ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Триголова В.М.,

суддів: Дорош А.І., Лобова О.А.,

секретар:Кириченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 23 грудня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Лавінда Наталія Олександрівна , ОСОБА_5 , про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, застосування наслідків недійсності договору, визнання права власності , скасування державної реєстрації, витребування квартири

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6 , треті особи: Шевченківське відділення Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, Харківська місцева прокуратура, Шоста Харківська державна нотаріальна контора, Комунальне підприємство «Жилкомсервіс», про визнання права власності, яку в подальшому уточнювала.

В остаточній редакції уточненої позовної заяви, яка подана 24 листопада 2020 року що підписана адвокатом Романченком О.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просила: визнати договір купівлі-продажу квартири за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрований приватним нотаріусом Лавіндою Н.О. за № 2533 від 26 червня 2015 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 недійсним; застосувати наслідки недійсності договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого приватним нотаріусом Лавіндою Н.О. за № 2533 від 26 червня 2015 року, що укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 ; визнати право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_8 ; скасувати державну реєстрацію за номером запису 194043350 від 13 березня 2017 року права власності ОСОБА_2 на спірну квартиру; витребувати цю квартиру у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 ..

Уточнена позовна заява про зміну підстав позову мотивована тим, що органом прокуратури було відкрито кримінальне провадження № 0000075 від 25 червня 2015 року за ознаками злочину, передбаченого частиною першою статті 115 КК України. Постановою слідчого на підставі частини шостої статті 55 КПК України ОСОБА_1 , яка є рідною сестрою, було залучено в якості потерпілої.

Рішенням Дзержинського районного суду від 30 листопада 2018 року у справі № 638/9661/18 ОСОБА_8 було оголошено померлою. Позивач, ОСОБА_1 вважає що є спадкоємицею найближчої черги власниці спірного майна, ОСОБА_8 , та звертається до суду за захистом свого спадкового майна.

ОСОБА_2 вважає, що позивні вимоги ОСОБА_1 є необгрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню. Крім того, вважає, що ОСОБА_1 звертається до суду за захистом порушеного права своєї сестри ОСОБА_8 з посиланням на положення статті 1158 ЦК України. Тобто позивач діє від імені ОСОБА_8 та в її інтересах. Проте, рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 листопада 2018 року ОСОБА_8 визнана померлою. За таких обставин ОСОБА_8 не є суб`єктом права особою, що володіє по закону здатністю мати і здійснювати безпосередньо або через представника права і юридичні обов`язки у спірних правовідносинах.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 23 грудня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округа Лавінда Наталія Олександрівна, ОСОБА_5 , про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, застосування наслідків недійсності договору, визнання права власності, скасування державної реєстрації, витребування квартири - залишено без задоволення.

Рішення в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 .. Скарга мотивована тим, що рішення є незаконним та необґрунтованим.

В обгрутнування скарги ОСОБА_1 вказує, що у 2015 році їй стало відомо, що її сестра ОСОБА_8 , яка хворіла на психічне захворювання та перебувала на безстроковій інвалідності , не знаходиться за її місцем проживання та оголошена в розшук Шевченківським РВ ГУ НП в Харківській області в порядку ч.1 ст.115 КК України як потерпіла.

Крім того ОСОБА_1 стало відомо , що квартира яка належала її сестрі , зареєстрована за іншою особою. Більше того, квартира декілька разів була перепродана.

Скаржник зазначає, що ОСОБА_8 не мала паспорту Громадянина України та не отримувала довідку про присвоєння РНОКПП , а оригінали правовстановлюючих документів на спірне майно зберігались у ОСОБА_1 , що виключало можливість ОСОБА_8 законним шляхом відчужити квартиру.

Посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права , апелянт просить скасувати частково рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 23 грудня 2021 року в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрований приватним нотаріусом Лавінда Н.О. за №2533 від 26.06.2015 року , що укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 та застосування наслідків недійсності. Ухвалити нове судове рішення , яким вказані вимоги задовольнити.

Від ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу у якому остання зазначила , що вважає рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 23 грудня 2021 року незаконним. Просила апеляційну скаргу задовольнити та визнати договір купівлі продажу укладений між нею та ОСОБА_9 недійсним.

Крім того відзив на апеляційну скаргу надійшов від третьої особи ОСОБА_5 , у якому остання просила апеляційну скаргу задовольнити.

Відповідно до частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до слідуючого висновку.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 10 вересня 1999 року № НОМЕР_1 ОСОБА_8 та ОСОБА_10 на праві спільної сумісної власності належала квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_8 знаходилась у розшуку у кримінальному провадженні Шевченківського ВП ГУНП у Харківській області за № 0000075 за ознаками частини першої статті 115 КК України з 25 червня 2015 року, що підтверджується довідкою № 518 від 11 липня 2016 року Шевченківського ВП Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області.

Постановою слідчого відділу Шевченківського ВП Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області від 04 листопада 2016 року про залучення ОСОБА_1 у кримінальному провадженні № 0000075 від 26 червня 2015 року за ознаками складу злочину, передбаченого частиною першою статті 115 КК України ОСОБА_1 залучено до кримінального провадження у якості потерпілої.

ОСОБА_8 перебувала на інвалідності безстроково з приводу психічного захворювання з 1998 року, знаходилась на обліку в психіатричному диспансері та неодноразово проходила лікування в психіатричній лікарні.

Органами прокуратури було розпочате кримінальне провадження за її розшуком у червні 2015 року.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова у справі № 643/15503/14-ц від 01 грудня 2014 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі-продажу даної квартири, укладеного 01 березня 2002 року між нею та ОСОБА_8 , ОСОБА_10 і , незважаючи на те, що ОСОБА_10 померла у 2000 році.

14 травня 2015 року рішенням Апеляційного суду Харківської області рішення Московського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2014 року скасовано, в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_8 та ОСОБА_10 про визнання договору купівлі-продажу даної квартири дійсним та визнання права власності відмовлено.

З 25 червня 2015 року ОСОБА_8 знаходилась в розшуку.

Рішенням Дзержинського районного суду від 30 листопада 2018 року у справі № 638/9661/18 ОСОБА_8 було оголошено померлою.

Відповідно доч.1ст.4ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 01 березня 2002 року укладеного між ОСОБА_3 з одного боку та ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_3 купила квартиру АДРЕСА_2 .

Спірна квартира відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 10 вересня 1999 року № НОМЕР_1 належала ОСОБА_8 та ОСОБА_10 на праві спільної сумісної власності.

Згідно рішення Дзержинського районного суду від 30 листопада 2018 року у справі № 638/9661/18 ОСОБА_8 було оголошено померлою.

ОСОБА_1 звернулась у суд із позовом у якому просила : визнати договір купівлі-продажу квартири недійсним; застосувати наслідки недійсності договору купівлі-продажу квартири; визнати право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_8 ; скасувати державну реєстрацію права власності на спірну квартиру; витребувати цю квартиру у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 ..

Відповідно до положень ч.ч. 1, 4 ст.25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

При постановленні рішення суд першої інстанції обгрунтовано вважав, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 є невірним способом захисту прав позивача, так як у зв`язку зі смертю ОСОБА_8 припинилась її цивільна правоздатність і чинним законодавством не передбачено визнання права власності за померлим, а окрім того , ОСОБА_1 звернулась до суду за захистом свого спадкового права, проте не надала суду належних доказів того , що вона є спадкоємицею ОСОБА_8 відповідно до положень 1261-1266 ЦК України , зокрема документів на підтвердження родинних зв`язків , у зв`язку із чим суд відмовив у задоволенні заявлених позовних вимог.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування не має.

Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.

Наведене свідчить, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦІК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 23 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя: В. М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов