 площею 2 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 040), припинивши право оренди товариства з обмеженою відповідальністю «Лагодинецьке» () на вказану земельну ділянку.

Скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер :03:002:0134 із одночасним припиненням у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон на відчуження об`єктів нерухомого майна усіх зареєстрованих щодо даної земельної ділянки речових прав та їх обтяжень.

Повернути Хмельницькій обласній прокуратурі (, Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, рахунок UA0002814, код класифікації видатків бюджету 2800) з державного бюджету 2684 гривні судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 та товариства з обмеженою відповідальністю «Лагодинецьке» на користь Хмельницької обласної прокуратури (, Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, рахунок UA0002814, код класифікації видатків бюджету 2800) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі: за пред`явлення позову по 1342 гривні з кожного та по 671 гривні з кожного за подання заяви про забезпечення позову, а всього по 2013 гривень з кожного.

Позивач перший заступник керівника Хмельницької окружної прокуратури місцезнаходження: 31000, Хмельницька область, м. Красилів, вул. Театральна, 4.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач товариство з обмеженою відповідальністю «Лагодинецьке», місцезнаходження: 31042, Хмельницька область, Хмельницький район, с. Лагодинці, вул. Центральна, 24, 2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 26 жовтня 2023 року.

Суддя Л.М. Гладій