Провадження № 2-з/522/337/23
УХВАЛА

22 вересня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси в складі судді Косіциної В.В., в порядку письмового провадження розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову (до подання позовної заяви),-

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якому просить суд заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 вчиняти дії з відчуження нерухомого майна, а саме квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , а також заборонити дії зі вселення та/або надання права користування і розпорядження квартирою.

За результатами автоматизованого розподілу справа передана для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Косіциній В.В.

Свою вимогу ОСОБА_1 мотивує тим, що в подальшому вона має на меті звернутися до Приморського районного суду м. Одеси із позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ спільного майна подружжя, а квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 була придбала подружжям під час перебування у шлюбних відносинах, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.04.2018 року.

Суд, дослідивши зміст заяви та доданих до неї документів дійшов до наступного висновку.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

За змістом частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною четвертою ст.263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі№753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) роз`яснено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

З заяви про забезпечення позову вбачається, що заявниця має намір звернутися із позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю та поділ квартири за адресою АДРЕСА_2 .

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що станом на 22 вересня 2023 року квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Звернувши до суду із заявою про забезпечення позову, ОСОБА_1 зазначила, що спірна квартира входить до складу спільного сумісного майна сторін, право власності на яку оформлено на відповідача.

Сам факт звернення із заявою та додані до неї докази свідчать про наявність між сторонами спору щодо нерухомого майна та реальну можливість його відчуження відповідачем, на якого це майно зареєстроване як на одноосібного власника, а тому колегія суд погоджується думкою заявниці про необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони винення дій щодо відчуження. Такий вид забезпечення є співмірним із заявленими позовними вимогами, невжиття таких заходів може призвести до істотного ускладнення чи унеможливлення в подальшому виконання рішення суду.

Разом із цим, суд враховує, що фактично заявниця планує предявити позовні вимоги про визнання за нею права власності лише на 1/2 частину квартири, а відтак, ураховуючи що заходи забезпечення позову мають бути застосовані лише щодо спірного майна, суд приходить до висновку, що достатнім та адекватним заходом забезпечення позову є заборона ОСОБА_2 вчиняти дії з відчуження квартири за адресою за адресою: АДРЕСА_2 .

Щодо вимоги заборонити ОСОБА_2 вчиняти дії по вселенню, надання права користування третім особам, суд не вбачає підстав для її задоволення.

Обмеження ОСОБА_2 у його праві користування та володіння його власністю на час розгляду справи на думку суду не є адекватним та співмірним заходом, більш того можливість володіння й користування жодним чином не зможе вплинути на виконання майбутнього рішення суду у разі його ухвалення на користь заявниці.

З огляду на те, що між сторонами існує спір з приводу поділу спільного майна подружжя, а заявник в подальшому має на меті звернутися до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділу спільного майна подружжя, враховуючи те, що власником майна на теперішній час є колишній чоловік заявника, суд дійшов висновку про наявність реальної загрози невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разу відчуження ОСОБА_2 спірної частини нерухомого майна на користь третіх осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 76, 151, 152-154 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову (до подання позовної заяви) задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 вчиняти дії з відчуження частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

В задоволенні інших вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Суддя Косіцина В.В.