ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1580/23Головуючий по 1 інстанції
Справа № 712/8911/23 Категорія: на ухвалу Мірошниченко Л.Є .
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Новікова О.М., Сіренка Ю.В.

секретар Матюха В.І.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_2 ;

представник заявника - адвокат Юрченко Віктор Олександрович;

заінтересовані особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Служба у справах дітей Черкаської міської ради, Військова частина НОМЕР_1 ;

особа, яка подала апеляційну скаргу - представник заявника - адвокат Юрченко Віктор Олександрович;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Юрченка Віктора Олександровича на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 серпня 2023 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Служба у справах дітей Черкаської міської ради, Військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту самостійного виховання дитини віком до 18 років,

в с т а н о в и в:

24 серпня 2023 року до Соснівського районного суду м. Черкаси надійшла заява ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Служба у справах дітей Черкаської міської ради, Військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту самостійного виховання дитини віком до 18 років.

Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у заявника ОСОБА_2 та ОСОБА_5 народився син - ОСОБА_3

24.05.2012 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було розірвано.

Починаючи з 2015 року син - ОСОБА_3 постійно мешкає з батьком - заявником по справі.

10.08.2023 заявника було мобілізовано до військової частини НОМЕР_1 на посаду стрільця-санітара і дитина залишилася з бабусею.

Зазначив, що встановлення даного факту необхідно для вирішення питання звільнення від військової служби.

Просив встановити факт самостійного виховання дитини віком до 18 років - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 серпня 2023 року відмовлено у відкритті провадження за зазначеною вище заявою.

Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що метою звернення заявника ОСОБА_2 із заявою про встановлення факту самостійного виховання дитини віком до 18 років є встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для вирішення питання про право на відстрочку від призову під час мобілізації на підставі ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як чоловіком, що самостійно виховує дитину до 18 років, відтак спір повинен розглядатися в позовному провадженні.

Суд першої інстанції дійшов до висновку, що зазначені заявником обставини дають підстави вважати, що вимога заявника фактично пов`язана з виникненням, зміною або припиненням особистих майнових прав батьків дитини, які закріплені в Сімейному кодексі України.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, представник заявника - адвокат Юрченко В.О. подав апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 серпня 2023 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В мотивування поданої апеляційної скарги зазначає, що головною підставою відмови відкриття провадження у справі є наявність спору, про що зазначено в оскаржуваній ухвалі. Однак, вказане суперечить дійсності та не відповідає обставинам справи. Так, суд першої інстанції не зазначає який спір та між ким наявний, а лише обмежується загальною фразою із припущення про наявність такого спору.

Посилаючись на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 14.04.2021 у справі № 205/2102/19-ц вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність спору є передчасним та не підтвердженим жодним доказом.

Стверджує, що суд не з`ясував підстави звернення в порядку окремого провадження до суду заявником, оскільки у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: самостійного виховання дитини віком до 18 років чітко зазначено підставу звернення: необхідне заявнику для вирішення питання звільнення із військової служби, що передбачено підпунктом г) пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Вказує, що судом першої інстанції зазначено, що спір про право батьків на визначення місця проживання дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом, однак оскільки ОСОБА_3 , як фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, зазначена обставина спростовує припущення суду про наявність такого спору та вказує на його неможливість вирішення у суді, навіть якби він існував.

Відзив на апеляційну скаргу до Черкаського апеляційного суду не надходив.

Сторони повідомлялись належним чином про дату, час та місце судового засідання.

23 жовтня 2023 року на адресу Черкаського апеляційного суду від Служби у справах дітей Черкаської міської ради надійшла заява про проведення судового засідання за відсутності їх представника.

Заслухавши учасників справи, які з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення не відповідає вказаним вимогам.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження суд першої інстанції виходив, з того, що факт про встановлення якого просить ОСОБА_2 не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки із заяви вбачається спір про право.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції є передчасним.

З матеріалів справи вбачається, що 24 серпня 2023 року до суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_2 , у якій останній просив встановити факт самостійного виховання дитини віком до 18 років - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 серпня 2023 року відмовлено у відкритті провадження за зазначеною вище заявою.

Так, колегія суддів зазначає, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Частиною шостою статті 294 ЦПК України визначено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Отже, встановлення юридичного факту за рішенням суду безпосередньо породжує певні юридичні наслідки, тобто, від встановлення факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав громадян.

Вимоги до заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, поданої у порядку окремого провадження, встановлені у ст. 318 ЦПК України, згідно з якою у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини.

З матеріалів справи вбачається, що метою звернення заявника ОСОБА_2 із заявою про встановлення факту самостійного виховання дитини віком до 18 років є встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для вирішення питання про право на відстрочку від призову під час мобілізації на підставі ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як чоловіком, що самостійно виховує дитину до 18 років.

Суд першої інстанції зазначив, що з урахуванням мети звернення заявника із зазначеною вище заявою спір повинен розглядатися в позовному провадженні.

Відмовляючи у відкритті провадження в цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що зі змісту поданої заяви та доданих документів заявлені вимоги про встановлення факту не є безспірними і пов`язані із вирішенням спору про право, а отже у відкритті провадження необхідно відмовити.

Однак, при цьому суд першої інстанції не встановив і не зазначив, з яким конкретно органом чи особою у заявника виник спір та в чому він полягає.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У рішення від 04 грудня 1995 року у справі "Bellet v. France" ("Белле проти Франції") Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним із аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Таким чином, не встановивши внаслідок неналежного дослідження доказів фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про відмову у відкритті провадження.

Колегія суддів окремо звертає увагу на те, що при вирішенні питання чи вбачається із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення спір про право, суди повинні встановити між ким існує спір, оскільки існування спору про право повинно бути реальним, а не гіпотетичним, та в разі встановлення такої обставини, відмовити у відкритті провадження або залишити заяву без розгляду.

Суд першої інстанції не був обмежений можливістю встановити відповідну обставину також в оскаржуваній ухвалі, однак, помилково відмовив у відкритті провадження, не з`ясувавши між ким конкретно існує спір та обмежився загальною фразою із припущенням про його наявність.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов?язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення («Серявін та інші проти України», №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на викладене, оскільки судом постановлено ухвалу з порушенням норм процесуального права, колегія суддів апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Юрченка В.О. задовольняє, ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 серпня 2023 року скасовує та направляє справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Юрченка Віктора Олександровича задовольнити.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 серпня 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 27 жовтня 2023 року.

Судді