Справа № 644/ 7748 /23
У Х В А Л А

іменем України

26 жовтня 2023 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Сітало А.К., розглянувши заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення (ухвали суду про залишення позовної заяви без руху) по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до держави України в особі Державної казначейської служби України, Управління соціального захисту населення Індустріального району Харківської міської ради про відшкодування моральної та матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

06.10.2023 року в провадження Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява в якій позивач просить: 1) звільнити її від сплати судового збору за подання позовної заяви; 2) прийняти її позов до розгляду та розглядати його в загальному провадженні; 3) витребувати в якості доказу матеріали справи № 644/1907/16-а із Фрунзенського районного суду м. Харкова; 4) при необхідності призначити судово-психологічну експертизу для визначення моральної шкоди в грошовому виразі в державній експертній установі за рахунок відповідачів; 5) викликати в суд та допитати свідка по справі, якого вона заявить при відкритті провадження у справі; 6) стягнути з державного бюджету України через Державну казначейську службу України на її користь в якості відшкодування моральної шкоди грошову суму в розмірі 500 000,00 грн. та матеріальну шкоду в розмірі 100,00 грн.

Ціна позову визначена позивачем в розмірі 500 100,00 грн.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями, вказана позовна заява передана в провадження судді Сітало А.К. 06.10.2023 року.

Під час вирішення питання про відкриття провадження суддя з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 175, 177 ЦПК України.

Частиною 1 ст. 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Після дослідження позовної заяви з доданими до неї документами, судом встановлено, що позовна заява подана з порушенням вимог ст. ст. 95, 175, 177 ЦПК України.

На виконання вимог ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху судом зазначені недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення. Згідно вказаної норми ЦПК України строк для усунення недоліків не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, судом 11.10.2023 року постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху та позивачу надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копія ухвали від 11.10.2023 року про залишення позовної заяви без руху, отримана безпосередньо позивачем 17.10.2023 року, що підтверджується власноручно написаною розпискою, яка знаходиться в матеріалах справи.

20.10.2023 року позивач звернулася до суду із заявою про роз`яснення ухвали суду від 11.10.2023 року про залишення позовної заяви без руху в якій просить: 1) роз`яснити мотивувальну та резолютивну частини ухвали; 2) відстрочити термін виконання ухвали відповідно 10 та 15 днів з дати роз`яснення ухвали; 3) скасувати або змінити ухвалу про залишення позову без руху.

З мотивувальної частини заяви про роз`яснення судового рішення вбачається, що позивач не згодна з ухвалою суду про залишення позовної заяви без руху від 11.10.2023 року.

Частиною третьою ст. 271 ЦПК України передбачено, що суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вказана заява про роз`яснення судового рішення (ухвали суду), може бути розглянута судом одноособово, оскільки ухвала про залишення позовної заяви без руху від 11.10.2023 року прийнята суддею одноособово.

Суд не вбачає підстав для виклику учасників справи для надання пояснень під час розгляду питання про роз`яснення ухвали суду, у зв`язку з чим питання про роз`яснення рішення суду вирішується судом одноособово.

Суд, дослідивши заяву про роз`яснення рішення та доводи викладені в ній вважає, що вказана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Чинне цивільне процесуальне законодавство України передбачає єдину підставу роз`яснення судового рішення. Так, відповідно до ч. 1 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю або суперечливістю викладених у ньому висновків, в тому числі можливістю різного їх тлумачення, тобто коли зміст рішення є незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або для осіб, які мають його виконувати.

Отже, роз`яснення судового рішення - це викладення його у більш зрозумілій формі, при цьому, суд зобов`язаний викласти більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11.10.2023 року, яку просить роз`яснити заявник, позовну заяву залишено без руху.

Підставами для залишення позовної заяви без руху зазначено те, що позовна заява викладена позивачем російською мовою, позивачем не зазначено зміст позовних вимог до другого відповідача - Управління соціального захисту населення Індустріального району Харківської міської ради, до позовної заяви не додані всі наявні у позивача докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та не додано доказів, що підтверджують обставини, які викладені в позовній заяві. Крім того, до заяви не додано всіх документів, що додаються до неї відповідно до кількості відповідачів. Додані до позовної заяви документи надані лише в одному екземплярі для суду.

Щодо викладення позивачемпозовної заяви російською мовою, судом зазначено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» № 2704-VIII від 25.04.2019 року у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою.

Відповідно до частини першої статті 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

Частиною першою статті 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

Сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою.

У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа № 10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята статті 10 Конституції України).

Відповідно до частини четвертої статті 9 ЦПК України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позовна заява повинна бути викладена державною (українською) мовою.

Позивач не позбавлена права звернутися до перекладача з метою приведення позову у відповідність до вимог закону.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Верховного суду від 21.01.2019 (справа №761/42431/17).

Також частиною першою ст. 175 ЦПК України передбачено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Також відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

В порушення норм вказаних статей, позивачем в позовній заяві вказані відомості не зазначені, та не додано доказів, що підтверджують обставини, які викладені в позовній заяві.

До позовної заяви позивачем долучено лише її довідку про доходи як пенсіонера та копію виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Дослідивши матеріали позовної заяви, судом встановлено, що до заяви не додано всіх документів, що додаються до неї відповідно до кількості відповідачів. Додані до позовної заяви документи надані лише в одному екземплярі для суду.

З додатків, які зазначені в позовній заяві вбачається, що позивачем копію позову з додатками самостійно передано відповідачу - Управлінню соціального захисту населення Індустріального району Харківської міської ради, а також засобами поштового зв`язку направлено відповідачу - Державній казначейській службі України, що не відповідає вимогам ч. 1 ст. 177 ЦПК України. Також з доданих до позовної заяви документів, вбачається, що вони не засвідчені в установленому законом порядку.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно положень ч. 5 ст. 95 ЦПК України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

З доданих до позовної заяви документів, вбачається, що вони не засвідчені в установленому законом порядку.

В ухвалі суду від 11.10.2023 року зазначено, що позивачу необхідно усунути зазначені в ухвалі недоліки, які можуть бути усунуті шляхом зазначення вказаних відомостей в позовній заяві, а також надання всіх доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, які засвідчені належним чином.

Крім того, до позову не додано доказів сплати судового збору за позовні вимоги майнового характеру в розмірі передбаченому ст. 4 Закону України «Про судовий збір», та не надано документів, що підтверджують обґрунтовані підстави її звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону.

В позовній заяві позивачем заявлено клопотання про звільнення її від сплати судового збору. В обґрунтування клопотання зазначено, що відповідно до Закону України «Про судовий збір» позивачу необхідно сплатити судовий збір який відповідатиме 1% від ціни позову, яка визначена позивачем в розмірі 500 100,00 грн.

Таким чином, при зверненні до суду з даним позовом позивачу необхідно сплатити судовий збір в сумі 5001,00 грн. Однак майновий стан не дозволяє їй сплатити судові витрати у вказаному розмірі, оскільки вона є пенсіонером та отримує невелику пенсію.

На підставі викладеного, позивач зазначає, що розмір судового збору є для неї занадто обтяжливим, предмет спору стосується вирішення її права про стягнення в тому числі моральної шкоди завданої відповідачем - Управління соціального захисту населення Індустріального району Харківської міської ради, у зв`язку з чим вона може бути позбавлена можливості захистити свої права.

До позовної заяви в якості доказів тяжкого матеріального стану, позивачем долучено лише її довідку про доходи як пенсіонера та копію виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого.

В ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху від 11.10.2023 року зазначено, що позивачу необхідно сплатити суму судового збору, який відповідатиме 1% від ціни позову, яка подана фізичною особою за позовну вимогу майнового характеру, а також усунути інші недоліки зазначені у вказаній ухвалі, які можуть бути усунуті шляхом зазначення вказаних відомостей в позовній заяві та надання відповідних доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, які засвідчені належним чином.

Під час постановлення ухвали про залишення позовної заяви без руху від 11.10.2023 року судом розглянуто клопотання позивача про звільнення її від сплати судового збору за подання позовної заяви з урахуванням підстав зазначених в позові від 06.10.2023 року. Ухвалою суду позивачу відмовлено в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору. Підстави відмови в задоволенні клопотання викладені в ухвалі суду від 11.10.2023 року.

Судом також роз`яснено, що на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху, позивач не позбавлена можливості зменшити або збільшити позовні вимоги та сплатити судовий збір пропорційно кількості позовних вимог.

Крім того, суд звертає увагу на те, що предметом позовної заяви поданої 06.10.2023 року, позивачем визначено відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Посилання позивача на те, що предметом її позовної заяви є саме відшкодування шкоди, заподіяної незаконними діями та рішеннями органу державної влади або службовою особою, про що міститься посилання на номер справи № 644/1907/16-а, яка знаходиться у Фрунзенському районному суді м. Харкова, у зв`язку з чим, вона звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 13, ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», міститься лише в заяві про роз`яснення судового рішення.

Підставами для звільнення від сплати судового збору, в позовній заяві від 06.10.2023 року позивачем зазначено, що майновий стан не дозволяє їй сплатити судові витрати у вказаному розмірі, оскільки вона є пенсіонером та отримує невелику пенсію.

Таким чином, в позовній заяві та в заяві про роз`яснення судового рішення, позивачем зазначені різні підстави для звільнення від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом.

Жодних доказів, на які посилається позивач в обґрунтування даного позову, посилаючись зокрема на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.09.2020 року по справі № 644/1907/16-а, до позовної заяви не додано.

Заявник у своїй заяві про необхідність роз`яснення ухвали суду від 11.10.2023 року про залишення позовної заяви без руху наводить перелік питань, на які просить суд надати відповіді у зв`язку з прийняттям цієї ухвали та її змістом. Зокрема, заявник висловлює нерозуміння підстав і мотивування, які викладені в ухвалі, використання відповідних понять та не погоджується із їх застосуванням.

Дослідивши заяву про роз`яснення ухвали суду та позовну заяву з додатками, судом встановлено наступне.

Як вбачається із ухвали, щодо роз`яснення якої звернувся заявник, вона в повній мірі відповідає вимогам чинного ЦПК України, її текст викладений чітко, послідовно і зрозумілою мовою, будь-яких положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо її розуміння, ухвала не містить. Резолютивна частина ухвали містить однозначне та обґрунтоване рішення.

Ухвала про залишення позову без руху не являється вирішенням справи по суті, а лише містить визначений перелік недоліків та строк необхідний для їх усунення, що відповідає вимогам ст. 185 ЦПК України.

Під час постановлення ухвали про залишення позовної заяви без руху, суддею були враховані положення ст. ст. 95, 175, 177 ЦПК України, а також Закону України «Про судовий збір», а отже ухвала є вичерпною, зрозумілою та не потребує додаткового роз`яснення.

Крім того, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні незрозумілості судового акта і викладенні рішення суду у більш зрозумілій формі. Рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Відтак, роз`яснення судового рішення має значення не саме по собі, а в контексті його правильного виконання з урахуванням змісту рішення і волі суду, який його ухвалив. Метою роз`яснення судового рішення є його удосконалення для правильного розуміння учасниками судового провадження, органом виконання судового рішення. Роз`яснення судового рішення спрямоване на усунення незрозумілості, що ускладнює його реалізацію.

Таким чином, суть роз`яснення судового рішення полягає не в роз`ясненні мотивів, які покладені в основу рішення, а в роз`ясненні рішення з метою наступного його виконання (ухвала Великої палати Верховного суду від 15.09.2020 (справа №1-26/04).

Крім того, суд також зазначає, що діючими нормами ЦПК України не передбачено можливості відстрочення терміну виконання ухвали про залишення позову без руху, так само як і можливості скасувати або змінити вказану ухвалу судом, яким вона постановлена.

В ухвалі суду від 11.10.2023 року зазначені недоліки позовної заяви, спосіб та строк їх усунення, а також роз`яснено, що ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення повного тексту ухвали суду лише щодо визначення розміру судових витрат. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Отже, інститут роз`яснення судового рішення застосовується лише для досягнення вказаних цілей і не може бути інструментом додаткового тлумачення учасникам мотивів прийняття рішення чи використання в тексті рішення певних термінів. В разі незгоди із судовим рішенням учасниками провадження має застосовуватися інститут оскарження рішень у порядку, визначеному процесуальним законодавством. Однак сама по собі незгода із судовим рішенням не може бути підставою для звернення до судді із заявою про його роз`яснення.

Окремо слід зазначити, що цивільне процесуальне законодавство не містить положень, згідно з якими суддя має надавати заявнику докази, на підставі яких було прийнято судове рішення.

За таких обставин, суддя вважає за необхідне у задоволенні заяви про роз`яснення ухвали про залишення позовної заяви без руху відмовити, оскільки обставин, визначених ст. 271 ЦПК України, які б слугували підставою такого роз`яснення, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 260-261, 271 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення (ухвали суду про залишення позовної заяви без руху) по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до держави України в особі Державної казначейської служби України, Управління соціального захисту населення Індустріального району Харківської міської ради про відшкодування моральної та матеріальної шкоди залишити без задоволення.

Копію ухвали направити заявнику по справі для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 26.10.2023 року.

Суддя: А. К. Сітало