Ухвала

11 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 569/13244/21

провадження № 61-12034св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Фаловської І. М.,

суддів: Грушицького А. І., Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Сердюка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , державний реєстратор Рівненського міського управління юстиції Бенедищук Інна Василівна,

третя особа - Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Львів),

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Твердий Микола Кузьмович, про відшкодування судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , державного реєстратора Рівненського міського управління юстиції Бенедищук І. В., третя особа - Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Львів), про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та скасування запису про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 20 грудня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано рішення державного реєстратора Рівненського міського управління юстиції Бенедищук І. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 9743396 від 08 січня 2014 року) про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на склад балонів зі спорудою (літ. «2А-1»), загальною площею 5,2 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , з одночасним припиненням усіх речових прав ОСОБА_2 щодо складу балонів зі спорудою (літ. «2А-1»), загальною площею 5,2 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 . В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування запису про реєстрацію права власності відмовлено. У задоволенні позову ОСОБА_1 до державного реєстратора Рівненського міського управління юстиції Бенедищук І. В. про скасування рішення державного реєстратора, скасування запису про реєстрацію права власності відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 908 грн.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 24 листопада 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 грудня 2021 року - без змін. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати (за правничу допомогу) у розмірі 5 000 грн.

Постановою Верховного Суду від 16 серпня 2023 рокукасаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 грудня 2021 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про скасування рішення державного реєстратора та постанову Рівненського апеляційного суду від 24 листопада 2022 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про скасування рішення державного реєстратора. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної та касаційної скарг у розмірі 3 176 грн.

Короткий зміст вимог заяви про ухвалення додаткового рішення та заперечень на заяву про ухвалення додаткового рішення

05 вересня 2023 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_2 через представника Твердого М. К. , в якій він просив стягнути із

ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій у розмірі 30 000 грн.

Заява обґрунтована тим, що копію постанови Верховного Суду від 16 серпня 2023 року ОСОБА_2 отримав 31 серпня 2023 року, а до суду з цією заявою звернувся 05 вересня 2023 року, тобто у строк, визначений частиною восьмою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). За результатом касаційного перегляду в задоволенні позовних вимог відмовлено, тому позивач зобов`язаний компенсувати ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу. Оскільки судами першої та апеляційної інстанцій позовні вимоги задоволено частково, то відповідач не подавав заяв про компенсацію (стягнення) витрат на правничу допомогу. Відповідно до договору про надання юридичних послуг позивач зі своїм адвокатом погодив розмір гонорару у фіксованому розмірі - 10 000 грн, за розгляд цієї справи в кожній судовій інстанції. Таким чином, вартість правничої допомоги, наданої ОСОБА_2 у цій справі у судах трьох інстанцій, складає 30 000 грн. Матеріали справи свідчать про великий обсяг наданої адвокатом правничої допомоги, аналітичної та технічної роботи при підготовці документів, а також про великі затрати часу для супроводу справи.

25 вересня 2023 року до Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_1 через адвоката Левченко К. В., у якому вона просила відмовити

у задоволенні заяви ОСОБА_2 про стягнення витрат на правничу допомогу. Вказувала, що ОСОБА_2 та його представник разом із першою заявою по-суті (відзивом на позовну заяву, апеляційною скаргою та касаційною скаргою) не подали орієнтовного розрахунку суми судових витрат на правничу допомогу, як це передбачено статтею 134 ЦПК України. Крім того, ОСОБА_2 та його представник у судових дебатах при розгляді справи у суді першої та апеляційної інстанцій не просив суд стягнути з позивача судові витрати, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу. Відповідач особисто або через свого представника не заявляв усно чи письмово клопотань про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цій справі до прийняття постанови касаційним судом. Відповідач у процесуальних документах по суті справи не просив стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу, не долучав до матеріалів справи доказів, на підтвердження понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу або доказів на погодження розміру витрат на професійну правничу допомогу між відповідачем та його адвокатом.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в заяві доводи, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви з огляду на таке.

Згідно з частинами першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції складається, в тому числі, з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі,

витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини першої

статті 133 ЦПК України).

Статтею 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Однією з основних засад (принципів) судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою запровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді та захиститися у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до врегулювання спору в досудовому порядку. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу; 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами: подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат.

Зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду від 15 лютого 2023 року у справі № 567/1508/19.

Відповідно до частин першої, другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За статтею 6 ЦПК України суд зобов`язаний здійснювати правосуддя на засадах рівності учасників цивільного процесу перед законом і судом незалежно від будь-яких ознак.

Згідно з частинами першою-третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Для відшкодування понесених судових витрат учасник справи повинен подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс чи яких очікує зазнати у зв`язку з розглядом справи, до суду тієї інстанції, в якій такі витрати були чи будуть понесені, а також заявити клопотання про компенсацію судових витрат до закінчення судових дебатів та надати докази щодо розміру понесених витрат у цій справі у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

Такі висновки викладено у постанові Верховного Суду від 24 липня 2023 року у справі № 757/66309/21-ц.

У заяві, яка була одержана Верховним Судом 05 вересня 2023 року після прийняття ним постанови від 16 серпня 2023 року (зазначену постанову відповідач отримав 31 серпня 2023 року) по суті заявлених у справі вимог за результатами розгляду касаційної скарги на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 грудня 2021 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 24 листопада 2022 року, ОСОБА_2 просив здійснити відшкодування судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій.

Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою як позовної заяви (апеляційної та касаційної скарг), так і відзиву, оскільки з огляду на положення процесуального закону попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому слід зауважити, що поданий стороною попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми таких витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Отже, норми процесуального закону надають суду право у разі невиконання стороною обов`язку подати попередній розрахунок судових витрат відмовити у їх відшкодуванні, за винятком суми сплаченого стороною судового збору.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 17 серпня 2022 року у справі № 461/2102/20.

Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 04 жовтня 2023 року у справі № 761/12678/21.

ОСОБА_2 та його представник разом з першою заявою по-суті (відзивом на позовну заяву, апеляційною та касаційними скаргами) не подали орієнтовного розрахунку суми судових витрат, в тому числі витрат на правничу допомогу, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, а заява про стягнення таких витрат надійшла до Верховного Суду 05 вересня 2023 року вже після прийняття постанови Верховного Суду від 16 серпня 2023 року, яку відповідач отримав 31 серпня 2023 року.

З огляду на викладене Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Твердий М. К., про розподіл судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом цієї справи в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій. Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 22 грудня 2021 року у справі № 640/16818/18 та ухвалах від 17 серпня 2022 року у справі № 461/2102/20, від 22 грудня 2021 року у справі № 640/16818/18.

Керуючись статтями 141, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Твердий Микола Кузьмович, про відшкодування судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий І. М. Фаловська

Судді: А. І. Грушицький

В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

В. В. Сердюк