Справа № 464/2496/23
пр.№ 2-с/464/220/23
УХВАЛА

06.10.2023 м. Львів

Суддя Сихівського районного суду м. Львова Сабара Л.В., розглянувши заяву боржника ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 25.04.2023 у справі №464/2496/23 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги,

встановила:

25.04.2023 Сихівським районним судом м. Львова видано судовий наказ №464/2496/23 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Львівгаз збут» 5 671,54 грн. заборгованості за спожитий природний газ, 298,62 грн. інфляційних втрат, 60,69 грн. 3% річних та 268,40 грн. судового збору.

04.10.2023 боржник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про скасування вищевказаного судового наказу. Так, копію оскаржуваного судового наказу отримала лише 13.09.2023 під час ознайомлення з матеріалами справи у суді, у зв`язку із чим просить суд поновити строк на звернення до суду з відповідною заявою. Покликаючись на необґрунтованість вимог стягувача зазначає, що заборгованість за спожитий природній газ виникла за адресою: АДРЕСА_1 , однак з 27.06.2018 вона не є власником даного житла, та, хоч і зареєстрована за вказаною адресою, там не проживає та фактично не використовує житлово-комунальні послуги. Категорично заперечує порядок нарахування заборгованості, в тому числі інфляційних втрат та 3% річних, які містяться наданих суду розрахунках. Крім того, наголошує, що з доводів заяви вбачається наявність спору про право, що унеможливлює прийняття рішення в порядку наказного провадження. Враховуючи наведене, вважає, що відсутні правові підстави для стягнення з неї вищевказаної заборгованості, а тому просить суд скасувати судовий наказ.

Разом з тим зазначає, що 05.09.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Сокіл В.І. відкрито виконавче провадження №72694763 з примусового виконання оскаржуваного судового наказу, а також останній прийнято рішення про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди, про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження, про арешт коштів боржника, про арешт майна боржника, про зняття арешту з коштів. Отже, внаслідок неправомірних дій стягувача, приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження, в межах якого накладено арешт на усі її банківські рахунки, на які, зокрема, вона отримує соціальні виплати для малолітніх дітей, а також на її майно, що вважає безпідставним, а тому просить суд в порядку ст. 444 ЦПК України вирішити питання про поворот виконання судового наказу та скасувати постанови приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Сокіл В.І.

Крім того, просить суд стягнути з стягувача на її користь судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 134,20 грн. та 4 000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Дослідивши матеріали заяви про скасування судового наказу та матеріали цивільної справи № 464/2496/23, приходжу до наступних висновків.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, відтак відповідна заява боржника є підставою для скасування судового наказу.

Згідно із ч. 2 ст. 171 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Як вбачається з матеріалів справи №464/2496/23, боржник отримала копію оскаржуваного судового наказу 13.09.2023, що підтверджується відповідною розпискою на заяві про ознайомлення з матеріалами справи (вх. №18304/23 від 12.09.2023), відтак, приходжу до висновку, що боржнику слід поновити строк на подання заяви про скасування судового наказу, оскільки такий пропущений з поважних причин.

Перевіривши доводи заяви, оглянувши та проаналізувавши матеріали справи, враховуючи відсутність підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, а також те, що доводи стягувача, викладені в заяві про видачу судового наказу, потребують додаткового дослідження, вважаю, що судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за житлово-комунальні послуги підлягає скасуванню.

Одночасно, частиною 3 ст. 171 ЦПК України визначено, що в ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Заявляючи вимогу про поворот виконання судового наказу, заявником долучено до заяви копії постанов про відкриття виконавчого провадження, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди, про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження, про арешт коштів боржника, про арешт майна боржника, про зняття арешту з коштів.

Разом з тим, зі змісту заяви про скасування судового наказу та доданих до неї документів вбачається, що оскаржуваний судовий наказ перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Сокіл В.І., при цьому до заяви не долучено жодних доказів, які підтверджують те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або державним або приватним виконавцем вилучено майно.

Беручи до уваги викладене, за відсутності доказів на виконання вимог ст. 444 ЦПК України, така вимога задоволенню не підлягає.

Одночасно, щодо вимоги про скасування постанов приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Сокіл В.І., прийняті в межах виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу №464/2496/23 від 25.04.2023, вважаю за доцільне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З огляду на положення ст. 3 Закону примусовому виконанню підлягає рішення на підставі такого виконавчого документу як судовий наказ.

З вказаного слідує, що 05.09.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Сокіл В.І. відкрито виконавче провадження №72694763 на підставі судового наказу №464/2496/23, виданого 25.04.2023 Сихівським районним судом м. Львова, що є виконавчим документом. Також, приватним виконавцем приймалися рішення в межах вказаного виконавчого провадження, передбачені Законом.

Одночасно, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи те, що суд прийшов до переконання про скасування судового наказу №464/2496/23, виданого 25.04.2023 Сихівським районним судом м. Львова, на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Сокіл В.І. відкрито виконавче провадження №72694763, а отже вказане може бути підставою для закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 40 Закону у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, враховую наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 170 ЦПК України, п. п. 4-2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подачу до суду заяви про скасування судового наказу сплачується судовий збір.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Згідно вказаної норми суд вважає за можливе застосування у даному випадку аналогії ст.141 ЦПК України.

Тому, сплачений судовий збір, у випадку ухвалення судового рішення на користь особи, яка звертається із відповідною заявою, має наслідком або його повернення або стягнення з протилежної сторони у відповідній частині задоволення вимог.

Як вбачається з матеріалів заяви, боржник ОСОБА_1 при зверненні до суду з заявою про скасування судового наказу сплатила судовий збір у розмірі 134,20 грн., що підтверджується квитанцією 0.0..1 від 28.09.2023, та, враховуючи те, що суд при йшов до переконання про скасування судового наказу, беручи до уваги положення ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 134,20 грн. слід покласти на стягувача ТОВ «Львівгаз збут».

Одночасно, відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано договір про надання правової допомоги №Т-6/3-23 від 06.09.2023, укладений між старшим партнером Охмаком М.В. та Палигою О.Б., додаткову угоду №1 від 27.09.2023 до договору про надання правової допомоги №Т-6/3-23 від 06.09.2023, акт наданих послуг до договору про надання правової допомоги №Т-6/3-23 від 06.09.2023 та додаткової угоди №1 від 27.09.2023 до цього договору, а також ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВС №1231828, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Охмаком М.В.

Разом з тим, відповідно принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з реальності та розумності розміру таких.

Разом з тим, враховуючи те, що розгляд заяви про скасування судового наказу проводиться без судового засідання і повідомлення стягувача і боржника (заявника), з матеріалів заяви відсутні докази щодо витребування адвокатом доказів в порядку звернення з адвокатськими запитами, беручи до уваги категорію справи, не а тому, з приходжу до висновку про необхідність зменшення розміру витрат на правову допомогу до 1 000,00 грн., оскільки такий розмір витрат на оплату послуг адвоката відповідатиме критеріям, закріпленим ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 133, 141, 170, 171, 258-261, 444 ЦПК України, суддя,

постановила:

поновити строк для подання заяви про скасування судового наказу.

Заяву задовольнити частково.

Судовий наказ Сихівського районного суду м. Львова від 25.04.2023 у справі №464/2496/23 (пр. №2-н/464/882/23) про стягнення ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» 5 671,54 грн. заборгованості за спожитий природний газ, 298,62 грн. інфляційних втрат, 60,69 грн. 3% річних та 268,40 грн. судового збору скасувати.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 134 (сто тридцять чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» право звернутися з вказаними у заяві про видачу судового наказу вимогами в порядку спрощеного позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення з заявою про поворот виконання судового наказу в порядку, визначеному ст. 444 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 06 жовтня 2023 року.

Суддя Сабара Л.В.