справа № 631/977/21
провадження № 2/631/139/23
У Х В А Л А

п р о п е р е д а ч у с п р а в и н а р о з г л я д і н ш о м у с у д у

23 жовтня 2023 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Мащенко С. В.

за участю:

секретаря судового засідання Дядик С. В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 приміщення суду цивільну справу з єдиним унікальним № 631/977/21 (провадження № 2/631/139/23) за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах свого сина ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Гриб Надії Миколаївни «Про визнання заповіту недійсним»,-

в с т а н о в и в:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа з єдиним унікальним № 631/977/21 (провадження № 2/631/139/23) за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах свого сина ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Гриб Н. М. «Про визнання заповіту недійсним», що розглядається за правилами загального позовного провадження.

19.09.2023 року за вхідним № 5095/23-вх позивач ОСОБА_1 надіслала до суду клопотання про направлення справи за підсудністю, яке мотивувала тим, що в провадженні Київського районного суду міста Харкова перебуває аналогічний позов щодо визнання заповіту недійсним, який є предметом цієї справи, й позов поданий іншою заінтересованою особою ОСОБА_4 , який також вважає себе спадкоємцем ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, зазначила, що до складу спадкового майна, яке залишилося після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , входить, зокрема, житловий будинок, розташований за адресом: АДРЕСА_1 ,- що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 345373498 від 05.09.2023 року. При цьому, вірність підсудності цієї справи саме Київському районному суду міста Харкова встановлена відповідною ухвалою Харківського апеляційного суду, що є підставою задля застосування й щодо її позову (а. с. 134).

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах свого сина ОСОБА_2 , не з`явилась, про дату, час і місце засідання повідомлялась належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомила, проте скористалась правом, наданим їй частиною 1 статті 58 зазначеного кодексу, щодо участі у судовому процесі через представника за ордером адвоката Горенко О. І. (а. с. 128, 132, 139, 140).

Представник позивача ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах свого сина ОСОБА_2 адвокат Горенко О. І., повноваження якої підтверджені ордером (серії АХ № 1074245), виданим 02.11.2021 року на підставі договору б/н, укладеному 18.10.2021 року між нею та ОСОБА_1 , а також свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 682, виданим 09.07.1996 року Харківською обласною кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури на підставі рішення № 23, у підготовче судове засідання також не з`явилась, про дату, час і місце засідання повідомлялась належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомила, однак надала заяву, зареєстровану за вхідним № 5684/23-вх від 23.10.2023 року, з клопотанням про проведення підготовчого судового засідання за відсутності сторони позивача, й просила задовольнити клопотання про передачу справи за підсудністю (а. с. 128, 139, 140, 147).

Відповідач ОСОБА_6 у підготовче судове засідання теж не з`явилась, про дату, час і місце засідання повідомлялась належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомила, проте скористалась правом, наданим їй частиною 1 статті 58 зазначеного кодексу, щодо участі у судовому процесі через представника за ордером адвоката Таволжанського М. В.(а. с. 62 - 63, 64, 65, 128, 142).

Представник відповідача адвокат Таволжанський М. В., який діє за ордером (серії ВЛ № 058686), виданим 24.11.2021 року на підставі договору б/н, укладеному 01.11.2021 року між ним та ОСОБА_3 , а також свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (серії ВЛ № 863), виданим 18.11.2016 року Радою адвокатів Волинської області на підставі рішення №1/57-2, у підготовче судове засідання також не з`явився, про дату, час і місце засідання повідомлявся належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомив, натомість надав заяву, зареєстровану за вхідним № 5622/23-вх від 19.10.2023 року з клопотанням про вирішення питання стосовно проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (а. с. 62 - 63, 64, 65, 128,143 - 145).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Гриб Н. М. у підготовче судове засідання теж не з`явилася, про дату, час і місце засідання повідомлялася належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомила, однак надала суду заяву, зареєстровану за вхідним № 1204/22-вх від 22.08.2022 року, з клопотання про розгляд справи за її відсутності (а. с. 117, 128).

Відповідно до змісту частини 1 статті 58 Цивільного процесуального кодексу України сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Згідно із частиною 1 статті 223 цього ж кодексу, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, а на підставі частини 3 статті 211 зазначеного вище цивільного процесуального кодифікованого закону України особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Про наявність такого клопотання у сторони позивача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача свідчать відповідні клопотання, долучені до матеріалів справи.

Розв`язуючи клопотання представника відповідача адвоката Таволжанського М. В. щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, суд зауважує, що частиною 1 статті 212 Цивільного процесуального кодексу України унормовано, що учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.

Згідно з приписом частини 2 цієї ж статті учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи.

Оскільки представник відповідача адвокат Таволжанський М. В. до своєї заяви, зареєстрованій за вхідним № 5622/23-вх від 19.10.2023 року, щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не надав доказів виконання приписів частини 2 статті 212 Цивільного процесуального кодексу України, та не зазначив про завчасне направлення такого клопотання іншим учасникам справи, ураховуючи, що ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, постановлена в межах цього провадження, не містить вищезазначеного застереження через нестабільне інтернет з`єднання в суді, суд на підставі частини 4 статті 183 вказаного цивільного процесуального кодифікованого акту України повертає її заявнику без розгляду.

Крім того, вирішуючи питання щодо можливості проведення судового засідання у відсутність учасників справи та їх представників, що не з`явились, суд ураховує, що кожен з них повідомлений про дату, час та місце судового засідання відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України, про що свідчать наявні у суду повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, долучені до матеріалів справи (а. с. 132, 142).

За таких обставин, беручи до уваги те, що підстав для визнання необхідним давання особами, які беруть участь у справі, особистих пояснень не має, ураховуючи, що судом створені всі необхідні умови для реалізації ними своїх процесуальних прав, зокрема, на безпосередню участь в суді, суд вважає за можливе провести судове засідання за їх відсутності.

Отже, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи та всі фактичні данні, які мають значення для вирішення питання про направлення справи за підсудність або відмовлення у задоволенні цього клопотання, перевіривши їх доказами, безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, що відповідають вимогам закону про їх належність, допустимість, достовірність та достатність, а саме: дослідивши матеріали справи, що містять наявні в ній письмові докази, - суд вважає, що заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Горенко О. І. - щодо направлення справи за підсудністю підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, учиненої 04.11.1950 року в Римі, яка відповідно до приписів статті 9 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року (із змінами та доповненнями) є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Також статтею 55 Конституції України проголошено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Зміст цього права полягає у тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Аналогічне вбачається й у рішенні Конституційного Суду України № 9-зп від 25.12.1997 року (у справі за конституційним зверненням громадян ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інших щодо офіційного тлумачення статей 55, 64, 124 Конституції України (справа за зверненнями жителів міста Жовті Води), в якому вказане, що частину 1 статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Отже, звернення особи до суду є її абсолютним правом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Одночасно із цим правилами прецедентної практики Європейського суду з прав людини передбачено, що кожна держава - учасниця Конвенції, реалізуючи пункт 1 її статті 6 щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, незважаючи на те, що звернення особи до суду є її абсолютним правом, однак воно повинно ґрунтуватись на приписах матеріального та процесуального законів.

Частиною 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Тому, право кожної особи на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод чи інтересів рівною мірою стосується й права такої особи на передачу справи з одного суду до іншого за правилами територіальної юрисдикції (підсудності).

Відповідно до змісту пункту 3 частини 1 статті 43 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання. При цьому ними в розумінні приписів частини 1 статті 42 та частини 1 статті 48 цього кодексу є сторони (позивач і відповідач) й треті особи.

Як вже зазначалось раніше, частиною 1 статті 58 цивільного процесуального кодифікованого закону передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

При цьому з огляду на припис частини 1 статті 60 цього ж кодексу представником у суді може бути адвокат або законний представник, й повноваження першого як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (частина 4 статті 62 Цивільного процесуального кодексу України).

Одночасно з цим, відповідно до змісту частини 1 та 2 статті 64 зазначеного цивільного процесуального кодифікованого закону, представник, якій має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Як вбачається із заяви, зареєстрованої за вхідним № 5095/21-вх від 19.09.2023 року, про направлення матеріалів справи № 631/977/21 за підсудністю до міста Харкова, вона підписана та подана представником позивача адвокатом Горенко О. І. (а. с. 134, 139, 140).

Ордер адвоката Горенко О. І. ніяких застережень щодо обмеження повноважень представника позивача на вчинення певної процесуальної дії, а саме: щодо подання від імені та в інтересах ОСОБА_1 заяви про надіслання справи за правилами виключної підсудності,- не містить (а. с. 139).

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд робить висновок про те, що відповідна заява про направлення справи з єдиним унікальним № 631/977/21 (провадження № 2/631/139/23) за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах свого сина ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Гриб Н. М. «Про визнання заповіту недійсним»за підсудністю подана та підписана представником позивача адвокатом Горенко О. І. в межах її процесуальних прав представника позивача.

Крім того, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 345373498 від 05.09.2023 року, сформованої ОСОБА_9 за параметрами пошуку: «права власності, інші речові права іпотеки, обтяження за адресом: АДРЕСА_1 », об`єкт нерухомого майна з реєстраційним № 101, житлові будинки з надвірними будівлями, розташовані за адресом: АДРЕСА_1 ,- зареєстровані за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадину (№ НОМЕР_1 ), виданого 27.06.1996 року (а. с. 135).

З роздруківки з сайту «Судова влада України» убачається, що в провадженні Київського районного суду міста Харкова під голуванням судді Губської Я. В. перебуває цивільна справа з єдиним унікальним № 953/19048/21 (провадження № 2/953/1723/23) за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Гриб Н. М. «Про визнання заповіту недійсним», й розгляд справи призначено на 16.11.2023 року о 09 годині 30 хвилин (а. с. 136).

Постановою Харківського апеляційного суду від 22.02.2022 року, прийнятою в межах справи з єдиним унікальним № 953/19048/21, визначено, що спір за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Гриб Н. М. «Про визнання заповіту недійсним» як такий, що виник з приводу нерухомого майна, підлягає розгляду за правилом виключної підсудності (а. с. 137 - 138).

Отже, з огляду на чинне законодавство України підсудність це розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ.

Тобто, підсудність визначає компетенцію конкретних судів всередині судової системи щодо розгляду й вирішення конкретних цивільних справ.

Зокрема, підсудність поділяється на види, серед яких виокремлено: функціональну, родову та територіальну підсудності.

Під територіальною підсудністю розуміється компетенція щодо розгляду підвідомчих судам справ між однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їхня діяльність.

Положеннями чинного цивільного процесуального законодавства України визначені правила територіальної юрисдикції (підсудності) цивільних справ, яка поділяється на:

-підсудність справ, у яких однією зі сторін є суд або суддя;

-підсудність справ за місцем проживання або місцезнаходженням відповідача;

-підсудність справ за вибором позивача;

-підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами;

-виключну підсудність.

Відтак, правилом частини 1 статті 27 Цивільного процесуального кодексу України встановлені загальні правила територіальної підсудності, відповідно до яких позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачене законом.

Приписом статті 28 зазначеного кодифікованого акту обумовлені підстави, за наявності яких позивач має право вибору суду, до якого він має звернутись із своїм позовом, проте вибрати територіально позивач може лише той суд, який передбачений цієї нормою процесуального права й перелік зазначених підстав є вичерпним.

Втім, статтею 30 цивільного процесуального кодифікованого закону України визначені випадки виключної підсудності, яка превалює над іншими й вважається особливою, оскільки нею передбачений вичерпний перелік цивільних справ, які з урахуванням їх природи пред`являються до певного, передбаченого цивільним процесуальним законодавством, суду.

Зокрема, частиною 2 вказаної статті імперативно унормовано положення, відповідно до якого позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Натомість, абзацом 2 пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, заповіт є правочином, а тому на нього поширюються загальні положення про правочини, якщо у книзі шостій Цивільного кодексу України немає відповідного правила.

Крім того, Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 42 своєї Постанови «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01.03.2013 року роз`яснив, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна.

Більш того, пунктом 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 року визначено, що позови про визнання недійсними правочинів щодо нерухомого майна та застосування наслідків недійсності пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Пунктом 1 частини 1 статті 31 цивільного процесуального кодифікованого закону України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Оскільки як на час звернення ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах свого сина ОСОБА_2 , до Нововодолазького районного суду Харківської області із позовом до ОСОБА_3 , із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Гриб Н. М. «Про визнання заповіту недійсним», так і на час відкриття підготовчого провадження у справі, Нововодолазькому районному суду Харківської області не було відомо місцезнаходження спадкового майна, стосовно якого оспорюється заповідальне розпорядження ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а вказані відомості отримані ним тільки зараз, тому суд на цей час остаточно переконаний, що ця справа не підсудна цьому судові, незважаючи на те, що була прийнята до провадження згідно із приписами частини 1 статті 27 Цивільного процесуального кодексу України.

Наведене свідчить про те, що суд зобов`язаний передати справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до виключної юрисдикції (підсудності) того, й таке прохання подано у процесуальний спосіб з огляду саме на обов`язковий у цивільному процесі принцип дизпозитивності, тобто вільне розпорядження учасниками справи своїми матеріальними та процесуальними правами на власний розсуд, а також доведене відповідними доказами, що повністю відповідають принципам належності, допустимості, достовірності та достатності.

З урахуванням зазначеного та беручи до уваги вільне волевиявлення позивача ОСОБА_1 , від імені та інтересах якої діє адвокат Горенко О. І., щодо передання справи з одного суду до іншого згідно із правилами виключної підсудності за місцем знаходження спадкового майна, подання відповідної заяви саме її представником за ордером, а також відповідність поданої заяви вимогам цивільного процесуального кодифікованого закону України, суд вважає за необхідне клопотання сторони відповідача задовольнити повністю, а справу з єдиним унікальним № 631/977/21 (провадження № 2/631/139/23) за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах свого сина ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Гриб Н. М. «Про визнання заповіту недійсним»передати на розгляд Київському районному суду міста Харкова як таку, що належить до його виключної юрисдикції (підсудності).

Приходячи до такого, суд ураховує, що згідно із змістом частини 2 статті 258 Цивільного процесуального кодексу України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Аналогічна за своєю правовою природою й більш конкретизуюча процес передання справ з одного суду до іншого норма міститься у статті 31 наведеного вище нормативно-правового акту, зокрема частина 3 цієї правової норми, відповідно до якої передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 1 цієї статті (справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду) здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше 5 днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше 5 днів після залишення її без задоволення.

При цьому, як обумовлює правило, викладене у частинах 1 і 2 статті 32 Цивільного процесуального кодексу України, спори між судами про підсудність не допускаються, й справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Передаючи справу з єдиним унікальним № 631/977/21 (провадження № 2/631/139/23) за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах свого сина ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , із залученням до участі у справі в якості третьої особи, якане заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Гриб Н. М. «Про визнання заповіту недійсним»на розгляд Київському районному суду міста Харкова, суд вважає за необхідне зазначити, що у зв`язку із з`ясуванням питання щодо непідсудності цієї справи цьому судові, суд не розглядає по суті клопотання ОСОБА_4 щодо його до участі у справі в якості співвідповідача та клопотання представника позивача адвоката Горенко О. І. про витребування доказів.

Постановляючи ухвалу, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області.

За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Окрім того, Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 20 пункту 3 та абзаців 3 і 6 підпункту 20 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Нововодолазький район Харківської області та утворені Красноградській район Харківської області (з адміністративним центром у місті Красноград) у складі території Старовірівської сільської територіальної громади та Харківський район Харківської області (з адміністративним центром у місті Харків) у складі території Нововодолазької селищної територіальної громади, що затверджені Кабінетом Міністрів України, тощо.

При цьому, як чітко визначив законотворець у пункті 6 своєї Постанови, у продовж тримісячного строку з дня набрання нею чинності Кабінет Міністрів України повинен привести свої нормативно-правові акти у відповідність із нею та забезпечити таке приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів.

Одночасно із цим, приписами статті 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), а також статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», закріплено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації, інстанційності і визначається законом.

Пунктом 3-1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» вищезазначеного Закону на законодавчому рівні унормовано, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до цього, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України.

Натомість, закон, який змінює існуючу систему судоустрою та приводить її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою, не прийнятий, Валківський окружний суд на цей час свою діяльність не розпочав, воєнний стан на території України не припинений та не скасований, а тому справа перебувала на розгляді належного суду.

На підставі викладеного, керуючись статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, учиненої 04.11.1950 року в Римі; статтями 9, 55 і 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями); статтями 8, 17 і пунктами 3 та 3-1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року; Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів»; пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року; рішенням Конституційного Суду України № 9-зп від 25.12.1997 року (у справі за конституційним зверненням громадян ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інших щодо офіційного тлумачення статей 55, 64, 124 Конституції України (справа за зверненнями жителів міста Жовті Води); пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року; пунктом 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ; пунктом 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 року і статтями 1 5, 7, 13, 17, 18, 27, 30, 31, 32, 42, 43, 46, 48, 58, 60, 62, 64, 76 80, 89, 128 131, статтями 211, 214, 223, пунктом 1 частини 1 та частиною 2 статті 258, статтями 259 260, частиною 2 статті 261, частинами 5 та 11 статті 272, частиною 2 статті 352, пунктом 9 частини 1 статті 353, частиною 2 та 3 статті 354 та підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України № 1618-ІV від 18.03.2004 року (в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03.10.2017 року із змінами та доповненнями),-

у х в а л и в:

Справу з єдиним унікальним № 631/977/21 (провадження № 2/631/139/23) за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах свого сина ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Гриб Надії Миколаївни «Про визнання заповіту недійсним»передати на розгляд до Київського районного суду міста Харкова за встановленою Цивільним процесуальним кодексом України підсудністю з підстав належності її до виключної територіальної юрисдикції цього суду.

Здійснити передачу справи з єдиним унікальним № 631/977/21 (провадження № 2/631/139/23) за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах свого сина ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Гриб Надії Миколаївни «Про визнання заповіту недійсним»з Нововодолазького районного суду Харківської області до Київського районного суду міста Харкова на підставі цієї ухвали не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Клопотання ОСОБА_4 «Про залучення до участі у справі в якості співвідповідача», а також представника позивача адвоката Горенко Ольги Ігорівни «Про витребування доказів», подане в межах справи з єдиним унікальним № 631/977/21 (провадження № 2/631/139/23) за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах свого сина ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Гриб Надії Миколаївни «Про визнання заповіту недійсним», залишити без розгляду.

Копію ухвали надіслати позивачу ОСОБА_1 , її представнику за ордером ОСОБА_9 , відповідачу - ОСОБА_3 , а також третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Гриб Надії Миколаївні протягом двох днів з дня її складення.

Сторони можуть отримати інформацію щодо справи та цієї ухвали на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://nv.hr.court.gov.ua/sud2028.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з цього дня.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала, що набрала законної сили, обов`язкова для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання ухвали є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Скорочену ухвалу було постановлено шляхом прийняття, складено за допомогою комп`ютерного набору, підписано суддею у нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Повну ухвалу складено з урахуванням приписів частини 3 статті 124 Цивільного процесуального кодексу України за допомогою комп`ютерного набору та підписано суддею в одному примірнику 30.10.2023 року.

Суддя С. В. Мащенко