Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/299/23
Єдиний унікальний №733/1007/23
Рішення

Іменем України

09 жовтня 2023 року м.Ічня Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого судді Вовченка А.В.,

за участю секретаря - Мошенець Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в якому просить суд ухвалити рішення, яким зменшити розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначених на підставі рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 02.07.2014 по справі № 733/986/14-ц, аліментів з 1/4 частини заробітку (доходу) на 1/6 частину заробітку (доходу) та на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначених згідно судового наказу №733/212/21 від 11.03.2021 року з частини на 1/6 частину.

Позивач зазначає, що 19 липня 2022 року він уклав шлюб з ОСОБА_6 та від цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилась донька ОСОБА_7 . Крім того, перебуваючи у цивільному шлюбі з ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька ОСОБА_8 , які перебувають на його утриманні. Тому, оскільки на теперішній час в його житті відбулись зміни матеріального та сімейного стану, позивач просить позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить розглядати справу у його відсутності та задовольнити позов з підстав, наведених в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Сакун І.А. у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнала, та пояснила, що народження другої дитини у відповідача не повинно погіршувати матеріальний стан дитини від першого шлюбу, просила відмовити в позові з підстав, наведених у відзиві та розглядати справу у її відсутності та відсутності відповідачки ОСОБА_2 .

Відповідачка ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленою , в судове засідання не з`явилась, клопотань, заяв про відкладення справи не надала.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ухвалою суду від 10.07.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у вказаній цивільній справі.

Дослідивши матеріали справи , суд находить позов таким, що задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , перебував у шлюбі із ОСОБА_2 .

Від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син ОСОБА_4 , на утримання якого на підставі виконавчого листа №733/986/14-ц від 02.07.2014 року з позивача на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти по частині щомісячно .

Позивач на теперішній час перебуває в офіційно зареєстрованому шлюбі з виховує доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка народилась у цивільному шлюбі з ОСОБА_9 (на даний час - ОСОБА_3 ) .

19 липня 2022 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_6 .

У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_6 народилась донька ОСОБА_10 . Таким чином позивач має іншу сім`ю, яку забезпечує матеріально. Дружина позивача ОСОБА_3 на теперішній час не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

Частиною першою статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або

сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний та матеріальний стан, оскільки 19.07.2022 року він зареєстрував шлюб із ОСОБА_6 , в якому у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася донька ОСОБА_7 та останні, на даний час, перебувають на його утриманні, оскільки дружина доходів не отримує, так як перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалі справи, ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження зміни (погіршення) його майнового стану після стягнення з нього аліментів на підставі рішень Ічнянського районного суду Чернігівської області , зокрема після укладення шлюбу та народження ІНФОРМАЦІЯ_6 доньки ОСОБА_7 .

Суд звертає увагу, що сам по собі факт укладення ОСОБА_1 нового шлюбу і народження в ньому іншої дитини не є безумовними підставами для зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на утримання дитини від попереднього шлюбу. Батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою, що відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постановах від 03.06.2020 у справі № 760/9783/18-ц, від 16.09.2020 у справі № 565/2071/19, від 09.09.2021 у справі №554/3355/20.

Суд також не приймає посилання позивача щодо перебування на його утриманні непрацездатної дружини ОСОБА_3 , оскільки даний факт не підтверджений матеріалами справи. Зокрема, позивач не надав суду доказів, які б свідчили, що ОСОБА_3 не отримує жодних доходів, оскільки навіть перебуваючи у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років, матір не позбавлена можливості отримувати дохід, який використовуватиметься на потреби сім`ї. Окрім того, отримувані аліменти на дитину ОСОБА_5 теж ідуть на потреби сім`ї.

Натомість, позивач будучи здоровою, працездатною особою, не позбавлений можливості працювати та отримувати належний дохід, який надасть можливість виконувати обов`язок щодо утримання дитини.

Позивач не надав суду достатніх доказів тяжкого матеріального становища. Той факт, що у позивача збільшились витрати на утримання дружини, яка не працює та новонародженої дитини не є достатньою підставою для зменшення розміру аліментів, а також не звільняє його від обов`язку утримувати дітей, батьком яких він є.

Відтак суд вважає, що розмір аліментів визначний рішеннями Ічнянського районного суду

Чернігівської області від 02 липня 2014 року у справі №733/733/986/14-ц та від 11.03.2021 року у справі №733/212/21 відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення, у зв`язку із зміною сімейного стану позивача ОСОБА_1 без належного підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення неповнолітніх дітей та суперечитиме їх інтересам.

Водночас, зміна матеріального становища платника аліментів як підстава для зменшення стягуваних аліментів повинна бути істотною в такій мірі, що прямо впливає на спроможність платника сплачувати аліменти в попередньому розмірі, унеможливлює таку сплату тощо. Ці обставини підлягають належному доказуванню.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, встановивши всі фактичні обстави справи та дослідивши й оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про те, що позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану (жодного доказу окрім копії свідоцтва про народження дітей та вступ в шлюб) позивачем не надано, а тому позов задоволенню не підлягає.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2-5, 10-13, 76-81, 133, 141, 258-259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК, ст.ст. 180-183, 192 Сімейного кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

В позові ОСОБА_1 про зменшення розміру стягуваних аліментів відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної

сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП - НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП- НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ,РНОКПП - НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1

Текст рішення складено 09 жовтня 2023 року.

Суддя А. В. Вовченко