Провадження № 2-к/521/2/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2023 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючий суддя Плавич І.В.,

секретар судового засідання - Петренко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі матеріали клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, заінтересована особа: ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебувають матеріали клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, заінтересована особа: ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 , звернулася до суду з клопотанням, в якому просила визнати в Україні Рішення Окружного суду м. Мюнхена 533 F 02537/04, від 30.09.2004 року, що набрало чинності 05.11.2004 року про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований 05.08.2000 року у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Мінистерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 548.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином та своєчасно.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про слухання справи сповіщений належним чином, заперечень щодо клопотання не надав.

Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, 05.08.2000 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 548.

Спільних дітей у подружжя немає.

Рішенням Окружного суду м. Мюнхена 533 F 02537/04, 30.09.2004 року, яке набрало чинності 05.11.2004 року було встановлено, що з серпня 2002 року сторони проживають окремо та не ведуть спільне господарство, на підставі чого шлюб розірвано.

Визнання рішення іноземного суду в Україні необхідне ОСОБА_1 для отримання у органах реєстрації актів цивільного стану документального підтвердження розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 471 ЦПК України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Порядок подання клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, передбачений статтею 472 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 472 ЦПК України клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою. До клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, додаються такі документи: 1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про визнання якого порушується клопотання; 2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили, якщо це не зазначено в самому рішенні; 3) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі статтею 9 Конституції України та статтею 19 Закону України «Про міжнародні договори України», чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили (частина перша статті 81 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

Відповідно до статті 82 Закону України «Про міжнародне приватне право» визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

03 грудня 2003 року Україна набула членства в Гаазькій Конвенції з міжнародного приватного права.

Стаття 13 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, від 22 грудня 2003 року застосовується у відносинах з державами: в тому числі із Швецією, з якою укладено двосторонню угоду про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах.

Згідно статті 13 Гаазької Конвенції 1961 року документи, що на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших договірних сторін без якого-небудь спеціального посвідчення. Документи, що на території однієї з договірних сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших договірних сторін доказовою силою офіційних документів. Це стосується також копій і перекладів документів, які засвідчені відповідним органом. Документи, які на території однієї з договірних сторін визнаються офіційними, вважаються такими ж на території іншої договірної сторони.

Клопотання про визнання рішення іноземного суду суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Відповідно до ст. 473 ЦПК України, за наслідками розгляду клопотання, а також заперечення у разі його надходження суд постановляє ухвалу про визнання в Україні рішення іноземного суду та залишення заперечення без задоволення або про відмову у задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

Враховуючи те, що будь-яких недоліків щодо форми та змісту клопотання судом не виявлено, підстав для відмови у задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню не встановлено, а також здійснене в інтересах захисту законного права ОСОБА_1 на документальне підтвердження розірвання шлюбу, тому заява про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 81, 82 Закону України «Про міжнародне приватне право», ст. 13 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, ст. 13 Гаазької Конвенції 1961 року, ст. ст. 471 - 473 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, заінтересована особа: ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати на території Україні Рішення Окружного суду м. Мюнхена 533 F 02537/04, 30.09.2004 року, яке набрало законної сили 05.11.2004 року, про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований 05.08.2000 року у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Мінистерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 548.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: І.В. Плавич