Справа №601/566/23
Провадження № 2/601/273/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2023 року Кременецький районний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді Білосевич Г.С.,

з участю секретаря судового засідання Польової Ж.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременець цивільну справу № 601/566/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом вселення в житловий будинок,

за участю: представника позивачки - адвоката Сідорової І.А.,

відповідачки ОСОБА_2 та її представника - адвоката Корфа П.К.,

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зобов`язання ОСОБА_2 не чинити їй перешкод у користуванні майном, а саме кімнатами 2-1 площею 5,60 кв.м., 2-2 площею 13,20 кв.м., 2-3 площею 23,00 кв.м., тамбуром І площею 8,90 кв.м. та хлівом "Б", що становлять 49/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 ; забезпечити їй вільний доступ до зазначених приміщень житлового будинку та передати ключі від вхідних дверей будинку і хліва. Вселити її у житловий будинок АДРЕСА_1 . Позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона є власником 49/100 частин житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 . Вказану частину будинку вона набула у власність на підставі ухвали Тернопільського обласного суду від 08 травня 1979 року у справі № 33-108/1979р. в порядку поділу майна подружжя. Даною ухвалою суду здійснено поділ в натурі даного будинку, а саме виділено їй у власність три кімнати, 1/2 частину тамбуру та сарай, що складає 49/100 ідеальних частин. Другу частину будинку виділено у власність її чоловікові ОСОБА_3 . Згідно з договором дарування чоловік подарував свою частину будинку їх синові ОСОБА_3 . ОСОБА_3 отримав в АТ КБ "Приватбанк" кредит і 20 лютого 2008 року в забезпечення виконання його зобов`язань за кредитним договором вона із сином передали належний їм житловий будинок в іпотеку АТ КБ "Приватбанк", у зв`язку з чим було зареєстровано заборону відчуження майна. Оскільки син не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором, банк звернув стягнення на належну йому половину зазначеного вище житлового будинку, та на підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів № 235 від 10 травня 2022 року 51/100 частина цього будинку перейшла у власність ОСОБА_2 . Набувши у власність половину будинку, відповідачка самовільно, без її на це згоди, як співвласника будинку,зайняла весь будинок, включно з її житловими кімнатами та сараєм, повикидала з будинку всі речі позивачки, встановила нові вхідні двері та змінила замки, чим позбавила ОСОБА_1 доступу до належної їй частини будинку та господарської будівлі. З приводу протиправних дій відповідача позивачка неодноразово зверталася до Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області.Таким чином, відповідачка безпідставно та незаконно позбавила ОСОБА_1 доступу до належної їй частини будинку та господарської будівлі, чим порушила її житлові права.

В судовому засіданні представник позивачки - адвокат Сідорова І.А. позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник - адвокат Корф П.К. в судовому засіданні заперечили проти вказаного позову та пояснили, що ОСОБА_2 набула права грошової вимоги по кредитному договору № ML-E00/017/2008 від 20.02.2008 та нею надіслано ОСОБА_3 та ОСОБА_1 вимогу про сплату заборгованості по даному договору. У травні ОСОБА_2 набула у власність 51/100 частин спірного будинковолодіння. У даному будинку ніхто не проживав, будь-які речі були відсутні, будинок був у жахливому стані, замків не було. Для того, щоб у будинку можна було б проживати ОСОБА_2 зробила ремонт. Оскільки позивачка має інше місце проживання, а відповідачка разом із дочкою та трьома внуками немає іншого житла, її зять загинув на війні, тому просять відмовити у задоволенні даного позову.

04 квітня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження по даній справі та призначено розгляд за правилами загального провадження.

03 липня 2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно… від 13 січня 2023 року № 320115998 ; ухвали Тернопільського обласного суду від 08 травня 1979 року; свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 24.06.1976 та реєстраційного напису на документі про право особистої власності, власником 49/100 частини житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 , а власником 51/100 частини даного будинку є ОСОБА_2 .

Із повідомлення Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області № 14590/109/11-2022 від 22.11.2022 та довідки про результати розгляду повідомлення від ОСОБА_1 від 22.11.2022 слідує, що 19.11.2022 до Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про те, що у АДРЕСА_1 жінка на ім`я ОСОБА_4 самовільно зайняла будинок заявниці та повикидала речі із будинку, встановила вхідні двері, поміняла замки. Під час проведення перевірки за фактом даного повідомлення встановлено, що заявниця зверталась з такими заявами до Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області. ОСОБА_1 рекомендовано вирішити даний спір в судовому порядку.

31.08.2023 ОСОБА_2 направлено вимогу ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про усунення порушення за кредитним договором № ML-E00/017/2008 від 20 лютого 2008 року, що стверджується копією вимоги та копією рекомендованого повідомлення про вручення.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ст. 13 ЦПК України, передбачено що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання, а згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до частини четвертої статті 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 Житлового кодексу закріплено положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до статей 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Здійснюючи право власності, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 перебуває у спільній частковій власності сторін по справі. Також, встановлено, що відповідачкою створено перешкоди у користуванні вказаним житлом позивачці, оскільки вона своїми діями відмовляє позивачці надати доступ до спірного будинку, тим самим чинить перешкоди в користуванні належним їй майном.

Спосіб судового захисту порушеного права, обраний позивачкою в частині вселення до спірного будинку з передачею ключів та забезпечення вільного доступу до будинку, не суперечить законодавству і може бути застосований судом.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка ОСОБА_2 є інвалідом II групи довічно, що підтверджується довідкою серії ТЕР № 021188.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю І та ІІ груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Враховуючи те, що в силу закону ОСОБА_2 звільнена від сплати судового збору, суд вважає, що судові витрати, понесені ОСОБА_1 в сумі 1073 грн. 60 коп. слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі ст.ст. 15, 16, 316, 317, 319, 321, 385, 391 ЦК України, ст. 5 Закону України "Про судовий збір" , ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 206, 211, 247, 263, 265 ЦПК України, суд

вирішив:

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкод у користуванні майном, а саме кімнатами 2-1 площею 5,60 кв.м., 2-2 площею 13,20 кв.м., 2-3 площею 23,00 кв.м., тамбуром І площею 8,90 кв.м. та хлівом "Б", що становлять 49/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 та забезпечити ОСОБА_1 вільний доступ до зазначених приміщень житлового будинку та передати ОСОБА_1 ключі від вхідних дверей будинку та хліва.

Вселити ОСОБА_1 у житловий будинок АДРЕСА_1 .

Понесені ОСОБА_1 судові витрати по справі в розмірі 1073 гривень 60 копійок компенсувати на рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивачка: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: паспорт НОМЕР_1 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 12.10.2023

Головуючий: