КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ справи: 754/5696/23
Головуючий у суді першої інстанції: Панченко О.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2023 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Желепи О.В., Мазурик О.Ф.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 12 липня 2023 року,

встановив:

у квітні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив усунути йому перешкоди у користуванні належними йому нежилими приміщеннями загальною площею 137,65 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

У травні 2023 року відповідач звернувся до суду із клопотанням, в якому просив про зупинення провадження у справі, посилаючись на те, що в провадженні Деснянського районного суду м.Києва перебуває цивільна справа №754/16461/21 за його позовом до ОСОБА_1 та приватного виконавця Ляпіна Д.В. про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 12 липня 2023 рокупровадження у справі було зупинено до набрання законної сили рішення суду у справі №754/16461/21.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Частиною 2 ст. 367 ЦПК України визначено, що апеляційна скарга на ухвалу суду про зупинення провадження у справі розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду із клопотанням про зупинення провадження у справі, відповідач посилався на розгляд іншої цивільної справи - №754/16461/21.

Задовольняючи заяву про зупинення провадження, суд першої інстанції виходив з того, що розгляд даної справи об`єктивно неможливий до набрання законної сили рішенням в іншій справі. Такий висновок суду є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим у справі обставинам.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування позовних вимог про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном позивач вказував, що він є власником 46/100 частин нежилого приміщення за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва від 13 жовтня 2021 року, виданого приватним нотаріусом Новохатньою Н.С. Позивач вказував, що ухвалою Деснянського районного суду м. Києва було задоволено подання приватного виконавця Ляпіна Д.В. в ході здійснення виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_2 на його користь заборгованості та звернуто стягнення на нерухоме майно, що належить боржнику - 46/100 частин нежилого приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на які не зареєстровано у встановленому порядку. 13 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Новохатньою Н.С. було видано Свідоцтво №2596 про належність на праві власності ОСОБА_1 вказаних нежилих приміщень на підставі Акта про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, складеного приватним виконавцем Ляпіним Д.В. 08 жовтня 2021 року, відповідно до ст. 61 Закону України «про виконавче провадження.»

При зверненні до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі, відповідач вказував, що на розгляді у Деснянському районному суді м. Києва перебуває цивільна справа за його позовом до ОСОБА_1 та приватного виконавця Ляпіна Д.В. про визнання недійсним Акту про передачу майна стягувачу, складеного приватним виконавцем Ляпіним Д.В. 08 жовтня 2021 року, визнання недійсним Свідоцтва №2596 від 13 жовтня 2021 року, а також скасування запису про державну реєстрацію права власності

ОСОБА_1 на нежилі приміщення. Розгляд даної справи не завершено.

У своїй апеляційній скарзі позивач посилається на те, що судом першої інстанції було помилково зроблено висновок про наявність підстав для зупинення провадження, не проаналізовано предмети спору у справах, а ухвала порушує право позивача на розгляд справи впродовж розумного строку. Зазначав, що наразі він є власником нежилих приміщень, а тому має право на розгляд його вимог про усунення перешкод у користуванні власністю.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

З огляду на зазначені вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати: чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи.

Об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що розгляд даної справи неможливий до вирішення справи, предметом розгляду у якій є право власності на нежилі приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

За пунктом 5 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року у справі № 1957цс16, визнаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Таким чином, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду з даним позовом про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, позивач посилався на те, що він є власником нежилих приміщень, право власності на які є предметом спору у справі № 754/16461/21.

За таких обставин вирішення питання щодо захисту порушених прав позивача неможливе до набрання законної сили рішенням суду у справі про оспорювання відповідачем права власності позивача, про що судом першої інстанції було зроблено правильний висновок.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, доводи, викладені в апеляційній карзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 12 липня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді