печерський районний суд міста києва
УХВАЛ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2023 р. Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Новака Р.В.,

при секретарі судових засідань - Бурячок А.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про направлення за підсудністю цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя.

21.08.2023 до суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про направлення цивільної справи за підсудністю, мотивуючи тим, що дана цивільна справа не підсудна Печерському районному суду міста Києва, адже, позивач заявив вимогу про поділ квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка розташована у Ворошилівському районі м. Донецьк, що в силу ст. 30 ЦПК України є виключною підсудністю.

Представники позивача та відповідача в судове засідання не з`явилися, про місце і час судового розгляду повідомлені належним чином, подали до суду заяви про проведення судового засідання у їх відсутність.

Вивчивши клопотання, перевіривши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

З сукупного аналізу положень законодавства варто зробити висновок, що під порушенням правил підсудності розуміється відкриття провадження і розгляд цивільної справи тим судом першої інстанції, до повноважень якого не відноситься вирішення даного спору.

Так, дійсно відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Наряду з вказаним, предметом спору у даній справі є поділ майна подружжя.

Так, частиною першою 1 ст. 30 ЦПК України встановлено виключну підсудність для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна, які пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

У листі від 20.03.2008р. Верховний Суд України роз`яснив, що правила виключної підсудності, стосуються позовів щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно, а також речових (майнових) прав на власне чи чуже нерухоме майно.

Відповідно до Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.п.41.42 постанови «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» за №3 від 01 березня 2013 року роз`яснив, що перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватись правила виключної підсудності. Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна.

Крім того, аналогічна правова позиція викладена і в листі Апеляційного суду м. Києва від 01.08.11 р. «Узагальнення судової практики розгляду судами цивільних справ за апеляційними скаргами на ухвали судів першої інстанції про відкриття провадження; відмову у відкритті провадження; повернення заяви позивачеві та передачі справ з одного суду до іншого (ст. ст. 115, 116, 121, 122 ЦПК України від 18.03.2004)», де суд вказує, що поняття "позови, що виникають з приводу нерухомого майна" є більш широке, ніж поняття "позови, де предметом спору є нерухоме майно". А тому правило даної норми розповсюджується і на позови щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно та речових (немайнових) прав на власне чи чуже нерухоме майно.

Разом з тим, враховуючи, що ухвалою суду від 31.10.2023 позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя були залишені без розгляду та в провадженні суду на розгляді перебуває лише вимога ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання останньої з ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення поданого представником відповідача клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-14, 30-32, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про направлення за підсудністю цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом 15 днів з дня її проголошення, а у випадку відсутності особи в судовому засіданні з дня отримання копії цієї ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Р.В. Новак