ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8726/23 Справа № 2-1623 (2006) Суддя у 1-й інстанції - Бондар Я.М. Суддя у 2-й інстанції - Тимченко О. О.
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

30 жовтня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача: Тимченко О.О.,

суддів: Зубакової В.П., Остапенко В.О.,

розглянувши в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Довгаль Сергій Володимирович, на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2006 року по цивільній справі № 2-1623/2006 за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2006 року позовну заяву ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Саксаганської районної ради м. Кривого Рогу про визнання факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно задоволено у повному обсязі. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 2/8 частин квартири АДРЕСА_1 .

До Дніпровського апеляційного суду 06 вересня 2023 року звернувся ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Довгаль Сергій Володимирович, з апеляційною скаргою на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2006 року по цивільній справі №2-1623/2006 за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування. Просив поновити ОСОБА_1 строк для подання апеляційної скарги та прийняти її до розгляду, оскільки про вказане рішення йому стало відомо лише 05 червня 2023 року, залучити до участі у справі правонаступника позивача ОСОБА_3 , скасувати зазначене рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 в задоволенні його позову.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Довгаль Сергій Володимирович, було залишено без руху, надано строк для звернення з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням обставин через які скаржником порушено строк на подання апеляційної скарги.

16 жовтня 2023 року через систему Електронний суд від ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_4 , на виконання ухвали суду надійшла заява про поновлення строку на апеляційне оскарження з аналогічних мотивів, викладених при поданні апеляційної скарги, де повторно зазначено, що оскаржуване рішення ОСОБА_1 та його адвокату Довгалю С.В. стало відомо лише 05 червня 2023 року, а копію рішення отримали лише 24 червня 2023 року, тому вважає ОСОБА_1 було пропущено строк з поважної причини, як особою яку не було залучено до участі у справі. Раніше, до отримання цієї інформації, ОСОБА_1 , не вважав, що його права кимось порушені, адже не знав про оскаржуване рішення суду, та вважав, що квартира в якій він проживає, належить за спадком його матері. Не знала при житті про оскаржуване рішення і матір скаржника, адже протиправно не була залучена до участі у справі як відповідач.

Відповідно до частини 1 статті 352 ЦПК України учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

В даному випадку є підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження з огляду на таке.

Згідно із частиною 1 статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

За частиною 2 статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Встановлено, що оскаржуване рішення ухвалено 16 червня 2006 року. Проте, апеляційна скарга подана ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції лише 06 вересня 2023 року, тобто з порушенням строку апеляційного оскарження, передбаченого процесуальним законом, більше ніж на 16 років.

Однак, зазначені в апеляційній скарзі та клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_4 , причини пропуску строку на апеляційне оскарження, не є поважними та, як наслідок, підставою для поновлення строку, з огляду на таке.

Так, згідно з матеріалами справи 16 червня 2006 року Саксаганським районний судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було ухвалено рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Саксаганської районної ради м. Кривого Рогу про визнання факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, визнано за ОСОБА_2 право власності на 2/8 частини квартири АДРЕСА_1 , яке не було оскаржене та набрало законної сили.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 вересня 2010 року ОСОБА_5 визнано безвісно відсутньою.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 жовтня 2022 року ОСОБА_5 визнано померлою.

26 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 , яка складається з квартири АДРЕСА_1 .

Однак, нотаріусом Лазебному Д.Л. було повідомлено, що вказана квартира, відповідно до рішень Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 березня 2005 року та 16 червня 2006 року, була переоформлена на брата бабусі ОСОБА_2

ОСОБА_1 вважає, що оспорюване рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2006 року стосується його майнових прав, адже перешкоджає йому оформити його спадкові права після смерті матері на спірну квартиру, тому він має право на поновлення строку на апеляційне оскарження.

Колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_4 , про поновлення строку на апеляційне оскарження та відмову у відкритті апеляційного провадження, зазначивши наступне.

Апеляційний суд виходить з того, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком цієї особи добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (§ 35 рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Відповідно до ст. 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

ЦПК України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування заяви про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу. При цьому, поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яке він використовує виходячи з поважності причин пропуску строку на оскарження.

Так, в постанові Верховного Суду від 08.04.2021 у справі №520/7884/2020 наведено висновок про те, що відповідно до правових висновків Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, заява №23436/03).

Неможливість суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», рішення ЄСПЛ від 27 квітня 2000 року у справі «Фрідлендер проти Франції»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30 листопада 2006 року у справі «Красношапка проти України»).

Поважними причинами пропущення строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами. Вирішуючи, чи з поважних причин пропущено певний процесуальний строк, суд у кожному конкретному випадку оцінює сукупність обставин на свій розсуд.

При цьому безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). Зазначена конвенційна норма зобов`язує щоб судові процедури були справедливі для обох сторін справи.

ЄСПЛ зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (рішення у справі «Воловік проти України» заява № 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року). Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення у справі «Перетяка та Шереметьев проти України», заяви № 17160/06 та № 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (§ 42 рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» № 3236/03).

Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію скаржником своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення всіх можливих та залежних від неї дій, спрямованих на своєчасне подання апеляційної скарги, або виникнення обставин непереборної сили, скаржник не надав.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Підстави поновлення строку на апеляційне оскарження на які вказує ОСОБА_1 не є безумовними з огляду на тривалий проміжок часу між ухваленням рішення та його оскарження (більше 16 років), враховуючи, що вказане рішення не було оскаржене, ніким до даного часу не була виявлена зацікавленість щодо спірної квартири, обгрунтованих обставин через які скаржник не мав можливості своєчасно звернутися до суду, в апеляційній скарзі не зазначено. Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію скаржником своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення всіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасне подання апеляційної скарги, скаржник суду не надав.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Підсумовуючи викладене, колегія суддів не визнає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_4 , тому згідно до п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, відмовляє у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Довгаль С.В., на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2006 року.

Керуючись статтею 358 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Довгаль Сергій Володимирович, про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2006 року по цивільній справі № 2-1623/2006, відмовити.

Відмовити ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Довгаль Сергій Володимирович,у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Довгаль Сергій Володимирович, на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2006 року по цивільній справі № 2-1623/2006 за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її підписання безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий О.О. Тимченко

Судді: В.П. Зубакова

В.О. Остапенко