Справа № 604/948/23
Провадження № 2/604/319/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі

головуючої - судді Сидорак Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання - Ілик Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Підволочиської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області (вул. Шептицького, 4, смт Підволочиськ, Тернопільський район, Тернопільська область) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Драус О.О., яка здійснює представництво інтересів позивача на підставі ордера про надання правової (правничої) допомоги №1053755 від 17 липня 2023 року, в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення останньої батьківських прав стосовно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнення з ОСОБА_2 аліментів.

Позивач та її представник в судове засідання не прибули, подали заяву, в якій просять справу розглядати у їх відсутності, позов підтримують та просять задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.

Відповідач, в судове засідання не прибула, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, відзив на позов не подала, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, в судове засідання не прибула, подала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, суд вважає за можливе прийняти рішення на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, в порядку, передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Суд, повно, всебічно, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 17 вересня 2012 року Бертниківською сільською радою Монастириського району Тернопільської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , батьком якого записаний ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_2 .

Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 04 травня 2016 року у справі №604/303/1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , позбавлений батьківських прав щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в смт Підволочиськ, Тернопільської області, що вбачається із паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Монастириським РВ УМВС України в Тернопільській області 11 липня 2012 року.

Згідно з вироком Гусятинського районного суду Тернопільської області від 12 лютого 2016 року, ОСОБА_2 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України до 9 років позбавлення волі.

Розпорядженням голови Підволочиської районної державної адміністрації від 27 травня 2016 року №150-од, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1, було встановлено статус дитини позбавленої батьківського піклування.

Із розпорядження голови Підволочиської районної державної адміністрації від 21 червня 2016 року №172-од вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жительку АДРЕСА_1, призначено опікуном дитини, яка позбавлена батьківського піклування - ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 в АДРЕСА_1, Підволочиського району, Тернопільської області, згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого Підволочиським РВ УМВС України в Тернопільській області 30 листопада 1993 року. Відповідно до копії картки платника податків їй було присвоєно ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

Відповідно до довідки про звільнення серії ХАР №02234, виданої ОСОБА_2 , остання відбувала покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби з 16 квітня 2015 року по 15 червня 2022 року, звідки звільнена.

З відповіді Чортківського РВ ВП №2 (м. Бучач) Сектору поліцейської діяльності №1 (м. Монастириська) від 22 червня 2023 року №1256/111/01-2023, ОСОБА_2 притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства).

Згідно з копією характеристики, виданою старостою села Бертники від 19 червня 2023 року №66, ОСОБА_2 , за час проживання в селі Бертники, в громадських місцях і в побуті поводила себе добре.

Як вбачається із акту обстеження умов проживання від 19 червня 2023 року, працівниками служби у справах дітей Монастириської міської ради було проведено обстеження умов проживання ОСОБА_2 за адресою с. Бертники, Чортківський район, Тернопільська область. Умови проживання незадовільні: опалення немає, водопровід відсутній, одна житлова кімната, яка використовується як спальня та кухня, санвузол та ванна кімната відсутні. Для виховання та розвитку дитини не створено умов.

Згідно відповіді ДВС Підволочиського районного управління юстиції №4151/05-28 від 28 липня 2015 року, виконавчого листа про стягнення аліментів з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 станом на 28 липня 2015 року, згідно даних ЄДРВП на виконанні у відділі немає.

Із довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Підволочиської селищної ради №10-2130 від 14 червня 2023 року, виданої ОСОБА_3 , за час спостереження останнього його мати, ОСОБА_2 , за проходження профілактичних оглядів з дитиною не зверталася.

Відповідно до довідки Супранівської гімназії Підволочиської селищної ради Тернопільської області від 12 червня 2023 року №01/34, мати ОСОБА_3 , який навчається у навчальному закладі, навчанням сина не цікавилась і участі у шкільному житті не приймала.

Як вбачається із характеристики, виданої Супранівською ЗОШ І-ІІ ступенів на ОСОБА_3 , останній є старанним, добре засвоює новий матеріал, систематично виконує завдання, активно працює на уроках, підтримує добрі стосунки із однокласниками. ОСОБА_1 приділяє належну увагу навчанню та вихованню онука.

Відповідно до характеристики на ОСОБА_3 , виданої Супранівською гімназією, учень проявляє інтерес до навчання, виконує навчальні завдання, активно працює з іншими дітьми, дотримується правил поведінки на уроках. ОСОБА_1 приділяє належну увагу навчанню та вихованню онука.

Згідно актів обстеження житлово-побутових умов проживання опікуна ОСОБА_1 , яка проживає в АДРЕСА_1, від 04 липня 2016 року, 29 листопада 2016 року, 17 грудня 2019 року 29 вересня 2021 року та 07 листопада 2022 року, для виховання, розвитку та проживання дитини - ОСОБА_3 створено всі необхідні умови. Дитина має окреме ліжко, забезпечене в достатній кількості дитячим одягом, відповідно до сезону.

Згідно висновку органу опіки та піклування Підволочиської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , жительки АДРЕСА_2, щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердженого рішенням виконавчого комітету 07 вересня 2023 року №270, вказано наступне: ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в шлюбі між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ОСОБА_4 позбавлений батьківських прав, згідно рішення суду. ОСОБА_2 засуджена, згідно вироку суду, до покарання у виді позбавлення волі за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. У зв`язку із наведеним, ОСОБА_3 отримав статус дитини позбавленої батьківського піклування та йому призначено опікуна - бабусю ОСОБА_1 , з якою дитина проживає в АДРЕСА_1 та яка належним чином виконує свої обов`язки. 15 червня 2022 року ОСОБА_2 була звільнена від відбування покарання, однак до органу опіки та піклування для повернення дитини не звернулася, стосунки із сином не налагодила, не цікавилася ним, участі в його житті не приймала, матеріальної допомоги не надавала та аліменти не сплачувала. У зв`язку із наведеним, оскільки мати свідомо нехтує обов`язками щодо утримання та виховання дитини, орган опіки та піклування Підволочиської селищної ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо ОСОБА_3 , оскільки це відповідатиме інтересам дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно із ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до вимог п. 2 ч.1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно зі ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звертання до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року визначено,що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою важливі правові наслідки як для батьків, так і для дітей. Тобто, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише за наявності в діях батьків вини. Ця міра застосовується судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Висновком органу опіки, піклування Підволочиської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , жительки АДРЕСА_2, щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердженого рішенням виконавчого комітету 07 вересня 2023 року №270, встановлено доцільність позбавлення батьківських прав.

За вказаних обставин судом встановлено, що відповідач не забезпечує своєму малолітньому синові необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти, свідомо нехтуючи своїми батьківськими обов`язками.

З цих підстав, беручи до уваги інтереси дитини, необхідність умов його нормального розвитку та виховання, відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, позов слід задовольнити та позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, в позовній заяві представник позивача просить стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_5 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову та до досягнення нею повноліття.

Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів, суд роз`яснює наступне.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 18 Конвенції, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (ч. 2 ст. 166 СК України).

Згідно ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Частиною 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено, що у 2023 році прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2833 гривні.

В ході судового розгляду суд з`ясував, що дитина проживає із бабусею, яка є її опікуном та позивачем у справі - ОСОБА_1 ; мати - ОСОБА_2 не бере жодної участі у матеріальному утриманні сина.

ОСОБА_2 є працездатною, стан її здоров`я суд є задовільним, оскільки доказів про зворотне не надано та в судовому засіданні таких не здобуто. Тобто, за своїм станом здоров`я та матеріальним становищем відповідач може виконувати обов`язки щодо утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З урахуванням вищенаведених положень законодавства, встановлених обставин справи, виходячи з рівності обов`язку батьків утримувати їх спільну дитину, суд доходить до висновку, що заявлені позовні вимоги в частині стягнення аліментів, підлягають задоволенню. Слід стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дитину - ОСОБА_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову та до досягнення нею повноліття.

При цьому, слід зазначити, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я сторін та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів.

Суд вважає, що менший розмір аліментів не буде достатнім для належного виховання та утримання дитини та забезпечення належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку ОСОБА_3 .

На підставі ст. 141 ЦПК України слід cтягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 073,60 грн та на користь держави 1 073,60 грн судового збору.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Підволочиської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області (вул. Шептицького, 4, смт Підволочиськ, Тернопільський район, Тернопільська область) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав щодо малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 18 липня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 073,60 грн та на користь держави 1 073,60 грн судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Г.Б. Сидорак