Справа № 175/4624/23
Провадження № 2-з/192/13/23
Ухвала

12 жовтня 2023 року

Суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області судді Ковальчук Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер Олександра Михайлівна, про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним,

встановила:

28 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області з вказаною позовною заявою, просить:

визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , між гр. ОСОБА_2 , який діяв на підставі довіреності, посвідченої 03 березня 2022 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер О.М. за реєстровим № 373, від імені гр. ОСОБА_3 та на підставі довіреності, посвідченої 04 лютого 2022 року приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Голуб О.Є. за реєстровим № 122, від імені гр. ОСОБА_4 , з однієї сторони, та гр. ОСОБА_1 , з другої сторони, за попереднім договором від 12 квітня 2022 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер О.М. за реєстровим № 474;

визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , на підставі попереднього договору купівлі-продажу від 12 квітня 2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер О.М. за реєстровим № 474.

29 серпня 2023 року ОСОБА_1 подала до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області заяву про вжиття заходів забезпечення позову, у якій просить накласти заборону на вчинення ОСОБА_3 і ОСОБА_4 чи будь-якими особами, які будуть діяти від їх імені, будь-яких реєстраційних дій з приводу відчуження, зміни власника, передачі в заставу, іпотеку майнових прав на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 50), яке на підставі попереднього договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного між гр. ОСОБА_2 , який діяв на підставі довіреності, посвідченої 03 березня 2022 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер О.М. за реєстровим № 373, від імені гр. ОСОБА_3 , та на підставі довіреності, посвідченої 04 лютого 2022 року приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Голуб О.Є. за реєстровим № 122, від імені гр. ОСОБА_4 , з однієї сторони, та гр. ОСОБА_1 , з другої сторони, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер О.М. за реєстровим № 474, було передане ОСОБА_1 для проживання, а також накласти заборону реєстрації місця проживання будь-яких осіб за сказаною адресою до виконання рішення суду.

05 вересня 2023 року ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області постановлено цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кеутельгіссер Олександра Михайлівна про визнання договору не посвідченого нотаріально, дійсним разом з заявою про забезпечення позову - направити за підсудністю до Солонянського районного суду Дніпропетровської області - для розгляду по суті.

Справа надійшла до Солонянського районного суду Дніпропетровської області 10 жовтня 2023 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, ОСОБА_1 посилається на те, що на підставі попереднього договору купівлі-продажу домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 50) від 12 квітня 2022 року, укладеного між гр. ОСОБА_2 , який діяв на підставі довіреності, посвідченої 03 березня 2022 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Койтельгіссер О.М. за реєстровим № 373 від імені гр. ОСОБА_5 , та на підставі довіреності, посвідченої 04 лютого 2022 року приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Голуб О.Є. за реєстровим № 122, від імені гр. ОСОБА_4 , з однієї сторони та р. ОСОБА_1 , з другої сторони, посідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер О.М. за реєстровим № 474, житловий будинок за вказаною адресою був переданий ОСОБА_1 для проживання.

Позивач посилається на те, що у зв`язку з тим, що відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 до теперішнього часу не уклали основний договір купівлі-продажу вказаного домоволодіння, за яке позивачем були передані, а відповідачем - 2 отримані гроші, про що була власноручно складена відповідна розписка, для запобігання утруднення чи неможливості виконання рішення суду вона вважає за необхідне вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони на вчинення ОСОБА_3 і ОСОБА_4 чи будь-якими особами, які будуть діяти від їх імені, будь-яких реєстраційних дій з приводу відчуження, зміни власника, передачі в заставу, іпотеку майнових прав на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а також накласти заборону реєстрації місця проживання будь-яких осіб за вказаною адресою до виконання рішення суду.

Позивач зазначає, що Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено виконання рішення при задоволенні позову. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів. При цьому ухвалою про забезпечення позову не може вирішуватися спір по суті. При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов?язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також позивач вказує, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідачів з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконавець такого рішення.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суддя дійшла таких висновків.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Зважаючи на практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 11 серпня 2022 року у справі № 522/1514/21.

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Зазначений висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17.

Пунктом 4 постанови Пленуму ВСУ від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» встановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Разом з тим позивач в заяві про забезпечення позову не зазначила достатніх обставин, які вказують на існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

До заяви про забезпечення позову позивачкою не додано доказів, які могли б свідчити про вжиття відповідачами дій, що спрямовані на відчуження спірного нерухомого майна.

Враховуючи зазначене, суддя дійшла висновку про передчасність вимоги позивача про забезпечення позову.

За таких обставин у задоволенні заяви про забезпечення позову потрібно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 153 ЦПК України, суддя

постановила:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, поданого ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер Олександра Михайлівна, про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, але може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.В. Ковальчук