Провадження № 2/638/4708/23
РІШЕННЯ

Іменем України

06 жовтня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Агапова Р.О.,

за участю секретаря судового засідання Гріцак А.М.,

розглянувши в порядку загального позовного провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові, Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори про звільнення спадкового майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові, Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори про звільнення з-під арешту спадкового майна 3-х кімнатної квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер батько позивача - ОСОБА_2 , після смерті якого залишилось спадкове майно, що складається з 3-х кімнатної квартири АДРЕСА_2 . Квартира належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26.05.2006р., реєстраційний № НОМЕР_1 .

01.08.2023, року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, де отримав інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, в якому вказано що на спадкове майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 накладено арешт, підстава обтяження постанова про арешт боржника та оголошення заборони його відчуження АА№052771 від 08.02.2007. Вказує, що обставини, за яких накладено арешт, невідомі.

02.10.2023 від Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що згідно перевірки відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження, на примусовому виконанні у відділі не перебувало виконавче провадження за номером АА №052771. У зв`язку з тим, що АА №052771 не є номером виконавчого провадження, а в інформаційному витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна по реєстраційному номеру обтяження 4599083 відсутня будь-яка інша інформація, яка надала би можливість ідентифікувати номер виконавчого провадження та на підставі якого виконавчого документа накладено арешт нерухомого майна, повідомляємо про відсутність можливості ідентифікації виконавчого провадження по якому накладено арешт нерухомого майна та зняття цього арешту.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.09.2023 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.10.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце засідання повідомлявся належним чином. Також, 06.10.2023 від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій останній просив залишити судові витрати за ним.

06.10.2023 від Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника.

Шоста Харківська міська державна нотаріальна контора належним чином повідомлена, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направила.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 04.03.2023, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 2660.

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 03.09.1972.

Згідно свідоцтва про право власності від 26.05.2006, виданим Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 01.08.2023, квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 . Також, з витягу щодо вказаного нерухомого майна вбачається обтяження у вигляді арешту, накладеного на підставі постанови АА №052771 від 08.02.2007, виданої ДВС у Дзержинському районі м. Харкова.

Згідно відповіді Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.08.2023 №12-14/2023, згідно алфавітних показчиків по цивільних справах за 2006-2007 роки, справи, по яких є стороною ОСОБА_1 , в архіві суду відсутні.

Згідно відповіді Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові №89916 від 17.08.2023 за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 , згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявне обтяження №4599083, яке зареєстроване 06.03.2007 на підставі постанови про арешт майна АА№052771 від 08.02.2007. У зв`язку з тим, що номер АА№052771 не є номером виконавчого провадження, у відділу відсутня можливість ідентифікувати по якому виконавчому провадженню та на підставі якого виконавчого документа накладено арешт нерухомого майна.

Так, статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Вендітеллі проти Італії» суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань.

Також, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Тобто, наявність арешту на майно за відсутності правових підстав для цього порушує права позивача, внаслідок чого вона позбавлена можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Водночас, як передбачено ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту свого цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує.

Наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно, за умови відсутності виконавчого провадження є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20, та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.10.2022року №203/3435/21.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність обставин, які слугували підставою для накладення відповідного арешту, суд вважає, що позовні вимоги в частині звільнення майна з під арешту обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Щодо вимог про зобов`язання зняття арешту та виключення з Державного реєстру прав на нерухоме майно даних щодо спірної квартири.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Отже, рішення суду, яке набрало законної сили про звільнення квартири з-під арешту є підставою для зняття арешту державним виконавцем та внесення відповідного запису про це в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

У зв`язку з викладеним, в задоволенні вимог про зняття арешту та виключення з Державного реєстру прав на нерухоме майно даних щодо спірної квартири слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 4, 10-13, 15, 16, 76-81, 133-141, 259, 263, 265, 268, 273, 280-284, 289, 352, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові, Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори про звільнення спадкового майна з-під арешту задовольнити частково.

Звільнити з під арешту майно, а саме - 3-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1 , який накладено реєстратором Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори 06.03.2007 за №4599083 на підставі постанови ДВС у Дзержинському районі м. Харкова АА№052771 від 08.02.2007.

В іншій частині відмовити.

Судовий збір залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Відповідно ч.3 ст.354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: Р.О. Агапов