КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 758/8144/22

провадження № 22-ц/824/9166/2023

10 жовтня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Кирилюк Г. М.,

суддів: Рейнарт І.М., Ящук Т. І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Захарченка Вадима Павловича на рішення Подільського районного суду м. Києва від 28 березня 2023 року в складі судді Скрипник О. Г.,

встановив :

13.09.2022 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Посилалась на ті підстави, що з 08 червня 1991 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем.

У вказаному шлюбі народились діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначала, що сторони протягом останніх 4 років проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують. Діти проживають разом з матір`ю.

Відповідач до лютого 2022 року добровільно щомісячно сплачував грошові кошти на утримання дітей у розмірі 5 000 грн на кожну дитину, однак починаючи з березня 2022 року відмовився від подальшого здійснення таких платежів, жодної участі у вихованні та утриманні дітей не бере.

Враховуючи ту обставину, що відповідач є працездатним, має нерухоме та рухоме майно, протягом останніх 4 років добровільно щомісячно сплачував грошові кошти на утримання дітей в розмірі по 5 000 грн на кожну дитину, позивач вважала, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі по 6 000 грн на кожну дитину до моменту досягнення ними повноліття.

Посилаючись на вказані обставини, просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання: дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 6 000 грн щомісячно, починаючи з 13.09.2022 року і до досягнення дитиною повноліття; дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 6 000 грн щомісячно, починаючи з 13.09.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

28.11.2022 ОСОБА_1 подала заяву про збільшення позовних вимог. Допомнила позовні вимоги вимогу про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем ОСОБА_7 , який зареєстровано у Відділі реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 779; а також вимогою про залишення проживати дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 28 березня 2023 року позов задоволено частково.

Шлюб, зареєстрований 08 червня 1991 року відділом реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 779, між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 розірвано.

Вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 19.09.2022 до досягнення дітьми повноліття.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Допущено негайне виконання рішення в межах платежу аліментів за один місяць.

10.04.2023 представник ОСОБА_1 - адвокат Захарченко В. П. подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Подільського районного суду м. Києва від 28 березня 2023 року в частині стягнення аліментів скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 19.09.2022 до досягнення дітьми повноліття.

Зазначив, що позивач не погоджується з рішенням в частині визначення судом мінімального щомісячного розміру аліментів на утримання дітей.

Вважає, що батько дітей в змозі сплачувати аліменти у більшому розмірі, ніж визначив суд першої інстанції. Визначена судом першої інстанції мінімальна сума аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що станом на сьогодні для 14-ти річної дитини складає 1 416,50 грн, не в змозі забезпечити належне утримання відповідно до рівня фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей. Мінімальна щомісячна сума аліментів на утримання дітей має становити один прожитковий мінімум для однієї дитини відповідного віку, що відповідатиме інтересам дітей та не порушуватиме права їх батька.

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористався.

Відповідно до положень частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За правилами пункту 1 частини 4 статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Згідно частиною 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 08 червня 1991 року.

В шлюбі народились діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які перебувають на утриманні позивачки.

Відповідно до довідки ТОВ "ТРИ О" від 17 лютого 2023 року, ОСОБА_2 працює у вказаному товаристві на посаді архіваріуса, загальна сума доходу за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 становить 179 378,73 грн.

Ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей та визначаючи їх розмір, суд першої інстанції, враховуючи вік дітей та визначений законом прожитковий мінімум, дійшов висновку про стягнення аліментів в розмірі 1/3 щомісячно, але не менше 50% на дитину відповідного віку з дня звернення до суду до досягнення дітьми повноліття, що буде достатньо для їх матеріального забезпечення.

Оскільки неповнолітні діти сторін проживають разом з матір`ю, а відповідач є їх батьком, на нього покладено однаковий з позивачкою обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своїх дітей, добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною другою статті 141 СК України визначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу).

Згідно з частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина перша статті 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

Згідно з частиною другою та третьою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (частина перша статті 184 СК України).

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка просила стягнути аліменти в розмірі по 6 000 грн на кожну дитину щомісячно.

Натомість суд першої інстанції змінив обраний позивачем спосіб стягнення аліментів та стягнув аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Разом з тим, позивач не оскаржує рішення суду першої інстанції в частині визначеного способу стягнення аліментів - в частці від заробітку (доходу) відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З огляду на межі перегляду справи судом апеляційної інстанції, враховуючи ту обставину, що позовних вимог про стягнення аліментів з урахуванням мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину по справі заявлено не було, вказана обставина не була предметом розгляду суду першої інстанції, правові підстави для зміни ухваленого по справі рішення у спосіб, про який просить позивач, відсутні.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Захарченка Вадима Павловича залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 28 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук