Крижопільський районний суд Вінницької області
Справа № 134/1919/23
УХВАЛА

26 жовтня 2023 року смт. Крижопіль

Суддя Крижопільського районного суду Вінницької області Лабай О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Крижопільської селищної ради про визнання права на спадщину за законом,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Глушкова О.І звернулася до суду із позовною до Крижопільської селищної ради про визнання права на спадщину за законом

В обґрунтування заявлених вимог позивач. покликається на те, що являється спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка прийняла спадщину після смерті свого чоловіка її батька ОСОБА_3 який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 залишилося спадкове майно житловий будинок з по господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 загальною площею 59,2 кв .м, житловою площею 19,5 кв.м. На даний час має намір оформити спадщину, однак право власності на житловий будинок не зареєстроване та відсутні правовстановлюючі документи.

Так, у відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Тільки у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Крім того, як роз`яснено у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" роз`яснено, що при розгляді справ про спадкування суди мають звертати увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно приписів ч. 4 ст. 49 Закону України "Про нотаріат" на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Отже, передумовою звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав є наявність постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду в позовному провадженні. У протилежному випадку дії нотаріуса можуть бути оскаржені в передбаченому законом порядку.

Таким чином, позивачу необхідно на підтвердження позовних вимог і наявності правового характеру спору (наявності спору про право) надати суду саме постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Отже законом встановлено перелік інформації, яка має бути надана позивачем суду до часу відкриття провадження в справі, оскільки впливає на реалізацію функції щодо відкриття провадження.

Проте представником позивача до позовної заяви постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії не надано, у позовні заяві заначено, що при зверненні до приватного нотаріуса Тульчинського нотаріального округу Питель М.С. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку відсутністю реєстрації права власності та правовстановлюючих документів, про що відповідна довідка готується нотаріусом та буде подана у підготовчому засіданні.

А тому суд вважає, що в матеріалах цивільної справи відсутня належна постанова нотаріуса про відмову у вчиненні оформлення права на спадщину в нотаріальному порядку по причині яка зазначена позивачем у своїй позовній заяві.

За таких обставин позивач, ставлячи питання про визнання за ним у судовому порядку права власності на майно у порядку спадкування, має вказати на правові підстави її звернення саме до суду з подібною вимогою, - має надати до суду відомості про об`єктивну неможливість отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на вказане майно та надати письмову відмову (постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії) нотаріуса у видачі такого свідоцтва з вказівкою на підстави такої відмови, підтверджень про неможливість оформлення права на спадщину позивачем не надано.

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" роз`яснено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Відповідно до положень п. 24 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування", у спорах про спадкове право відповідачами є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Представник позивача в позовній заяві зазначає, що зв`язку з необхідністю встановлення коло спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 доцільним є витребування відомостей про спадкову справу.

Проте позивачем в порушення вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві не заначено, чи відомо позивачу про інших спадкоємців, чи є інші спадкоємці (діти, чоловік, внуки), які мають право на обов`язкову частку у спадщині та проживали разом з ним (спадкодавцем) постійно на час відкриття спадщини (на час смерті) і таким чином прийняли спадщину (відповідно до ст. 1268 ч. 3 ЦК України), якщо такі спадкоємці є, вони мають бути учасниками справи (для них має бути надано копію позовної заяви з додатками), а не обмежившись тільки матеріалами спадкової справи.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цьогоКодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

В зв`язку з викладеним позовну заяву необхідно залишити без руху, а позивачу надати строк для виправлення її недоліків.

Керуючись ст. 175, 185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Крижопільської селищної ради про визнання права на спадщину за законом, залишити без руху, а позивачу надати строк - десять дні з дня отримання копії ухвали суду для виправлення недоліків позову.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимоги суду в установлений строк позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: