Справа № 638/5589/17
Провадження № 4-с/638/85/23
УХВАЛА

Іменем України

27 жовтня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Агапов Р.О.,

секретаря судового засідання Павлова Д.О.,

скаржника: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова скаргу ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова зі скаргою про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, в якій просила:

-визнати протиправними дії та рішення відповідальних осіб та старшого державного виконавця Шевченківського відділу ДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Козловської Вікторії Вікторівни з питання не повернення стягувачу в особі КП «Харківські теплові мережі» виконавчого документа на виконання приписів ч.4 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження»;

-визнати протиправною та скасувати постанову «Про відкриття виконавчого провадження» №72418672 від 03.08.2023, винесену старшим державним виконавцем Шевченківського відділу ДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Козловською Вікторією Вікторівною за виконавчим листом №638/5589/17 від 05.05.2020;

-визнати виконавчий лист №638/5589/17 від 05.05.2020 таким, що підлягає поверненню заявнику (стягувачу) в особі КП «Харківські теплові мережі»;

-зобов`язати старшого державного виконавця Шевченківського відділу ДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Козловську Вікторію Вікторівну винести постанову про повернення стягувачу в особі КП «Харківські теплові мережі» виконавчого листа №638/5589/17 від 05.05.2020 та закінчення виконавчого провадження №72418672 від 03.08.2023.

В обґрунтування скарги зазначено, що заява КП «Харківські теплові мережі» про відкриття виконавчого провадження не відповідає нормам Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Мінюсту України №512/5 від 02.04.2012 року (в редакції Наказу №2832/5 від 29.09.2016 року), Правилам ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затвердженим Наказом Мінюсту України №1829/5 від 07.06.2017 та прийнята відповідальними особами Шевченківського відділу ДВС без належного дослідження її змісту та оцінки повноважень особи, яка підписала та подала заяву.

Скаржник вказує, що в заяві юридичної особи КП «Харківські теплові мережі», на підставі якої відкрито ВП №72418672 від 03.08.2023 року:

- невірно зазначено тип виконавчого документа, який подається до виконання (замість виконавчого листа зазначений судовий наказ);

- не зазначено повне найменування юридичної особи, місцезнаходження, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, номери зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти, а також прізвище, ім`я та по батькові представника стягувача;

- відсутні дані ОСОБА_1 , як боржника;

- не зазначено дати її підписання.

- документально не підтвердженні повноваження особи, яка подала заяву на підписання та подачу заяви до органу виконавчої служби від імені юридичної особи.

Так, в заяві вказано, що вона подається представником Комунального підприємства «Харківські теплові мережі». Скаржник вважає, що у цьому випадку до заяви мала бути додана відповідна довіреність від юридичної особи на підтвердження повноважень представника на підписання та подачу заяви. Разом з тим, така довіреність не зазначена в переліку документів, які додаються до заяви, така довіреність не міститься в матеріалах ВП №72418672 від 03.08.2023 року.

Додану представником КП «Харківські теплові мережі» до заяви про відкриття виконавчого провадження копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань заявник вважає неналежним доказом на підтвердження відповідних повноважень Пономарьової Н.В., оскільки вказана копія не засвідчена належним чином.

Також скаржник вважає, що зазначення в заяві ОСОБА_2 як представника позивача вже само по собі виключає самопредставництво юридичної особи.

Додатково скаржник зазначає, що виконавчий лист пред`явлений до виконання поза межами строків визначених ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження», а постанова про відкриття виконавчого провадження припису ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» не була надіслана стягувачу.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.08.2023 прийнято скаргу до розгляду та призначено судове засідання. Одночасно витребувано від державного виконавця належним чином засвідчену копію матеріалів виконавчого провадження.

16.10.2023 від державного виконавця надійшли копія матеріалів виконавчого провадження та відзив на скаргу.

19.10.2023 у судовому засіданні ОСОБА_1 подано заяву про залишення відзиву державного виконавця без розгляду.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.10.2023 заяву ОСОБА_1 про залишення відзиву державного виконавця без розгляду задоволено. Відзив державного виконавця повернуто без розгляду.

У судовому засіданні 27.10.2023 ОСОБА_1 скаргу підтримала та просила задовольнити.

Представник ДВС в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

В судовому засіданні 19.10.2023 оголошувалась перерва до 27.10.2023.

Розглянувши матеріали скарги, заслухавши заявника у відкритому судовому засіданні, суд дійшов наступних висновків.

Так, згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Положеннями ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Так, ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог ст. 2 цього ж Закону, виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно з ч.5 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення . Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Положеннями ч.ч.1, 3, 4 ст.16 Закону № 1404-VIII передбачено, що сторони можуть реалізувати свої права і обов`язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників. Особиста участь фізичної особи у виконавчому провадженні не позбавляє її права мати представника, крім випадку, коли боржник згідно з рішенням зобов`язаний вчинити певні дії особисто.

Представництво юридичних осіб у виконавчому провадженні здійснюється їх керівниками чи органами, посадовими особами, які діють у межах повноважень, наданих їм законом чи установчими документами юридичної особи, або через представників юридичної особи.

Представником юридичної особи у виконавчому провадженні може бути особа, яка відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань має право вчиняти дії від імені такої юридичної особи без довіреності. Повноваження представника юридичної особи у виконавчому провадженні можуть бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до закону. Представник може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти така особа. Дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи у виконавчому провадженні можуть міститися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань або у виданій довіреності.

Як вбачається з матеріалів справи, КП «Харківські теплові мережі» звернулось до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного межрегіонального управління міністерства юстиції заявою про прийняття на виконання наказу, підписаною ОСОБА_3 .

До заяви доданий виконавчий лист про стягнення солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь КП «Харківські теплові мережі» інфляційних втрат в розмірі 4 252,79грн. та 3% річних в розмірі 635,61грн.

Також до заяви додана виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в якому визначені повноваження Пономарьової Наталії Володимирівни, а саме: вчиняти дії від імені КП «Харківські теплові мережі», у тому числі підписувати договори тощо (само представництво з усіма правами, наданими учасникам справи відповідно до законів з правом підписання документів, засвідчення копій без права підписання договорів, мирової угоди).

Суд зазначає, що в розумінні приписів ст.16 Закону № 1404-VIII вказана виписка є належним доказом на підтвердження повноважень особи, яка звернулась до виконавчої служби заявою про відкриття виконавчого провадження, а саме - ОСОБА_5 .

Аргументи скаржника відносно не засвідчення належним чином виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, судом до уваги не приймається з огляду на наступне.

Згідно ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - витяг) - документ у паперовій або електронній формі, що сформований програмним забезпеченням Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за зазначеним заявником критерієм пошуку та містить відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, які є актуальними на дату та час формування витягу або на дату та час, визначені у запиті, або інформацію про відсутність таких відомостей у цьому реєстрі.

Згідно п.3 розділу І Наказу 05.05.2023 № 1692/5 Про затвердження Порядку надання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості з Єдиного державного реєстру надаються у паперовій або електронній формі (крім випадків, передбачених абзацом другим цього пункту), що мають однакову юридичну силу, за допомогою програмного забезпечення та містять обов`язкове посилання на Єдиний державний реєстр.

Як визначено п.1 розділу III вказаного Наказу відомості з Єдиного державного реєстру в електронній формі через портал електронних сервісів або через Портал Дія, а також з використанням сервісної послуги у формі прикладного програмного інтерфейсу Єдиного державного реєстру на підставі договору, укладеного з технічним адміністратором цього реєстру, надаються заявнику, ідентифікованому з використанням засобів електронної ідентифікації із середнім або високим рівнем довіри.

Пунктом 2 розділу III Наказу встановлено, що відомості з Єдиного державного реєстру надаються за допомогою програмного забезпечення цього реєстру шляхом зазначення заявником параметрів пошуку, завантаження сформованих програмним забезпеченням Єдиного державного реєстру відомостей з цього реєстру в електронній формі для їх подальшого використання, у тому числі друку.

Таким чином, витяг, що був отриманий за допомогою програмних засобів через портал електронних сервісів з подальшим його друком не копією витягу, а його оригіналом. Паперова форма (видрукуваний витяг з порталу електронних сервісів) має однакову юридичну силу з його електронною формою.

Аргументи скаржника відносно наявності недоліків самої заяви, якою представник товариства звернувся до виконавчої служби, судом до уваги не приймається з огляду на наступне.

Відповідно до ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю;

11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку;

12) відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди.

Суд зазначає, що наявність недоліків у заяві про відкриття виконавчого провадження зокрема, зазначення у заяві про відкриття виконавчого провадження типу виконавчого документа судового наказу замість виконавчого листа, не зазначення повного найменування юридичної особи, відсутності даних про боржника, до законом переліку підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження не входить. Помилка стягувача у визначенні типу виконавчого документа не спростовує висновків суду щодо відсутності підстав у державного виконавця для відмови у відкритті провадження.

Щодо пропущення стягувачем строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, визначеного ст.12 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 ст.12 «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Разом з тим, відповідно до пункту 10-2 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 4 Закону №1404-VIII "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та діяв на момент пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова у справі №638/5589/17 набрало законної сили 17.10.2019.

Враховуючи дату набрання законної сили рішення, останнім днем пред`явлення виконавчого документа до виконання у вказаній справі є 17.10.2022.

З матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист представником стягувача був пред`явлений до виконання 02.08.2023, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції, наявний на копії заяви стягувача.

Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом України «Про виконавче провадження», як спеціальним нормативно-правовим актом, у даному випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.

Таким чином, станом на 02.08.2023 року строк пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі №638/5589/17 є таким, що не сплинув. Питання переривання строку пред`явлення до виконання виконавчого листа врегульовано пунктом 10-2 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до внесених змін від 15.03.2022 року, що вступили в силу 26.03.2022 року та розповсюджуються на дані правовідносини.

Щодо вимоги скаржника про зобов`язання старшого державного виконавця Шевченківського відділу ДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Козловську Вікторію Вікторівну винести постанову про повернення стягувачу в особі КП «ХТМ» виконавчого листа №638/5589/17 від 05.05.2020 та закінчення виконавчого провадження №72418672 від 03.08.2023.

Відповідно до частини 2 статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

При цьому, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 7 Постанови від 26 грудня 2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» суд не вправі зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою ДВС.

Аналогічні роз`яснення надані Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 18 постанови № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», згідно якого, виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав. При цьому суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

З огляду на викладене, суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу. Таким чином, суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, зокрема, постановити ухвалу про зобов`язання державного виконавця винести постанову про повернення стягувачу виконавчого листа.

Враховуючи викладене, скарга є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 260 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складений 30.10.2023

Суддя Р.О. Агапов