Провадження № 2-о/357/329/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Пустовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква, в залі суду № 5 цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Узинська об`єднана територіальна громада про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2023 року заявник ОСОБА_1 звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із заявою про встановлення факту постійного спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина до складу якої входить квартира АДРЕСА_1 . На момент смерті спадкодавець ОСОБА_2 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Заявник на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, вела домашнє господарство, готувала їжу, оскільки батько був неспроможний повноцінно обходити себе та потребував стороннього догляду, однак була зареєстрована за іншою адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 являється єдиним спадкоємцем за заповітом, а тому звернулась до нотаріуса із письмовою заявою щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину. Однак, листом від 29.06.2023 року роз`яснено, що заявником пропущений строк для подачі заяви про прийняття спадщини, а також спадщина не прийнята шляхом проживання, на підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України, тому рекомендовано звернутися до суду. У зв`язку з вищевикладеним, заявник просить суд встановити факт постійного спільного проживання з її батьком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 28.08.2023 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, призначив справу до розгляду, витребував від приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Корнійчук А.В. належним чином завірену копію спадкової справи заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с. 22-23)

Заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримали заяву, просили допитати в судовому засіданні свідків.

Заінтересована особа Узинська об`єднана територіальна громада в судове засідання свого представника не направила, про час та дату судового розгляду повідомлялись належним чином.

Заслухавши пояснення заявника та її представника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 13.12.2022 року виконавчим комітетом Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області, серія НОМЕР_1 . (а.с. 7)

Судом встановлено, що заявник по справі ОСОБА_1 , являється донькою ОСОБА_2 , що стверджується копією свідоцтва про народження. (а.с. 8)

Встановлено, що 29.12.1979 року ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_5 , внаслідок чого змінила прізвище на « ОСОБА_6 », 14.11.1984 року ОСОБА_7 уклала шлюб з ОСОБА_8 , внаслідок чого змінила прізвище на « ОСОБА_9 », наведене стверджується матеріалами справи. (а.с. 9,10)

Встановлено, що за життя ОСОБА_2 розпорядився своїм майном, склавши 08.07.2016 року заповіт на все майно, де б воно не було, з чого б воно не складалось, на ім`я своєї дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 11)

Згідно довідки № 11-54-240 від 29.12.2022 року, виданої Узинською міською радою, ОСОБА_1 за власні кошти провела поховання ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , Узинська міська рада не виділяла кошти на його поховання. (а.с. 13)

Факт постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджується довідкою №11-14-1181 від 05.07.2023 року, виданою Узинською міською радою , відповідно до якої заявник проживала з 28.11.2021 року по 14.12.2022 року без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своїм батьком ОСОБА_2 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 15)

Крім того, у судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_10 , яка підтвердила той факт, що батько заявниці хворів, останній рік він не ходив, а тому заявник постійно проживала з батьком, перебувала з ним поряд, а раніше часто навідувала його.

Свідок ОСОБА_11 суду показала, що ОСОБА_1 постійно навідувала батька, прала, прибирала, доглядала, а потім батько зліг та з осені 2021 року заявниця постійно жила біля батька.

Встановлення факту постійного проживання заявнику необхідно для отримання в органах нотаріату свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця.

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р.) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п.3.22 Глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Відповідно до правового висновку, висловленого у Постанові Верховного Суду від 10.01.2019 року у справі №484/747/17, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 1 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Судом встановлено, що заявнику необхідно встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання заявника з ОСОБА_2 на момент його смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній.

Суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви, оскільки судом встановлено факт проживання заявника ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 ,який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, так як це підтверджується зібраними по справі письмовими доказами.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, оскільки встановлення цього факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать її майнові права на спадщину. Іншої можливості встановити цей факт заявник не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 12, 81, 82, 247, 259, 260, 265, 268, 315 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлено 09.10.2023 року.

Суддя О. Я. Ярмола