Справа № 214/7498/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Прасолов В.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

До Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 02 жовтня 2023 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно з пред`явленням позову до ТОВ «Фінфорс», ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення вищезазначеного позову.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд дійшов до переконання, що вона не підсудна Саксаганському районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у зв`язку з чим підлягає передачі за підсудністю до належного суду.

Відповідно до визначеного ст.8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» права на повноважний суд, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Вказана норма кореспондується з положеннями ст. 6 Конвенції 1950 року, згідно якої кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Відповідно до ст.152 ч.1 п.2 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Крім того, законом визначена альтернативна підсудність щодо позовів про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а саме, що такі позови можуть пред`являтися також за місцем його виконання (ч. 12 ст. 28 ЦПК України). Ця норма є спеціальною, так як регулює саме ці відносини.

З поданої ОСОБА_1 заяви про забезпечення позову вбачається, що він звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінфорс», третя особа, які не заявляє самостійних вимог: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віра Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Отже, предмет спірних правовідносин стосується оскарження вчиненого за заявою ТОВ «Фінфорс» виконавчого напису нотаріуса № 2413 від 20.06.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості за кредитним договором 619780-А, у виконавчому провадженні №62428086, відкритому на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л.

Виконавче провадження з примусового виконання оскаржуваного виконавчого напису відкрите приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л., тобто поза межами юрисдикції Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Як вбачається з виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., звернуто стягнення з ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже даний спір має розглядатися з дотриманням правил ч. 12 ст. 28 ЦПК, оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду саме з вимогою про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, де по суті оскаржуються дії приватного нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису про звернення стягнення заборгованості, а не з приводу укладення кредитного договору.

Як передбачено ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців.

Згідно ст. 10 цього Закону заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.

Як передбачено ст. 24 ч.1 вказаного Закону, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна; право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Отже, ст. 24 вказаного Закону не наділяє позивача правом звертатися з даним позовом до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, тобто за місцем свого проживання, а тому він звернувся до цього суду помилково.

Таким чином, даний спір має розглядатися з дотриманням правил ч. 12 ст. 28 ЦПК, оскільки судом розглядається саме вимога про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, де по суті оскаржуються дії приватного нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, тобто за місцем його виконання.

Отже, ст. 24 вказаного Закону не наділяє позивача правом звертатися з даним позовом до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, тобто за місцем свого проживання.

Виконавчі дії з виконання оспорюваного виконавчого напису, як вбачається з матеріалів поданої заяви, здійснюються приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. Ці дії приватного виконавця ніким не оскаржені, не визнані незаконними.

Виконавчі дії з виконання оспорюваного виконавчого напису, а саме утримання з заробітної плати позивача, як вбачається з доданої позивачем до позовної заяви постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію стипендію та інші доходи боржника від 16.07.2020 року, здійснюються за місцем його роботи АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПІВДЕНИЙ- ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ», код ЄДРПОУ/ІПН 00191000, яке знаходиться в Інгулецькому районі м. Кривому Розі за адресою: м. Кривий Ріг, пр. Південний, 15, тобто поза межами юрисдикції Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в межах юрисдикції Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

ТОВ «Фінфорс», знаходиться та зареєстровано у м. Києві, також поза межами юрисдикції Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що заява про забезпечення позову, з якою ОСОБА_1 звернувся до суду, підсудна Інгулецькому районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Будь-яких доказів, що виконавчі дії проводяться в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, тобто за місцем проживання заявника ОСОБА_1 , останнім не надано.

Відповідно до ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншого суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Отже, згідно ст.31 ч.1 ЦПК України, дану заяву належить передати на розгляд Інгулецькому районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Керуючись ст. ст. 27, 28, 31, 258-260 ЦПК України , -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову передати на розгляд за підсудністю до Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Ухвала набирає законної сили через 15 днів з дня її підписання, але може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя В.М. Прасолов