ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року м.Суми

Справа №587/1446/22

Номер провадження 22-ц/816/1104/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Філонової Ю. О.

з участю секретаря судового засідання Назарової О.М.,

за участю :

відповідача ОСОБА_1 та її представника адвоката Оніщенка Олега Вікторовича,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Оніщенка Олега Вікторовича,

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 18 травня 2023 року, у складі судді Гончаренко Л. М., ухвалене у м. Суми, повний текст якого складено 19 травня 2023 року,

в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей Сумської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини і встановлення порядку участі у вихованні дитини,

в с т а н о в и в :

22 вересня 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, свої вимоги мотивував тим, що з 16 липня 2018 року до 11 червня 2021 року він та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, мають спільного сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розірвання шлюбу проживає разом з матір`ю. Відповідач внаслідок неприязних відносин між ними, як колишнім подружжям, чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною, у зв`язку з чим він був змушений звернутися до Служби у справах дітей Сумської міської ради із заявою про визначення способу участі у вихованні малолітнього ОСОБА_3 та рішенням від 15 грудня 2021 року № 747 йому визначено спосіб участі у вихованні сина у формі систематичних побачень та спілкування з дитиною, а саме: І та ІІІ субота місяця з 09-00 год до 13-00 год; ІІ та IV неділя місяця з 11-00 год до 17-00 год; зустрічі проводити з урахуванням бажання дитини, стану здоров`я та інших обставин. Вказує, що з часу розірвання шлюбу та до березня 2022 року він регулярно та періодично бачився з дитиною, брав участь у вихованні сина, проводив з ним час, з 01 березня 2022 року відповідач вимкнула мобільний телефон, на зв`язок з ним не виходить, чим ухиляється від виконання зазначеного рішення та навмисно чинить перешкоди у спілкуванні батька з сином.

Із 01 квітня 2022 року він призваний до лав ЗСУ, його робочі та вихідні дні різняться, а також місце проживання дитини віддалене від його місця проживання, тому просить суд встановити побачення з сином саме протягом декількох діб поспіль щотижня з ночівлею у нього, а саме:

- зобов`язати ОСОБА_1 не чинити йому перешкод у спілкуванні і вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- встановити ОСОБА_2 графік побачень з сином у формі систематичних побачень щотижня сумарно протягом двох діб з ночівлею у батька та з урахуванням несення служби батька, зокрема, протягом його вихідних днів, за місцем проживання батька за адресою: АДРЕСА_1 , з правом відвідування громадських місць, в тому числі, але не виключно: парків, дитячих майданчиків, закладів харчування, дитячих розважальних закладів, торгівельних центрів, театрів, кінотеатрів, в тому числі в інших містах в межах України, без присутності матері дитини.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 18 травня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Встановлено ОСОБА_2 час для спілкування з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступним чином: у формі систематичних побачень щотижня сумарно протягом двох діб з урахуванням графіку несення служби батька, зокрема протягом його вихідних днів, за місцем проживання батька за адресою: АДРЕСА_1 , з правом відвідування громадських місць, в тому числі, але не виключно: парків, дитячих майданчиків, закладів харчування, дитячих розважальних закладів, торгівельних центрів, театрів, кінотеатрів на території міста Суми, без присутності матері дитини. Зустрічі проводити за умови завчасного попередження матері дитини ОСОБА_1 про намір спілкування з сином, з урахуванням бажання та стану здоров`я сина, інших обставин.

Роз`яснено сторонам, що після припинення служби ОСОБА_2 в Збройних Силах України або/та після припинення воєнного стану в Україні, останні мають право на звернення до суду із позовом (у разі необхідності) щодо зміни його участі у вихованні та спілкуванні з сином.

В решті позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Сумського районного суду Сумської області від 06 червня 2023 року заяву представника відповідача адвоката Оніщенка О.В. задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати за правничу допомогу в сумі 5000 грн (а.с. 187).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Оніщенко О.В., посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині встановлення ОСОБА_2 часу спілкування з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухваливши нове рішення, яким встановити батькові дитини ОСОБА_2 спосіб участі у вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у формі систематичних побачень та спілкування з дитиною, а саме: І та ІІІ суботи місяця з 09:00 год. до 13-00 год.; ІІ та IV неділі місяця з 11-00 год. до 17-00 год.; зустрічі проводити у присутності матері дитини, з урахуванням бажання та стану здоров`я дитини та інших обставин, що мають істотне значення. Також, вирішити питання розподілу судових витрат компенсувавши судовий збір та стягнути витрати на професійну правничу допомогу.

Вважає, що судом встановлено не зрозумілий та не чіткий для сторін (батька та матері дитини) порядок участі батька у вихованні дитини у формі без визначення конкретних днів та годин побачень, а лише із зазначенням, що загальна тривалість побачень не може перевищувати сумарно двох діб протягом тижня. Таке рішення суду не відповідає інтересам та потребам малолітньої дитини, може нанести їй шкоду, так як не враховує вік дитини та чітко встановлений розпорядок дня дитини: визначений час харчування, обіднього та нічного сну дитини, відвідування дитиною дошкільного навчального закладу, кружків, секцій. Доводить, що встановлений судом графік зустрічей створює сприятливі умови для зловживання з боку батька дитини, так як унеможливлює встановлення чіткого обліку часу (днів та годин) побачень, із рішення суду не зрозуміло чи дозволяється цим графіком ночівля дитини у батька.

Зазначає, що суду не було надано графік несення служби позивачем, тому суд не мав можливості об`єктивно та достовірно встановити тривалість та періоди його зайнятості, не враховано режим роботи матері дитини, яка працює вчителем і через щоденну зайнятість у закладі освіти не може передавати дитину для побачень з батьком у будь-який день тижня без визначення часу побачень. Вказує, що служба позивача в ЗСУ не може визначатися судом як пріоритет інтересів батька над інтересами дитини.

Категорично не погоджується з рішенням суду про встановлення побачень позивача з сином без присутності матері, оскільки шлюб між сторонами розірвано ще до досягнення дитиною двох років, син постійно проживає з матір`ю, тому проведення зустрічей з батьком, з яким у сина відсутній психоемоційний зв`язок, без присутності матері може негативно вплинути на психоемоційний стан дитини. Із врахуванням віку дитини, присутність матері під час перебування дитини у незвичному середовищі, позитивно сприятиме процесу звикання дитини до нового оточення, а необізнаність батька з раціоном харчування дитини, хворобами та методами їх лікування, може мати негативні наслідки.

Суд безпідставно не взяв до уваги встановлений рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради № 747 від 15 грудня 2021 року та запропонований висновком управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради № 363/27.1-26 від 28 лютого 2023 року спосіб участі батька у вихованні дитини, який є найбільш сприятливим для дитини, враховує її розпорядок дня, спосіб життя та інші інтереси дитини, при цьому дні, години систематичних побачень погоджувалися органом опіки та піклування із батьком дитини, який вважав їх прийнятними та сприятливими для себе.

В іншій частині рішення суду не оскаржується, тому на підставі ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Оніщенка О.В., який підтримав скаргу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що з 16 липня 2018 року по 11 червня 2021 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6, 9).

На підставі судового наказу № 591/3181/21, виданого Зарічним районним судом м. Суми 17 травня 2021 року, з позивача ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь відповідача ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 13 травня 2021 року (а.с. 45).

Згідно з довідкою Краснопільського відділу державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області від 05 вересня 2022 року за № 5885, станом на 05 вересня 2022 року заборгованість зі сплати аліментів відсутня (а.с. 13).

Сторонами не заперечувалося в судовому засіданні, що малолітній ОСОБА_3 , проживає разом з матір`ю і за відомостями ЦНАП у м. Суми Сумської міської ради, значаться зареєстрованими в АДРЕСА_2 (а.с. 42, 43).

Відповідач ОСОБА_1 працює в КУ Сумська ЗОШ І-ІІ ступенів № 6, м. Суми, на посаді вчителя біології, основ здоров`я з 02 вересня 2013 року по теперішній час (а.с. 48).

Згідно з довідкою від 12 жовтня 2022 року ОСОБА_3 є вихованцем Закладу дошкільної освіти (ясла-садок) «Казка» Сумської МР (а.с. 56).

Відповідно до довідки третього відділу Сумського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № 125/42 від 01 квітня 2022 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 01 квітня 2022 року був призваний до лав Збройних Сил України (а.с. 8).

На підставі звернення позивача ОСОБА_2 , рішенням виконкому Сумської міської ради від 15 грудня 2021 року № 747 визначено його спосіб участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у формі систематичних побачень та спілкування з дитиною, а саме: І та ІІІ субота місяця з 09-00 год до 13-00 год; ІІ та IV неділя місяця з 11-00 год до 17-00 год. Зустрічі проводити з урахуванням бажання дитини, стану здоров`я дитини та інших обставин, що мають істотне значення (а.с. 7).

28 лютого 2023 року Управлінням «Служба у справах дітей» Сумської міської ради надано висновок щодо визначення способу участі ОСОБА_2 у вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, що рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 15 грудня 2021 року № 747 було виважене та прийняте з урахуванням інтересів малолітнього ОСОБА_3 , тому доцільно визначити такий же спосіб участі батька у вихованні дитини, а саме: І та ІІІ суботи місяця з 09-00 год. до 13-00 год.; ІІ та IV неділі місяця з 11-00 год. до 17-00 год.; зустрічі проводити з урахуванням бажання та стану здоров`я дитини та інших обставин, що мають істотне значення (а.с. 129-130).

Рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 мотивоване тим, що враховуючи обставини справи, неприязні відносини між колишнім подружжям, службу позивача в лавах Збройних сил України та пов`язані з цим особливості несення служби у будь-які дні тижня і у вихідні та святкові дні, малолітній вік дитини, відсутність обставин, що обумовлювали його побачення з сином у присутності інших осіб, реалізація прав позивача на спілкування з сином, участь у його вихованні можлива шляхом його систематичних побачень з дитиною щотижня сумарно протягом двох діб з урахуванням графіку несення служби батька, зокрема протягом його вихідних днів, за місцем проживання батька за адресою: АДРЕСА_1 з правом відвідування громадських місць, в тому числі, але не виключно: парків, дитячих майданчиків, закладів харчування, дитячих розважальних закладів, торгівельних центрів, театрів, кінотеатрів на території міста Суми, без присутності матері дитини.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції узгоджується з вимогами закону і відповідає встановленим обставинам.

Так, статтею 141 СК України та ч. 3 ст. 11 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Згідно з ч. ч. 2, 8, 9 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно із ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Статтею ст. 153 СК України визначено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно з ч. ч. 2 та 3 ст. 157 СК України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Згідно з ст.ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Положеннями Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Таким чином, міжнародними та національними нормами законодавства України закріплено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Також передбачено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. У іншого з батьків виникає зустрічний обов`язок не чинити цьому перешкоди.

При вирішенні спору щодо участі у вихованні та визначенні порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, суд має виходити, передусім, з інтересів дитини з урахуванням конкретних обставин справи. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом лише в інтересах дитини.

За встановлених обставин, задовольняючи вимогу про встановлення порядку участі батька у вихованні дитини, місцевий суд дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_2 має право на спілкування з сином і учать у його вихованні, за відсутності обставин або доказів, які б унеможливлювали право батька на спілкування із малолітнім сином, чи обставин, які б свідчили, що спілкування батька з дитиною буде перешкоджати нормальному розвитку дитини та обумовлювало його побачення з дитиною у присутності інших осіб, врахувавши, що позивач є військовослужбовцем і за режимом несення служби залучається до роботи у будь-які дні тижня, вихідні та святкові дні, тому з метою створення умов для спілкування обох батьків з дитиною, виходячи при цьому з найважливіших інтересів дитини, встановлення часу побачень позивача із сином у формі систематичних побачень щотижня сумарно протягом двох діб з урахуванням графіку несення служби батька, зокрема протягом його вихідних днів, за місцем проживання батька без присутності матері дитини є обґрунтованим, таким, що сприятиме забезпеченню рівності прав та обов`язків батьків у вихованні дитини.

Колегії суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що запропонований позивачем порядок його спілкування з сином відповідатиме найважливішим інтересам дитини, враховує вік дитини, відносини, які склалися між батьками дитини.

Сам факт емоційно напружених відносин між колишнім подружжям та особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати інтереси дитини та її право на спілкування з кожним із батьків.

У такій категорії справ узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, тому посилання в апеляційній скарзі на ухвалення рішення без надання оцінки графіку несення служби позивачем, невстановлення тривалості та періодів його зайнятості не може бути підставою для скасування ухваленого судом рішення, виходячи з індивідуальних обставин цієї конкретної справи.

Відповідно до ч. ч. 4-6 ст. 19 СК України при розгляді судом справ даної категорії обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який повинен подати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, батьків, інших осіб, які бажають брати учать у вихованні дитини, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з таким висновком, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Процедура вирішення цього питання визначена Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24 вересня 2008 року з наступними змінами, за п. 73 цього Порядку працівник служби у справах дітей проводить бесіду з батьками, у разі можливості з іншими родичами дитини, а також звертається до соціального закладу та/або фахівця із соціальної роботи щодо забезпечення проведення оцінки потреб батьків з метою встановлення здатності матері, батька виконувати обов`язки щодо виховання дитини та догляду за нею. До уваги беруться ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров`я дитини, факти вчинення домашнього насильства стосовно дитини або за її присутності та інші вагомі обставини. Після з`ясування обставин, що призвели до виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини, служба у справах дітей складає висновок. Участь у вихованні дитини та у разі потреби порядок побачення з дитиною того з батьків, який проживає окремо від неї, встановлюються рішенням районної держадміністрації з урахуванням висновку служби у справах дітей.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не має для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Колегія суддів вважає, що не заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі на висновок управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради № 363/27.1-26 від 28 лютого 2023 року щодо визначення способу участі ОСОБА_2 у вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки цей висновок зроблено без достатнього обгрунтування, він має формальний характер і лише дублює положення рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 15 грудня 2021 року № 747, ґрунтується виключно на поясненнях батьків дитини, кожен з яких є заінтересованим у підтриманні своєї позиції щодо порядку участі батька у вихованні дитини.

Всупереч вимогам Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМ України № 866 від 24 вересня 2008 року, при складенні цього висновку не взята до уваги особиста прихильність дитини до кожного з батьків, індивідуальні особливості малолітньої дитини, не враховано факт перебування позивача на службі в Збройних силах України.

Вказаний висновок не підтверджує, що рекомендований органом опіки та піклування спосіб участі відповідача у спілкуванні з дитиною та її вихованні, відповідає найважливішим інтересам дитини.

Підтримання управлінням «Служба у справах дітей» Сумської міської ради позиції відповідача щодо участі позивача у спілкуванні з сином та його вихованні, не є достатньою підставою для скасування рішення суду та продовження спілкування батька з сином у рекомендований виконкомом спосіб.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно взяв до уваги, що на даний час запропонований позивачем спосіб участі у вихованні та спілкуванні із сином відповідатиме інтересам малолітнього сина сторін, дозволятиме підтримувати психологічний контакт дитини з батьком, в силу його зайнятості на службі участь у вихованні сина у вказаний у рішенні спосіб є об`єктивно обґрунтованою.

Відповідачем не надано доказів, що під час перебування сина сторін у батька, позивач не зможе забезпечити дотримання режиму дня дитини та відвідування ним дошкільного навчального закладу та гуртків.

Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини, практика якого відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і ч. 4 ст. 10 ЦПК України застосовується судами України як джерело права.

Так, у рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява

№ 31111/04, ЄСПЛ зазначав, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага та, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Враховуючи викладене, посилання і доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в якості підстав для скасування ухваленого судом рішення під час апеляційного провадження.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Оніщенка Олега Вікторовича залишити без задоволення, а рішення Сумського районного суду Сумської області від 18 травня 2023 року в оскаржуваній частині без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складене 3 жовтня 2023 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

Ю. О. Філонова