ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 333/2307/23
провадження № 2/753/5400/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецька О.Р.,

при секретарі - Григораш Н.М.,

за участю:

представника позивача Торган Б.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулося до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до відповідача, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 25.02.2020 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № K5H0GK, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 1 032 000 грн., терміном до 25.02.2029 р., а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування коштами і виконати свої зобов`язання згідно з договором у повному обсязі. Оскільки відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та має заборгованість, позивач був змушений звернутися з відповідним позовом до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 973 957 грн. 14 коп. та витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2023 р. відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.05.2023 р. справу передано на розгляд за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Лужецької О.Р. від 19.06.2023 р. дану цивільну справу прийнято до свого провадження та постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.

29.06.2023 р. від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просила відмовити в задоволенні позову. Зазначила, що 30.09.2022 р. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» пред`явлено до відповідача повідомлення-вимогу №20.1.0.0.0/7-220930/5375 про дострокове повернення споживчого кредиту разом із нарахованими відсотками за користування кредитом, відповідно до якої розмір заборгованості за кредитним договором становить 845 609 грн. 50 коп. Позивач з моменту пред`явлення даної вимоги позбавлений права нараховувати передбачені цим договором проценти за користування кредитом. Відповідачем після 30.09.2022 з моменту пред`явлення вимоги на погашення заборгованості, здійснені платежі на суму 13 574 грн. 83 коп., які безпідставно зараховані позивачем, як погашення нарахованих відсотків. Посилаючись на вищевказане зазначила, що залишок заборгованості за кредитним договором № K5H0GK від 25.02.2020 р. складає 832 034 грн. 67 коп.

28.07.2023 р. від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій наполягав на задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 06.09.2023 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні, призначеному на 03.10.2023 р. представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач та її представник в судовому засіданні, призначеному на 03.10.2023 р., частково визнали позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в розмірі 832 034 грн. 67 коп.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.02.2020 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № K5H0GK, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 1 032 000 грн., терміном до 25.02.2029 р., зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 15,50 % річних за перший рій кредитування, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування коштами і виконати свої зобов`язання згідно з договором у повному обсязі.

Відповідно до п.1.1.1. Кредитного договору, розмір реальної річної ставки за кредитом складає 19,66 % річних, який може змінюватись при зміні процентної ставки в порядку , передбаченому цим договором

Встановлено, що позивач повністю виконав свої зобов`язання за Кредитним договором № K5H0GK від 25.02.2020 року.

Позивач посилається на те, що внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх обов`язків за Кредитним договором, за нею утворилась заборгованість, яка станом на 20.02.2023 р. складає в розмірі 973 957грн. 14 коп., з яких: 895 764 грн. 27 коп. - заборгованість за кредитом; 78 192 грн. 87 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Суд критично ставиться до вказаної суми заборгованості за кредитним договором з огляду на наступне.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до змісту ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання не виконані з вини відповідача.

Згідно ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

30.09.2022 р. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» пред`явлено до відповідача повідомлення-вимогу №20.1.0.0.0/7-220930/5375 про дострокове повернення споживчого кредиту разом із нарахованими відсотками за користування кредитом, відповідно до якої розмір заборгованості за кредитним договором становить 845 609 грн. 50 коп., з яких: 50 272 грн. 99 коп. - заборгованість за відсотками. (а.с.75)

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, пред`явивши 30.09.2022 року до позичальника вимогу про дострокове повернення споживчого кредиту разом із нарахованими відсотками за користування кредитом.

Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, а також неустойки.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18).

Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором станом на 30.09.2022 р. - момент пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, а саме в розмірі становить 845 609 грн. 50 коп., з яких: 795 336 грн. 51 коп. - заборгованість за кредитом; 50 272 грн. 99 коп. - заборгованість за відсотками.

Згідно частин 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Посилання сторони відповідача, згідно з якими сума заборгованості за кредитним договором № K5H0GK від 25.02.2020 р. складає 832 034 грн. 67 коп., оскільки після 30.09.2023 р. здійснено платежі на погашення суми боргу за кредитним договором в розмірі 13 574 грн. 83 коп., суд не приймає до уваги, так як вказані обставини не доведені відповідачем належними доказами.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, що свідчить про порушення його прав, суд погоджується із тим, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштівта сплати процентів.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 536, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 265, 268 ЦПК України

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) заборгованість в розмірі 845 609 грн. 50 коп., з яких: 795 336 грн. 51 коп. - заборгованість за кредитом; 50 272 грн. 99 коп. - заборгованість за відсотками.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 12 684 грн. 14 коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА