Справа № 466/4076/23 Головуючий у 1 інстанції: Єзерського Р.Б.
Провадження № 22-ц/811/2385/23 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року м.Львів

Справа № 466/4076/23

Провадження № 22ц/811/2385/23

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1

розглянув справу за апеляційною скаргоюТовариства з обмеженою відповідальністю «Алан» на рішення Шевченківського районного суду м. Львова, ухвалене у м. Львові 18 липня 2023 року у складі судді Єзерського Р.Б., у справі за заявою ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи: ТзОВ «Алан», про встановлення факту,-

встановив:

24 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту перебування у трудових відносинах. Просив суд встановити юридичний факт трудових відносин з 20 липня 2022 року між ним ( ОСОБА_1 ) та ТзОВ «Алан». В обґрунтування заяви посилається на те, що він (заявник) фактично працював у ТзОВ «Алан» у період з 20 липня 2022 року по 12 квітня 2023 року у відділі продажу регіонального центру 8, згідно розміщеного оголошення на сайті work.ua від 22 червня 2022 року, вакансія: регіональний менеджер з продажу (ковбасні вироби) ТОВ «Алан». Зазначає, що він фактично був допущений до роботи керівником Західного регіону ТОВ «Алан» Мосійчук Д. та комерційним директором ТОВ «Алан» ОСОБА_2 . Він пройшов відбір кандидатів, а саме: подавав своє резюме, пройшов 3 етапи співбесіди з керівництвом відповідача, тестування. Вказує, що заяву на прийом на роботу ТОВ «Алан» на посаду регіонального менеджера з продажу подав 1 серпня 2022 року, також надав свою трудову книжку, однак офіційно його не було працевлаштовано. Надалі йому (заявнику) з ТОВ «Алан» повідомили, що вказаної вище вакансії немає, та йому необхідно написати заяву на звільнення та заяву на прийом на іншу вакантну посаду. Зазначає, що він мав робоче місце з комп`ютером, виконував різні завдання. Стверджує, що він заповнив всі необхідні документи на своє працевлаштування, проте його повідомили, що він не буде працювати у ТОВ «Алан». Зазначає, що з 20 липня 2022 року він був допущений до виконання посадових обов`язків у ТОВ «Алан» та мав у підпорядкуванні працівників, що підтверджується копією заяви на прийом на роботу, фото бейджем ТОВ «Алан», фото робочого місця до 6 грудня 2022 року та з 7 грудня 2022 року, сканкопією його звітів (проїзд, кілометраж, літраж палива) за період з серпня 2022 року по березень 2023 року; копією довідки ПАТ «Банк Восток» вих. №В005/36-87 від 11 квітня 2023 року; копією договору КБО №2200725 ПАТ «Банк Восток» від 8 грудня 2022 року; копією акту приймання передачі матеріально-технічних засобів від 14 квітня 2023 року. Вказує, що встановлення факту трудових відносин необхідно йому для запису у трудовій книжці, нарахування страхового трудового стажу, сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, ПДФО, військового збору. Просить заяву задовольнити.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 18 липня 2023 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Встановлено факт трудових відносин між ОСОБА_1 та ТзОВ «Алан» за період з 23 грудня 2022 року по 29 березня 2023 року.

Рішення суду оскаржує ТОВ «Алан». Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким, що винесене з порушенням норм матеріального права. Просить рішення суду скасувати та залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду. Вказує, що ОСОБА_1 не дотримався вимог законодавства та внутрішнього розпорядку заінтересованої особи, необхідних для укладання трудового договору під час військового стану, чим унеможливив настання трудових відносин без порушення прав та негативного впливу на обов`язки посадових осіб ТОВ «Алан». Зазначає, що згідно із ч. 5 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.11 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №921 від 7 грудня 2016 року, за наявності на військовому обліку в державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях менше 500 призовників і військовозобов`язаних обов`язки щодо ведення військового обліку покладаються на посадову особу служби персоналу або служби управління персоналом. Відповідно до п. 37 цього Порядку, з метою ведення персонального обліку призовників і військовозобов`язаних на державні органи, підприємства, установи та організації (на ТОВ «Алан» також) покладено виконання таких заходів: перевірка у громадян під час прийняття на роботу (навчання) наявності військово - облікових документів (у військовозобов`язаних - військових квитків або тимчасових посвідчень, а у призовників - посвідчень про приписку до призовних дільниць). Приймання на роботу (навчання) призовників і військовозобов`язаних здійснюється тільки після взяття їх на військовий облік у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, а також у разі перебування на військовому обліку в СБУ та Службі зовнішньої розвідки. Те ж саме з 5 січня 2023 року передбачено пунктом 34 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року. ОСОБА_1 не надав товариству військового квитка, тимчасового посвідчення, або посвідчення про приписку до призовної дільниці, чим унеможливив приймання його на роботу без порушення вимог Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Відповідно до листа ПАТ «Банк Восток» за вих. № В-004-04/82 від 25 травня 2023 року у довідці банку вих. № В005/36-87 від 11 квітня 2023 року помилково зазначено, що поточний рахунок ОСОБА_1 , який використовується із застосуванням платіжної картки, відноситься до зарплатного проекту ТОВ «Алан». Такий поточний рахунок ОСОБА_1 не відноситься до зарплатного проекту товариства. Виписка руху коштів по рахунку ОСОБА_1 за період з 8 грудня 2022 року по 11 квітня 2023 року містить інформацію що ОСОБА_1 на рахунок отримував невстановлені поповнення готівкою через термінали за період з 23 грудня 2022 року по 29 березня 2023 року, однак не містить інформації про те, що заявник отримував грошову винагороду (заробітну плату) від ТОВ «Алан». Вважає, що між сторонами виник спір про право, який належить розглядати за правилами позовного провадження.

29 серпня 2023 року ОСОБА_1 подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, у якому посилається на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції. Просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ТОВ «Алан», а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Встановлено, що ОСОБА_1 подавав директору ТОВ «Алан» заяву про прийняття його на посаду регіонального менеджера ТОВ «Алан» з 1 серпня 2022 року відповідно до вакансії від 22 червня 2022 року, розміщеної на сайті

ОСОБА_3 проходив співбесіди з керівниками ТОВ «Алан», тестувався у службі економічної безпеки.

Заявник надсилав на адресу ТОВ «Алан» свою трудову книжку Серії НОМЕР_1 , яка 12 травня 2023 року ТОВ «Алан» повернута листом на адресу ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що трудового договору між заявником та заінтересованою особою не укладено та жодних записів у трудовій книжці щодо місця праці ОСОБА_1 у ТОВ «Алан» не вчинено.

ПАТ «Банк Восток» за вих. №В005/36-87 від 11 квітня 2023 була видана довідка ОСОБА_1 про те, що у нього в банку відкритий поточний рахунок № НОМЕР_2 в UA з видачею платіжної карти Visa Classic №513198, зарплатний проект ТОВ «Алан», з випискою з рухом коштів по рахунку за період з 8 грудня 2022 року по 11 квітня 2023 року. З цієї довідки вбачається, що на карту ОСОБА_1 надходили кошти у період з 23 грудня 2022 року по 29 березня 2023 року.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що ОСОБА_1 отримував грошову винагороду, яку ТОВ «Алан» виплачувало працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами.

На підставі аналізу наявних доказів суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Алан» у період з 23 грудня 2022 року по 29 березня 2023 року, за який йому нараховувалася заробітна плата.

Заявник не надав суду доказів того, що він перебував у трудових відносинах з ТОВ «Алан» з 20 липня 2022 року.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Встановлено, що факт трудових відносин з ТОВ «Алан» заявнику необхідний для запису у трудовій книжці, нарахування страхового трудового стажу, сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, ПДФО, військового збору.

З висновками суду першої інстанції, які відповідають встановленим обставинам справи, належить погодитися, оскільки судом правильно визначено характер вимог заявника та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись: ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Алан» залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 18 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 17 жовтня 2023 року.

Головуючий-______________________Т. І. Приколота

Судді: ________________Ю.Р. Мікуш _______________ Р.В. Савуляк