Провадження № 2-н/201/344/2023
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

06 жовтня 2023р. суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська - Ткаченко Н.В., ознайомившись з матеріалами заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-сервісної компанії «Проспект» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості зі сплати житлово-комунальних послуг,

В С Т А Н О В И Л А:

В Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська 28.09.2023р. надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-сервісної компанії «Проспект» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості зі сплати житлово-комунальних послуг.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючою у справі визначена суддя Ткаченко Н.В.

Ознайомившись із матеріалами заяви про видачу судового наказу, вважаю необхідним відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 162 ЦПК України визначено, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України вимоги, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

У постанові Верховного Суду від 10.04.2019р. у справі № 638/1988/17 зазначено, що житлово-комунальні послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна, а тому позови про стягнення заборгованості з їх оплати повинні пред`являтися за місцем знаходження цього майна за правилами виключної підсудності.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.07.2020р. у справі № 910/10647/18 зробила висновок, та вказала на те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

У постанові від 16.02.2021р. у справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин.

Наведене свідчить, що вимоги про стягнення заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію повинні розглядатись за правилами виключної підсудності за місцезнаходженням нерухомого майна.

Зі змісту заяви про видачу судового наказу вбачається, що ОСОБА_1 послуги зі сплати житлово-комунальних послуг надаються за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться на території Центрального (Кіровського) району м. Дніпра.

Отже, дана справа не підсудна Жовтневому районному суду м. Дніпропетровська, оскільки нерухоме майно, з приводу якого виник спір, знаходиться поза межами Соборного району м. Дніпра, а тому, вважаю необхідним відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-сервісної компанії «Проспект» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати житлово-комунальних послуг.

На підставі викладеного, керуючись постановою Верховного суду від 10.04.2019р. № 638/1988/17, постановами ВП ВС від 07.07.2020р. № 910/10647/18, № 911/2390/18 від 16.02.2021р., ст.ст. 30, 162, 165, 260, 353 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И Л А:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-сервісної компанії «Проспект» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати житлово-комунальних послуг відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя : Ткаченко Н.В.