Провадження № 6/761/949/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Мальцева Д.О.,

при секретарі: Панчоха Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за заявою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Білоконя Миколи Вадимовича, стягувач: ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 , про визнання відмови стягувача від примусового виконання судового рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Білоконя Миколи Вадимовича, стягувач: ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 , про визнання відмови стягувача від примусового виконання судового рішення.

У своїй заяві просив суд прийняти відмову від примусового виконання рішення на підставі якого видано виконавчий лист №761/27792/19 від 04.02.2020 року Шевченківським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 700 000,00 грн. боргу за договором позики, 172 328,00 грн. процентів за користування позикою, 165 704,10 грн. інфляційних втрат та 79 876,71 грн. 5 % річних, а всього 1 117 908,81 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2023 матеріали заяви було передано на розгляд судді Мальцева Д.О.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши заяву, вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 грудня 2019 року - позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - задоволено частково.

«Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 700000,00 грн. боргу за договором позики, 172328,00 грн. процентів за користування позикою, 165704,10 грн. інфляційних втрат та 79876,71 грн. 5 % річних.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Державного бюджету судовий збір в сумі 9605,00 грн.»

Також, встановлено, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Білоконя Миколи Вадимовича перебуває виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №761/27792/19, виданого 04.02.2020 року Шевченківським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 700 000,00 грн. боргу за договором позики, 172 328,00 грн. процентів за користування позикою, 165 704,10 грн. інфляційних втрат та 79 876,71 грн. 5 % річних, а всього 1 117 908,81 грн.

Виконавче провадження відкрито 14.02.2020.

27.02.2023 стягувач ОСОБА_1 звернувся до приватного виконавця Білоконя М.В. із заявою про відмову стягувача від примусового виконання судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є підстави прийняти відмову стягувача від примусового виконання рішення суду, виходячи з наступного.

Відповідно до положення ч. 1 ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Судове рішення, що набрало законної сили, є підставою для його виконання. Виконання судового рішення сприяє втіленню законів у життя та зміцненню їх авторитету. Рішення суду охороняє права, свободи та законні інтереси громадян, а також є завершальною стадією судового провадження.

Згідно ст. 434 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 434 ЦПК України, мирова угода, укладена між сторонами, або заява про відмову стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмові формі державному або приватному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її для затвердження до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до ч. 2 ст. 434 ЦПК України, питання затвердження мирової угоди у процесі виконання рішення, задоволення заяви про відмову стягувача від примусового виконання рішення вирішується судом протягом десяти днів з дня надходження до суду відповідної заяви, про що постановляється ухвала.

Суд має право відмовити у задоволенні заяви про відмову від примусового виконання рішення з підстав, визначених ст. 206 цього Кодексу, а саме якщо це суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява про визнання відмови стягувача від виконання не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права та свободи інших осіб, а тому підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 434 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Білоконя Миколи Вадимовича, стягувач: ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 , про визнання відмови стягувача від примусового виконання судового рішення - задовольнити.

Прийняти відмову стягувача ОСОБА_1 від примусового виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18.12.2019 у цивільній справі №761/27792/19 на підставі якого Шевченківським районним судом міста Києва видано виконавчий лист №761/27792/19 від 04.02.2020 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 700 000,00 грн. боргу за договором позики, 172 328,00 грн. процентів за користування позикою, 165 704,10 грн. інфляційних втрат та 79 876,71 грн. 5 % річних.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: