КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2023 року

справа № 760/3629/21

провадження № 22-ц/824/7032/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Березовенко Р.В., Кулікової С.В.,

при секретарі: Дьоміній К.М.

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство «Універсал Банк»

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 18 січня 2023 року, постановлене під головуванням судді Шереметьєвої Л.А., у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання спадкоємцем та звернення стягнення на предмет іпотеки

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і, з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог від 08 лютого 2022 року та 08 серпня 2022 року, просить:

- визнати відповідача ОСОБА_1 спадкоємцем померлої ОСОБА_4 ;

- в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Універсал Банк» за кредитним договором № BL6906 від 21 липня 2008 року в сумі 42 920, 00 доларів США (що еквівалентно 1 188 500, 00 грн за курсом НБУ на дату оцінки), звернути стягнення на предмет іпотеки - трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 50 кв.м., житловою - 41, 60 кв.м., яка в рівних частках належить відповідачам, як іпотекодавцям:

- на підставі Свідоцтва про прав власності на житло, видатого 07 грудня 2003 року відділом приватизації державного житла Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації;

- частини окремо, яка належить відповідачу ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 лютого 2017 року після смерті ОСОБА_5 ;

- частина, яка належить відповідачу ОСОБА_1 , як спадкоємцю, після смерті ОСОБА_4 ;

шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах за початковою ціною, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Посилається в позові на те, що 21 липня 2008 року між АТ «Універсал Банк», який є правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Універсал Банк» та ВАТ «Універсал Банк», та відповідачем ОСОБА_1 був укладений Генеральний договір про надання кредитних послуг №BL6906, за умовами якого ВАТ «Універсал Банк» зобов`язався надавати відповідачу ОСОБА_1 кредитні послуги у валютах договору в рамках ліміту, встановленого в базовій валюті, що дорівнює 129 700, 00 доларів США.

В цей же день була укладена Додаткова угода № BL6906/К1 до Генерального договору, відповідно до якої позичальнику надавався кредит у сумі 110 000,00 доларів США строком на 240 місяців до 01 липня 2028 року зі сплатою 16,45 % річних.

Кошти були перераховані на рахунок позичальника № НОМЕР_1 .

Для забезпечення виконання зобов`язань позичальника перед банком за кредитним договором між банком та позичальником ОСОБА_1 , а також ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був укладений Договір іпотеки від 21 липня 2008 року, відповідно до якого в іпотеку банку було передано нерухоме майно, а саме: трикімнатна квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 58,0 кв.м., житловою - 41,60 кв.м., яка належала іпотекодавцям на праві власності підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 17 грудня 2003 року відділом приватизації державного житла Солом`янської районної в м.Києві державної адміністрації.

Відповідно до п. 2.1 Договору іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником зобов`язань основного договору іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами.

В зв`язку з неналежним невиконанням позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором станом на 24 грудня 2020 року утворилася заборгованість у розмірі 95 977,29 доларів США,яка складається з:

- 3 721, 44 долари США - прострочена заборгованість по кредиту;

- 80 966, 71 долари США сума дострокового стягнення кредиту;

- 11 289, 14 доларів США - відсотки.

Згідно висновку про вартість нерухомого майна від 31 липня 2020 року вартість квартири, яка є предметом іпотеки, становить 1 188 500,00 грн.

АТ «Універсал Банк» вважає за необхідне звернути стягнення на частину існуючої заборгованості, а саме 42 920, 29 доларів США, яка еквівалентна 1 188 500, 00 гр.

В лютому та серпні 2022 року позивач подав заяви про уточнення позовних вимог, якими уточнив частки відповідачів у праві власності на квартиру у зв`язку із смертю двох іпотекодавців - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер іпотекодавець ОСОБА_5 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла іпотекодавець ОСОБА_4 , про що банк до відома позичальником поставлений не був.

28 лютого 2017 року відповідачу ОСОБА_1 було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 на частину квартири АДРЕСА_2 .

З урахуванням цього, ст. 1218 ЦК України та ст. 23 Закону України «Про іпотеку» відповідач ОСОБА_1 , як спадкоємець, набув статусу іпотекодавця та несе всі права та обов`язки спадкодавця за іпотечним договором у обсязі та умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилася.

Разом з тим вважає, що з точки зору ст. 1268 ЦК України відповідач ОСОБА_1 , як єдиний спадкоємець, прийняв спадщину, яка належить йому з часу її відкриття.

Стаття 1297 ЦК України зобов`язує спадкодавця звернутися до нотаріуса за оформленням спадщини, однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на неї.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 прийняв спадщину, однак не отримав Свідоцтво про право на спадщину, просить визнати його спадкоємцем померлої ОСОБА_4 і також звернути стягнення на отриману ним у спадок частину квартири.

З урахуванням того, що заборгованість на момент звернення до суду залишається не погашеною, умови договору позичальник не виконує, просить задовольнити позов.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 18 січня 2023 року позов задоволено частково.

В рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_1 перед Акціонерним товариством «Універсал Банк» за Кредитним договором № ВL6906 від 21 липня 2008 року в сумі 42 920, 00 долари США звернуто стягнення на предмет іпотеки: - трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 58,00 кв.м., житловою - 41,60 кв.м., яка належить іпотекодавцям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме:

- ОСОБА_1 - в розмірі: частини відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого 17 грудня 2003 року Відділом приватизації державного житла Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації; частини на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 лютого 2017 року після смерті ОСОБА_5 ; частини на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України після смерті ОСОБА_4 .

- ОСОБА_2 - в розмірі частини відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого 17 грудня 2003 року Відділом приватизації державного житла Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації,

шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах за початковою ціною, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

В решті позову відмовлено.

Зупинено виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.

Здійснено розподіл судових витрат.

В поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить рішення суду в частині задоволення позовних вимог скасувати, постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що позивач не пред`являв вимог до спадкоємців позичальника, а відразу звернувся із позовом до суду. Зазначає, що в ході судового розгляду встановлено, що померло два співвідповідача і частики спірної квартири померлих є спадковим майном. Однак вказане не було враховано при зверненні до суду, крім того, позивачем при подачі нової редакції позову змінено предмет позову і підстави позову та збільшено позовні вимоги. Апелянт стверджує, що судом не було досліджено спадкової справи ОСОБА_5 . Зазначає також, що судом не враховано, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішення суду зазначається загальний розмір вимог та всі її складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки.

Крім того, посилається на пропуск позивачем строку позовної давності.

У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ «Універсал Банк» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із обґрунтованості позовних вимог в частині звернення стягнення на предмет іпотеки.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог в частині визнання відповідача ОСОБА_1 спадкоємцем померлої ОСОБА_4 не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.

Судом встановлено, що 21 липня 2008 року між позивачем, який є правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Універсал Банк» та ВАТ «Універсал Банк», був укладений Генеральний договір про надання кредитних послуг №BL6906, за умовами якого ВАТ «Універсал Банк» зобов`язався надавати відповідачу ОСОБА_1 кредитні послуги у валютах договору в рамках ліміту, встановленого в базовій валюті, що дорівнює 129 700, 00 доларів США.

В цей же день між сторонами договору була укладена Додаткова угода № BL6906/К1 до Генерального договору, відповідно до якої позичальнику надавався кредит у сумі 110000,00 доларів США строком на 240 місяців до 01 липня 2028 року зі сплатою 16,45% річних.

Кошти були перераховані на рахунок відповідача № НОМЕР_1 .

Для забезпечення виконання зобов`язань позичальника перед банком за кредитним договором між банком та позичальником ОСОБА_1 , а також ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був укладений Договір іпотеки від 21 липня 2008 року, відповідно до якого в іпотеку банку було передано нерухоме майно: трикімнатна квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 58, 0 кв.м., житловою - 41,60 кв.м., яка належала іпотекодавцям на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 17 грудня 2003 року відділом приватизації державного житла Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації.

Відповідно до п. 2.1 Договору іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником зобов`язань основного договору іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами.

В зв`язку з неналежним невиконанням позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором станом на 24 грудня 2020 року утворилася заборгованість у розмірі 95 977, 29 доларів США,яка складається з:

- 3 721,44 долари США - прострочена заборгованість по кредиту;

- 80 966,71 долари США сума дострокового стягнення кредиту;

- 11 289,14 доларів США - відсотки.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акта планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Встановлено, що умови договору відповідач ОСОБА_1 не виконує, кредит не погашає, в зв`язку з чим утворилася заборгованість.

Відповідно до ч.1 ст. 575 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека, як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання зобов`язання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

01 жовтня 2020 року на адресу відповідачів, як позичальника та іпотекодавців, була направлена вимога про усунення порушення зобов`язань по Кредитному договору з вимогою погасити заборгованість перед банком та роз`яснено право банку звернути стягнення на предмет іпотеки (а.с. 42 - 47 т.1).

Відповідно до ст.ст. 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку ч. 1 ст. 33, ст. 39 Закону України «Про іпотеку».

За правилами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

За змістом ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки.

В п. 41 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз`яснено, що при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов`язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав.

Позивач просив звернути стягнення на частину існуючої заборгованості станом на 24 грудня 2020 року, а саме 42 920, 00 доларів США, що еквівалентно на момент звернення до суду вартості переданої в іпотеку квартири.

З наданого позивачем при зверненні до суду Висновку про вартість майна, виконаного оцінювачем ОСОБА_6 , ринкова вартість об`єкта оцінки, тобто предмета іпотеки, становить 1 188 500, 00 грн (42 920, 00 доларів США) (а.с. 29 т.1).

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло № 30803 від 17 грудня 2003 року квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної, спільної власності ОСОБА_5 та членам його сім`ї ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в рівних долях.

Встановлено, що 28 липня 2016 року ОСОБА_5 , батько відповідача ОСОБА_1 , помер, а ІНФОРМАЦІЯ_3 за його заявою була заведена спадкова справа після його смерті.

В цей же день дружина померлого ОСОБА_4 відмовилася від спадщини на користь відповідача ОСОБА_1

28 лютого 2017 року відповідачу ОСОБА_1 було видано Свідоцтово про право на спадщину за законом на частину спірної квартири.

ПАТ «Універсал Банк», як кредитор, був повідомлений про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 (а.с. 30 - 32; 63 - 102 т.2).

Встановлено також, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла іпотекодавець ОСОБА_4 , мати відповідача ОСОБА_1 .

Відповідно до інформації Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори від 22 липня 2022 року спадкова справа після її смерті не заводилася (а.с. 157 - 158 т. 2).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання, спеціального майнового права) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна навіть у випадку, якщо до відома набувача не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності (право господарського відання, спеціальне майнове право) на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права та несе всі його обов`язки за іпотечним договором в обсязі та на умовах, що існували до набуття такою особою права власності на предмет іпотеки.

Відповідач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем першої черги померлої ОСОБА_4 і на момент її смерті був зареєстрований та проживав разом з нею в спірній квартирі.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 є таким, що прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_4 в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відтак, вірним є висновок суду про те, що до відповідача ОСОБА_1 , як спадкоємця, перейшли обов`язки померлих спадкодавців ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , як іпотекодавців, за іпотечним договором у розмірі належних їм часток квартири.

Отже, власниками квартири, яка є предметом іпотеки, є ОСОБА_1 , якому належить частки квартири, та ОСОБА_2 , якому належить частка квартири.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів погоджується із наявністю підстав для задоволення позовних вимог щодо звернення стягнення на предмет іпотеки - квартири, яка належить іпотекодавцям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_1 перед Акціонерним товариством «Універсал Банк» за Кредитним договором № ВL6906 від 21 липня 2008 року в сумі 42 920, 00 долари США.

Доводи апелянта про те, що кредитором не було пред`явлено вимог до спадкодавців судом не приймаються.

За змістом ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Про смерть ОСОБА_7 та про смерть ОСОБА_4 позивачу стало відомо під час розгляду даної справи.

Матеріали справи містять докази звернення банку до нотаріуса з грошовими вимогами до спадкоємців (а.с. 30-32 т. 2).

Пункт 4.3, договору іпотеки містить вимогу щодо зобов`язання банку направити повідомлення, оформлене відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку» у випадку порушення іпотекодавцями та/або боржником зобов`язань за договором.

В матеріалах справи містяться докази направлення банком на адресу відповідачів як позичальника так і іпотекодавців вимоги про усунення порушень зобов`язань по Кредитному договору (а.с.42-47 т.1). Доводи скаржника про не направлення вимоги відповідачу не приймається. Скаржником не спростовано доказ, який міститься в матеріалах справи щодо направлення такого повідомлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Заява про уточнення позовних вимог від 08.02.2022 року містить зміну предмету позову в частині визнання ОСОБА_1 спадкоємцем ОСОБА_4 , однак вказане порушення не призвело до неправильного вирішення спору, оскільки у задоволенні таких вимог відмовлено.

Також твердження позивача про те, що позивачем не вказано дату початку порушення основного зобов`язання за кредитним договором судом відхиляється. До позовної заяви долучено розрахунок заборгованості, згідно якого вбачається, що період виникнення простроченої заборгованості з 01.04.2020 року по 30.04.2020 року. Вказані обставини зазначені позивачем у відповіді на відзив на позовну заяву.

Отже, період прострочення виконання зобов`язання почався в квітні 2020 року.

АТ «Універсал Банк» звернулось до суду із позовом в січня 2021 року, а отже без пропуску встановленого ЦПК України трирічного строку позовної давності.

Доводи апелянта про те, що суд не врахував, що у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки спростовується змістом судового рішення. За змістом резолютивної частини слідує, що судом вирішено звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 42920,00 Доларів США.

З розрахунку заборгованості вбачається, що сума 42920,00 доларів США є складовою частиною загальної суми дострокового стягнення кредиту у розмірі 80966,71 доларів США.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 18 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 13 жовтня 2023 року.

Суддя-доповідач

Судді