печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року Печерський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Литвинової І. В.,

при секретарі судових засідань Процко М. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про витребування доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до Печерської районної в м. Києві державної адміністрації як органу опіки та піклування, Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування розпорядження щодо встановлення способу участі батька у вихованні дитини,

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2023 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої визначено суддю у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення та ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), та передано 01 вересня 2023 року, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

05 вересня 2023 року ухвалою судді відкрито провадження у справі для розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання /а. с. 51-52/.

28 вересня 2023 рок ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання сторони відповідача про відвід головуючого судді від розгляду справи /а. с. 86-88/.

У судовому засіданні 25 жовтня 2023 року представник позивача ОСОБА_2 подала суду клопотання про витребування у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію про перетинання державного кордону у період з 24 лютого 2022 року по 18 травня 2023 року відповідачем ОСОБА_3 . В обґрунтування вказаного клопотання зазначила, що стверджує про те, що відповідач після початку російської збройної агресії проти України, виїхав з України в березні 2022 року та повернувся лише в кінці листопада 2022 року, після чого у період з січня 2023 року по травень 2023 року знову був відсутній в Україні. Для документального підтвердження вказаних обставин, належними доказами, представник позивача звернувся до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, з відповідним адвокатським запитом, оскільки саме на Державну прикордонну службу України покладається здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів, а також виявлення і припинення випадків незаконного їх переміщення (ст. 2 Закону України «Про Державну прикордонну службу України»).

Однак листом Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 26 травня 2023 року № 91-24807/18/23-вих, було відмовлено в отриманні інформації щодо перетинання державного кордону України громадянином ОСОБА_3 , з посиланням на п. 13 Положення про базу даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, виїхали на тимчасово окуповану території України або виїхали з такої території», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 вересня 2022 року № 614, Закону України «Про інформацію» та Закону України «Про захист персональних даних» та роз`яснено, що без згоди особи така інформація може бути надана, на виконання відповідного судового рішення.

Також, аргументуючи доцільність отримання інформації про перетин кордону відповідачем, представник позивача вказала, що такі відомості мають проілюструвати реальну фізичну можливість, а можливо і бажання батька знаходитись біля дитини, починаючи з липня 2022 року і до моменту подачі останнім заяви до органу опіки та піклування від 19 травня 2023 року, позивач ніколи не заперечувала та не заперечує те, що батько має брати участь у вихованні дитини, у тому числі у вигляді побачень, однак на думку позивача, з урахуванням віку та потреб дитини, такі побачення мають відбуватися в присутності матері, та не з такою частотою, як було визначено вказаним вище оскаржуваним розпорядженням органу опіки та піклування. Відповідач же під час розгляду його заяв органом опіки та піклування весь час наголошував на тому, що позивач обмежує його в такому спілкуванні.

Представник позивача підтримала своє клопотання і просила задовольнити.

Представник відповідача не висловила однозначної думки, поклалася у вирішенні питання на розсуд суду.

Суд, заслухавши представника позивача та представника відповідача, вивчивши клопотання про витребування доказів, дослідивши матеріали справи у межах ініційованого питання, та оцінивши у сукупності, приходить до наступних висновків.

За змістом частин третьої, четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування тобто обставин, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а власне докази повинні відповідати вимогам належності, допустимості, достатності та достовірності, у разі неможливості самостійно надати докази, учасник справи вправі подати клопотання про витребування таких доказів судом.

Пунктами 2 та 3 частини першої ст. 43 ЦПК України учасникам справи надано право, між іншим, подавати докази, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду. При цьому пунктом 2 частини другої цієї ж статті Кодексу на учасників справи покладено обов`язок сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

За введення суду в оману щодо фактичних обставин справи винні особи несуть відповідальність, встановлену законом (частина четверта ст. 43 ЦПК України).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виходячи зі змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право кожного на захист жодним чином не допускає обмеження держави у виборі правових засобів і їх реалізації в ході розгляду його справи, оскільки у своїх доводах Суд виходить з теорії «рівності зброї», тобто зрівнювання сторін не за кількісними ознаками наданих повноважень, а за процесуальним статусом в ході усього процесу, в тому числі і в суді (постанова у справі «Рожков проти РФ» від 31 жовтня 2013 року). Сам принцип «рівності зброї» передбачає, що кожній зі сторін повинна бути надана розумна можливість представляти свою правову позицію, включаючи свої докази таким чином, щоб вона не була поставлена в значно менш вигідне становище, ніж інша сторона.

Так, з метою повного та всебічного розгляду справи, суд приходить до висновку про вмотивованість клопотання про витребування доказів у Державної прикордонної служби України про інформацію про перетин кордону України ОСОБА_3 має відношення до предмета доказування у справі, а отже є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1-19, 43, 49, 81, 83, 84, 261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про витребування доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до Печерської районної в м. Києві державної адміністрації як органу опіки та піклування, Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування розпорядження щодо встановлення способу участі батька у вихованні дитини задовольнити.

Витребувати з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію щодо перетинання державного кордону України у період з 24 лютого 2022 року по 18 травня 2023 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Зобов`язати Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (вул. Володимирська, буд. 26, м. Київ, 01601) надати витребувану інформацію протягом двадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали суду.

Роз`яснити уповноваженому на надання інформації працівникові Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, що відповідно до вимог статті 84 ЦПК України, особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя І. В. Литвинова