Ухвала

18 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 553/1092/22

провадження № 61-14284ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Полтавській області на постанову Полтавського апеляційного суду від 04 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 14 квітня 2022 року № 167 о/с про її звільнення за пунктом 4 статті 40 КЗпП України; поновити її на посаді чергового бюро перепусток відділення комунально-експлуатаційного забезпечення центру забезпечення; стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Ленінський районний суд м. Полтави рішенням від 14 червня 2023 року в задоволенні позову відмовив.

Полтавський апеляційний суд постановою від 04 вересня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив. Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 14 червня 2023 року скасував та ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив. Визнав незаконним та скасував наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 14 квітня 2022 року № 167 о/с про звільнення ОСОБА_1 за пунктом 4 статті 40 КЗпП України. Поновив ОСОБА_1 на посаді чергового бюро перепусток відділення комунально-експлуатаційного забезпечення центру забезпечення Головного управління Національної поліції в Полтавській області з 14 квітня 2022 року. Стягнув з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу 134 951,65 грн. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат. Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягненні середнього заробітку за один місяць допустив до негайного виконання.

02 жовтня 2023 року Головне управління Національної поліції в Полтавській області подало засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Полтавського апеляційного суду від 04 вересня 2023 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги залишити без задоволення в повному обсязі.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положеннями частини першої статті 274 ЦПК України визначено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: малозначні справи; що виникають з трудових відносин.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 06 червня 2022 року про відкриття провадження у справі суд першої інстанцій визнав дану справу малозначною та призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Підстави вважати, що суд помилково відніс зазначену справу до категорії малозначних, відсутні. Крім того, заявник не мотивує наявність підстав для розгляду касаційної скарги вказаною обставиною.

Верховний Суд, який відповідно до статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Касаційна скарга містить посилання на випадки, передбачені підпунктами «а» та «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що наведені заявником обставини, передбачені підпунктами «а» та «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав як для висновку про те, що касаційна скарга стосуються питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, так і для висновку про те, що справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для учасника справи.

Верховним Судом не встановлено обставин у цій справі, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункти 8, 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Полтавській області на постанову Полтавського апеляційного суду від 04 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов