Справа № 462/1287/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2023 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - Пилип`юк Г. М.

за участю секретаря судового засідання- Домбровської В. Р.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справуза позовом Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостіза житлово-комунальні послуги,

встановив:

представник ЛКП «Залізничнетеплоенерго» - Станько Ю. П. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за спожиту теплову енергію за період з 01.01.2021 року по 30.11.2022 року у розмірі 52 031,51 грн. та вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ЛКП «Залізничнетеплоенерго» є виробником і виконавцем послуг з надання теплової енергії населенню, в тому числі відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 , якими вона користуються. Факт надання теплоносія до будинку підтверджується відповідними актами про використання теплової енергії. Проте відповідач належним чином не виконує свої обов`язки щодо оплати послуг з надання теплової енергії, що й спричинило виникнення заборгованості за період з 01.01.2021 року по 30.11.2022 року у розмірі 52 031,51 грн. Заборгованість за вказаний період відповідачем не погашалась. У зв`язку з цим ЛКП «Залізничнетеплоенерго» зверталося в суд із заявою про видачу судового про стягнення вказаної суми боргу. Разом з тим, ухвалою суду від 03.12.2021 року відмовлено у видачі відповідного судового наказу.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 05.04.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії такої ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач належним чином повідомлена про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, направлено ухвалу про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та додатками рекомендованою поштовою кореспонденцією.

Відповідач у визначений судом п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву, такого не подала, про поважність причин не подання відзиву суд не повідомила, заява про поновлення строку для подання відзиву до суду станом на день винесення рішення також не поступала.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зі змісту ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як зазначається у п. 3 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація.

Львівське комунальне підприємство «Залізничнетеплоенерго», відповідно до Закону України «Про теплопостачання» є теплопостачальною організацією, суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії.

Згідно постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 23.03.2017 року № 342 ЛКП «Залізничнетеплоенерго» переоформлено ліцензії АВ № 597442 на право провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії, АВ № 597443 на право провадження господарської діяльності з транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, АВ № 597444 на право провадження господарської діяльності з постачання теплової енергії, видані ЛКП «Залізничнетеплоенерго» на безстрокові.

Актами зняття показів комерційних засобів обліку теплової енергії підтверджується, що ЛКП «Залізничнетеплоенерго» надає послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за адресою: АДРЕСА_2 /а.с. 13-17/.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 11, 27/.

Відповідно до розрахунку заборгованості за послуги теплопостачання у споживача за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.01.2021 року по 30.11.2022 року утворилась заборгованість у розмірі 52 031,51 грн /а.с. 12/.

Відповідно до ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 03.12.2021 року відмовлено у задоволенні заяви Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення боргу з ОСОБА_1 , оскільки неможливо встановити за який період часу нарахована заборгованість розмірі 33 649, 09 грн. та чи звернувся заявник в межах строку звернення до суду/а.с. 17 /зворот/.

Відповідно до ч. 1, 3 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Як вбачається зі змісту ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг відносяться - комунальні послуги, в тому числі централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, централізоване опалення, та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 цього Закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово- комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» встановлено обов`язок споживача оплатити надані послуги.

Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникає у споживача з моменту користування цими послугами.

При цьому, відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю для настання відповідних правових наслідків.

Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або він не визнаний судом недійсним.

З матеріалів справи вбачається, що поведінка сторін свідчить про фактичне укладення ними договору про постачання теплової енергії для потреби опалення до квартири відповідачів, оскільки послуги позивачем надаються, а відповідачі ними користуються та жодних претензій з цього питання до позивача не заявляють.

Відповідно до ст. 1 Закону «Про теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

Таким чином, ЛКП «Залізничнетеплоенерго» виконало свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення. У разі наміру споживача припинити надання послуг з централізованого теплопостачання, останній не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мереж теплопостачання.

Водночас, факт надання теплоносія до будинку підтверджується актами /а.с. 13-17/. Площа квартири відповідача включена до всієї опалювальної площі будинку, на яку подається теплове навантаження.

Таким чином, між позивачем та відповідачем фактично склалися правовідносини з надання комунальних послуг і оплати за них. Доказів того, що позивач неналежним чином чи не в повному обсязі надає відповідачу послуги з центрального опалення відповідачем суду не надано, з матеріалів справи вбачається, що вона від таких послуг не відмовлялась та використовувала для власних потреб, тим самим визнавали наявність правовідносин з ЛКП «Залізничнетеплоенерго».

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що, оскільки послуги з теплопостачання надавались, відповідач ними фактично користувалась, то вони підлягають оплаті.

Як вбачається із матеріалів справи та підтверджується розрахунком заборгованості, відповідач не в повному обсязі оплачувала ЛКП «Залізничнетеплоерего» за спожиту теплову енергію з 01.01.2021 року по 30.11.2022 року, внаслідок чого в них утворилась заборгованість перед позивачем за цей період в розмірі 52 031,51 грн., розмір якої відповідачем не спростовано, вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б ставили під сумнів правильність нарахування суду не надано.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що порушені права позивача в результаті неотримання оплати за надані послуги підлягають судовому захисту, з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за теплову енергію у розмірі 52 031,51 грн., яка утворилась за період з 01.01.2021 року по 30.11.2022 року.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору при поданні позову до суду в розмірі 2 684,00 грн.

Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 274, 275, 279 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов задовольнити.

Стягнути ОСОБА_1 на користь Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» 52 031 (п`ятдесят дві тисячі тридцять одну) грн. 52 коп. заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію за період з 01.01.2021 року по 30.11.2022 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» 2 684,00 грн. судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач Львівське комунальне підприємство «Залізничнетеплоенерго», , місцезнаходження: 79054, м. Львів, вул. С. Петлюри, 4а;

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя/підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: Г. М. Пилип`юк