Справа № 500/5633/19
Провадження № 2/946/1346/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2023 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю секретаря судового засідання Воронової В.Є.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Ізмаїлі справу за позовом комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» до ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, згідно заяви про збільшення розміру позовних вимог від 30.01.2023 року № 234 (т.1., а.с. 206) просили стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , заборгованість за послуги з централізованого опалення в сумі 63919 грн. 53 коп., суми нарахованих 3% річних в розмірі 5323 грн. 39 коп., інфляційні витрати в розмірі 17761 грн. 97 коп., судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 грн., поштові витрати в розмірі 41 грн. та 50 грн., мотивуючи тим, що КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» забезпечує послугами з централізованого опалення та з обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення житловий будинок АДРЕСА_1 . Власником квартири АДРЕСА_2 був ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , правонаступниками після його смерті є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . Співвідповідачі набули право власності по частки квартири та успадкували також права і обов`язки спадкодавця. Згідно ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» своєчасне укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача. Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. В порушення зазначеного відповідачі проводили оплату за спожиті послуги не в повному обсязі, в результаті чого за ними станом на 01.10.2022 року розмір невиконаних зобов`язань по оплаті житлово комунальних послуг, наданих позивачем збільшився, заборгованість відповідачів складає: 63919, 53 грн. за послуги з централізованого опалення. Крім цього, у зв`язку з порушенням строків розрахунку за надані послуги з централізованого опалення, згідно положень ст. 625 ЦК України, позивачем була нарахована сума 3% річних від простроченої суми боргу в розмірі 5323, 39 грн. та інфляційні витрати в розмірі 17761, 97 грн., згідно встановленого індексу інфляції за період з 01.07.2016 року по 23.02.2022 року на заборгованість, що утворилась починаючи з 01.09.2010 року.

В судовому засіданні представники КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 частково заперечував проти позовних вимог, мотивуючи тим, що позивач звернувся до суду з позовом після спливу строку позовної давності, при цьому представник відповідача подав заяву про застосування наслідків позовної давності від 09.06.2020 року (т.1., а.с. 75). Крім цього,3% річних та інфляційні витрати нараховані без врахування трирічного строку позовної давності. Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17 березня 2020 року, на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги, тобто 3% річних та інфляційні витрати не можуть нараховуватися після 11.03.2020 року (дати введення карантину). Таким чином, заборгованість за послуги з централізованого опалення складає: 44735 грн. 64 коп., сума нарахованих 3% річних: 4961, 18 грн., інфляційні витрати: 4272, 14 грн.

Відповідач - ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином, шляхом направлення повістки на адресу зазначену в заяві ОСОБА_5 від 16.05.2023 року (т.2., а.с. 233). При цьому, 16.05.2023 року ОСОБА_5 надала заперечення на позов, з яких вбачається, що позивач нарахував борг без врахування строку позовної давності, без урахування Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17 березня 2020 року. Крім цього, правові відносини між позивачем та відповідачем не встановлені і у позивача відсутнє право вимоги.

Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.11.2019 року був задоволений позов комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за послуги.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.04.2020 року заочне рішення від 25.11.2019 року було скасовано та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.09.2020 року була витребувана спадкова справа після померлого ОСОБА_6 .

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.11.2020 року була залучена в якості співвідповідача - ОСОБА_5 .

Вислухавши пояснення представників позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

На підставі ст.ст. 67, 68 ЖК України та п.30 Правил надання послуг по централізованому опаленню, наданню холодної та гарячої води та водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, відповідач зобов`язаний своєчасно, щомісячно вносити плату не лише за квартиру, але й за комунальні послуги, а саме: централізоване опалення за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до ст. 25 вищезазначеного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктами 1, 2, 4 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів тощо), послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо) та на послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.07.2003 року ОСОБА_6 був власником квартири за адресою: АДРЕСА_3 .

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Із заявами про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_6 звернувся 03.03.2011 року - ОСОБА_3 та 18.02.2011 року звернулась ОСОБА_5 , тобто вони вважаються такими, що прийняли спадщину в строк.

На підставі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини п`ятої ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Отже, прийнявши спадщину, відповідачі набули право на квартируза адресою: АДРЕСА_3 , успадкувавши також права та обов`язки спадкодавця. Тому незалежно від того чи отримали відповідачі свідоцтво про право на спадщину, чи здійснили реєстрацію права власника на успадковане нерухоме майно, вони мають належним чином утримувати майно, на яке набули право.

Договір на надання послуг з централізованого опалення між КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» та відповідачами не укладався, але житлово-комунальні послуги відповідачам надавалась, тобто між сторонами наявні фактичні договірні відносини.

На ім`я ОСОБА_3 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_2 , згідно якого за квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_3 обліковується заборгованість, за послуги з централізованого опалення, з 01.09.2010 року по 01.09.2022 року, у розмірі: 63919 грн. 53 коп. (т.2., а.с. 207).

Крім цього, з особового рахунку № НОМЕР_2 вбачається, що оплата послуг з централізованого опалення проводилась - 01.09.2010 року в сумі 182, 88 грн.

Розрахунок оплати за надані послуги з централізованого опалення та обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення проводиться згідно тарифів, затверджених рішеннями виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради за №1 від 06.01.2011 року та № 461 від 07.07.2013 року, № 49 від 19.01.2018 року, № 1285 від 26.11.2018 року, постановами НКРЕКП № 146 від 17.10.2014 року, № 1171 від 31.03.2015 року та № 1171 від 31.03.2015 року.

Оскільки послуги надаються, але їх оплата проводиться не у повному обсязі, сума боргу підтверджена особовим рахунком, суд вважає, що відповідачі зобов`язані сплатити заборгованість, за послуги з централізованого опалення.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК Українизагальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

На підставі ч. 3, ч. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Із даним позовом КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» звернулось до суду 31.07.2019 року, враховуючи заяву відповідача про застосування строку позовної давності, суд вважає за необхідне застосувати строки позовної давності та стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01.08.2016 року по 01.09.2022 року, в сумі 44735 грн. 64 коп. (63919, 53 грн. 19183, 89 грн.).

Відповідно до частини другої ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, ст. 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому три процента річних не є неустойкою у розумінні положень ст.. 549 ЦК України. Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втратна суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26 жовтня 2018 року у справі № 922/4099/17 з огляду на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 26 квітня 2017 у справі № 918/329/16, наведено висновок про те, що вимоги про стягнення грошових коштів, передбачених статтею 625 ЦК України, не є додатковими вимогами у розумінні статті 266 ЦК України, а тому закінчення перебігу позовної давності за основною вимогою не впливає на обчислення позовної давності за вимогою про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат. Стягнення трьох процентів річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми трьома роками, які передували подачі позову.

Згідно розрахунку розміру 3% річних здійснених КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» у зв`язку з несвоєчасним розрахунком ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за надану послугу з централізованого опалення з вересня 2010 року по січень 2022 року складає: 5323, 39 грн. (т.2., а.с. 208).

Враховуючи заяву відповідача про застосування строку позовної давності, суд вважає за необхідне застосувати строки позовної давності та стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , 3% річних за період з жовтня 2016 року по січень 2022 року в розмірі 3127 грн. 22 коп.

Згідно розрахунку розміру інфляційних витрат здійснених КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» у зв`язку з несвоєчасним розрахунком ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за надану послугу з централізованого опалення з вересня 2010 року по січень 2022 року складає: 17761, 97 грн. (т.2., а.с. 210).

Враховуючи заяву відповідача про застосування строку позовної давності, суд вважає за необхідне застосувати строки позовної давності та стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , інфляційні витрати за період з жовтня 2016 року по січень 2022 року в розмірі 9300 грн. 37 коп.

Стосовно посилань відповідачів щодо неможливості нарахування 3% річних та інфляційні витрати після 11.03.2020 року (дати введення карантину), суд зазначає наступне.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17 березня 2020 року, на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. А пенею - неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частини друга та третя цієї статті).

А в розумінні частини другої статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, вирішуючи спір в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України, необхідно виходити із того, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційних нарахувань та 3% річних не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Аналогічний висновок було викладено у постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року в справі №922/175/18, де зазначено, що формулювання ст.625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3% річних не є неустойкою у розумінні ст.549 цього Кодексу і на ці суми положення Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17 березня 2020 року не поширюється.

Таким чином, 3% річних та інфляційні витрати підлягають стягненню і після 11.03.2020 року.

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Платіжним дорученням № 29 від 26.07.2019 року позивач сплатив судовий збір в сумі 1921 грн.

Таким чином, підлягає стягненню з ОСОБА_3 , ОСОБА_5 на користь комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» витрати по сплаті судового збору по 960 грн. 50 коп. з кожного відповідача (1921 грн. : 2 = 960, 50 грн.).

30.01.2023 року КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» було сплачено 35 грн. поштових витрат, також 30.01.2023 року КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» було сплачено 15 грн. поштових витрат, всього: 50 грн.

Позивач просив стягнути з відповідачів: 63919, 53 грн. + 5323, 39 грн. + 17761, 97 грн. = 87004, 89 грн., було стягнуто: 44735 грн. 64 коп. + 3127 грн. 22 коп. + 9300 грн. 37 коп. = 57163 грн. 23 коп.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, підлягає стягненню з ОСОБА_3 , ОСОБА_5 на користь комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» поштові витрати по 16 грн. 42 коп. з кожного відповідача ( 57163, 23 грн. х 50 грн. : 87004, 89 грн. = 32, 85 грн. : 2 = 16, 42 грн.)

При цьому, КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» не було надано доказів здійснення поштових витрат на суму 41 грн., тому позовні вимоги в цієї частині не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 05514413, місцезнаходження: 68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Клушина, 5-а) до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 ), про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 ) на користь комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 05514413, місцезнаходження: 68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Клушина, 5-а, банк./рах. НОМЕР_5 , ) заборгованість за послуги з централізованого опалення в сумі 44735 грн. 64 коп., суми нарахованих 3% річних в розмірі 3127 грн. 22 коп. та інфляційних витрат в розмірі 9300 грн. 37 коп., всього: 57163 грн. 23 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 05514413, місцезнаходження: 68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Клушина, 5-а, банк./рах. НОМЕР_6 , ) витрати по сплаті судового збору в сумі 960 грн. 50 коп., поштові витрати в розмірі 16 грн. 42 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 ) на користь комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 05514413, місцезнаходження: 68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Клушина, 5-а, банк./рах. НОМЕР_6 , ) витрати по сплаті судового збору в сумі 960 грн. 50 коп., поштові витрати в розмірі 16 грн. 42 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 09.10.2023 року.

Суддя: О.Я.Присакар