Провадження № 2/638/2373/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Хайкін В.М., розглянувшив в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Дзержинського районного суду м. Харкова Хайкіна В.М. від розгляду цивільної справи №638/17567/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Харківобленерго», Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Харківобленерго», Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди.

02.10.2023 року до Дзержинського районного суду м. Харкова через канцелярію суду позивачем ОСОБА_1 подано заяву про відвід головуючого судді від розгляду даної цивільної справи.

Заява мотивована тим, що дії суду, які полягають у систематичному порушенні суддею Хайкіним В.М. встановлених процесуальних строків розгляду справи, штучному затягуванні судового розгляду справи, неповідомлення позивача про призначені судові засідання, що стало підставою для незаконного закриття судового провадження 05.10.2021 року, ненаданні можливості позивачу у судовому засіданні 20.09.2023 року надавати свої міркування, доводи, докази. Також, заявником зазначено, що у 2023 році справа після повернення із Полтавського апеляційного суду знову була розподілена за паперами колегії суддів під головуванням судді Хайкіна В.М., по факту одноосібно під час відпустки, що свідчить про службове підроблення документу про розподіл справи на самого себе, спроби судді закрити провадження по справі створило конфлікт інтересів між суддею та позивачем.

Вищезазначене, як вважає позивач, свідчить про відсутність у судді ознак справедливості та неупередженості, за таких обставин суддя Хайкін В.М. не може здійснювати судочинство у даній справі.

У зв`язку із знаходженням судді Хайкіна В.М. у щорічній відпустці з 02.10.2023 року по 06.10.2023 року, вищевказану заяву було передано канцелярією суду на розгляд судді Хайкіну В.М. 09 жовтня 2023 року.

Відповідно до ч. 8 статті 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Згідно з ч.2 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Приписами ч.7 ст.40 ЦПК України визначено, що відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Згідно з ч.3 ст.40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява про відвід є необґрунтованою.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Згідно зі ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до п. 1.1 Бангалорських принципів поведінки судді, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Європейський суд з прав людини підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді.

Критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості. Суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях або висловлюваннях суддів (присяжних) перед початком чи під час судового розгляду справи. У світлі прецедентної практики Суду об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Щодо тлумачення об`єктивної складової категорії «безсторонній суд» ЄСПЛ прийняв низку рішень, в яких визнав порушенням Конвенції ситуації, коли є підстави побоюватися, що члени суду (за відсутності упередженості до сторін) перебувають у прямій чи опосередкованій службовій, фінансовій, політичній тощо залежності від сторони у справі (відповідача).

Підстави для відводу судді передбачені ст.ст.36-37ЦПК України і розширеному тлумаченню не підлягають.

Статтею 36 ЦПК України визначено підстави для відводу (самовідводу) судді, а саме: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч. 3ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Оцінюючи доводи, викладені в заяві про відвід в їх сукупності, суд приходить до висновку, що висловлені доводи щодо відводу судді, а саме щодо незгоди позивача зі строками розгляду справи, підставами закриття провадження по справі, полягають у незгоді сторони з процесуальними рішеннями судді, тому не можуть бути підставою для відводу в розумінні ч.4 ст.36 ЦПК України.

Доказів зацікавленості або упередженості судді Хайкіна В.М. при розгляді даної справи позивачем суду не надано, з огляду на що, вказані в заяві про відвід судді Хайкіна В.М. доводи не можуть вважатися обґрунтованою підставою для відводу.

Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства України, встановлені при розгляді заяви обставини, письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість поданої заяви.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Як вбачається з поданої заяви про відвід, вона надійшла до суду 02.10.2023 року, судове засідання у даній справі призначено на 16.11.2023 року, тобто заява подана раніше, ніж за 3 дні до судового засідання.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 40 ЦПК України суд передає матеріали заяви на розгляд іншому судді у порядку, визначеному ст. 33 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 36, 37, 40-41 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Дзержинського районного суду м. Харкова Хайкіна В.М. від розгляду цивільної справи №638/17567/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Харківобленерго», Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди, - необґрунтованою.

Передати справу до канцелярії суду для здійснення автоматизованого розподілу іншому судді для розгляду заяви про відвід у відповідності до вимог ч.3 ст. 40 та ч.1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: