Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
провадження №2/279/856/23
Справа № 279/2480/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2023 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Волкової Н.Я., з секретарем Волкович Н.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін цивільну справу №279/2480/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Страхова компанія "ГАРДІАН", ОСОБА_2 про стягнення матеріальної і моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 08.10.2022 року о 09 год. 05 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Chery», д.н.з. НОМЕР_1 по вул.В.Стуса в м.Коростені на перехресті вул.Черьомушки, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», не впевнився у безпечності своїх дій та скоїв зіткнення з автомобілем «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по вул.Черьомушки, внаслідок чого сталась ДТП, в якій автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01.11.2022 року у справі №279/5012/22 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно звіту №58/22 про оцінку колісного транспортного засобу з метою визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, станом на 08 жовтня 2022 року вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_2 він-код ТМBFF65J383128854, 2008 року випуску, в результаті його пошкодження складає 226300 грн., що дорівнює його ринковій вартості. Відповідно до полісу №АР/5989269 на автомобіль «Chery», д.н.з. НОМЕР_1 , який був чинним на момент ДТП, розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну становить 130000 грн., розмір франшизи 2600 грн.. Таким чином, з ТДВ «Страхова компанія «ГАРДІАН» підлягає стагненню різниця вартості транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди (без суми франшизи) в сумі 127400 грн., а з ОСОБА_2 2600 грн. (сума франшизи) і різниця в вартості оцінки 98900 грн.. Крім того, позивачем за підготовку звітів про оцінку колісного транспортного засобу сплачено ФОП ОСОБА_3 2000 грн., які теж підлягають стягненню з ТДВ «Страхова компанія «Гардіан». Окрім матеріальної шкоди, неправомірними діями ОСОБА_2 ОСОБА_1 також завдано немайнових витрат, спричинених моральними стражданнями, внаслідок істотного пошкодження його авто, які позначили негативні зміни у його житті: негативні переживання, емоційна напруга, нервозність, почуття образи, обурення. Внаслідок протиправної поведінки ОСОБА_2 ОСОБА_1 заподіяно моральну шкоду, яку позивач оцінює в 100000 грн., які теж підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 , за надану професійну правничу допомогу позивачем сплачено гонорар адвокату в сумі 10000 грн., яка підлягає стягненню з відповідачів по 5000 грн. з кожного. На підставі вищевикладеного, позивач просить стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ГАРДІАН» різницю вартості транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди (без суми франшизи) в сумі 127400 грн., а також витрати на підготовку звіту №58/22 про оцінку колісного транспортного засобу в розмірі 2000 грн. і за надання правничої допомоги у сумі 5000 грн., витрати зі сплати судового збору в сумі 1704,5 грн., стягнути з ОСОБА_2 різницю в вартості оцінки 98900 грн., витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн. і витрати зі сплати судового збору в сумі 1704,5 грн., а також моральну шкоду в розмірі 100000 грн..

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Представник Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гардіан" подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні вимог, заявлених до ТДВ "СК "Гардіан" в повному обсязі, обгрунтовуючи це тим, що 11.10.2022 року позивач звернувся до до ТДВ "СК "Гардіан" із повідомленням про дорожньо-транспортну подію, яка мала місце 08.10.2022 року за участю його транспортного засобу "Skoda Fabia", д.н.з. НОМЕР_2 . На виконання вимог п.34.2. ст.34 Закон №1961-IV, 14.10.2022 року ТДВ "СК "Гардіан" було здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу, за результатами огляду було складено протокол огляду транспортного засобу, у якому зазначено детальний перелік механічних пошкоджень, які отримав транспортний засіб під час ДТП. 20.10.2022 року позивач звернувся до ТДВ "СК "Гардіан" із заявою про виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну внаслідок ДТП. 11.11.2022 року між позивачем та ТДВ "СК "Гардіан" було досягнуто згоди щодо розміру страхового відкодування, яке підлягає виплаті позивачу 90000 2600 (розмір франшиза) = 87400 грн. та підписано Акт про виплату страхового відшкодування. У вказаному акті від 11.11.2022 року сторони засвідчили, що не мають претензій одна до одної з питань загального розміру страхового відшкодування та виплати на користь потерпілого страхового відшкодування і не мають права оскаржувати загальний розмір страхового відшкодування, визначений цим Актом. 18.11.2022 року на рахунок ОСОБА_1 , вказаний у заяві на виплату страхового відшкодування, відповідно до Страхового акту №G-21090-1, було перераховане відповідно до Платіжної інструкці №167686 від 18.11.2022 року страхове відшкодування у розмірі 87400 грн.. Щодо заявлених позивачем витрат на підготовку звіту у розмірі 2000 грн., то представник Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ГАРДІАН" зазначив, що 14.10.2022 року ТДВ "СК "ГАРДІАН" було здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу за участю позивача узгоджено розмір страхового відшкодування та здійснено виплату у повному обсязі, тобто позовні вимоги щодо відшкодування витрат на проведення експертизи не підлягають задоволенню. Враховуючи вищезазначене, представник ТДВ "СК "ГАРДІАН" заявлені позивачем позовні вимоги незаконними, необгрунтованими, тому не підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо заявлених позивачем витрат на правову допомогу у розмірі 10000 грн. ТДВ "СК "ГАРДІАН" клопотав про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, оскільки заявлена позивачем сума витрат є безпідставно завищеною, оскільки складність справи є незначною, а подібні спори не вимагають опрацювання значного обсягу матеріалу та формування нестандартної правової позиції, крім того, позивачем не надано детального опису робіт та наданих послуг, лише вказано, що розмір винагороди є фіксованим 10000 грн., що є неправомірним із витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг). З огляду на вищезазначене, просить суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката до 2000 грн..

Відповідач-2 ОСОБА_2 належним чином повідомлявся про судовий розгляд справи (направлення копії ухвали про відкриття провадження по справі за місцем реєстрації відповідача, розміщення оголошення на сайті судової влади), відзив на позов не подав. Його клопотання про поновлення строку поданні відзиву бьуло залишено без задоволення (ухвала від 18.09.2023).

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне:

Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, який регулюється положеннями ст.22, 1166, 1187 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі: Закон).

Ст.22 ЦК України передбачає право особи, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, на їх відшкодування.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Порядок та умови відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, передбачені ст.1187 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана цим джерелом, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) ним володіє. Згідно ст.988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, страхову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.9 зазначеного вище Закону страховик відповідає в межах обов`язкового ліміту відповідальності за шкоду, завдану майну потерпілого. Майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком (правова позиція ВС в справі 359/2309/17).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до положень ст.36.1. Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Рішення про здійснення страхового відшкодування приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Згідно із ст. 36.2. Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його.

Відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право; на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна. Велика Палата Верховного Суду в постановах від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) (пункт 59), від 03 жовтня 2018 року у справі №760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) неодноразово звертала увагу на те, що у справах про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної страхувальником за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у межах ліміту страхового відшкодування належним відповідачем буде страховик. Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Судом встановлено, що 08.10.2022 року 14.10.2022 року у Житомирській області, в м.Коростень по вул.В.Стуса на перехресті з вул.Черьомушки, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Chery", д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , який не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 "Дати дорогу", не впевнився у безпечності своїх дій та скоїв зіткнення з автомобілем "Skoda Fabia", д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , який рухався по вул.Черьомушки, внаслідок чого сталась ДТП, в якій автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01.11.2022 року ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

На час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля "Chery", д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 була забезпечена ТДВ "СК "ГАРДІАН" за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/5989269, за вказаним полісом ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих становить 130000 грн., франшиза до 2600 грн..

11.11.2022 року між позивачем та ТДВ "СК "Гардіан" було досягнуто згоди щодо розміру страхового відкодування, яке підлягає виплаті позивачу 90000 2600 (розмір франшиза) = 87400 грн. та підписано Акт про виплату страхового відшкодування. У вказаному акті від 11.11.2022 року сторони засвідчили, що не мають претензій одна до одної з питань загального розміру страхового відшкодування та виплати на користь потерпілого страхового відшкодування і не мають права оскаржувати загальний розмір страхового відшкодування, визначений цим Актом.

18.11.2022 року на рахунок ОСОБА_1 , вказаний у заяві на виплату страхового відшкодування, відповідно до Страхового акту №G-21090-1, було перераховане відповідно до Платіжної інструкції №167686 від 18.11.2022 року страхове відшкодування у розмірі 87400 грн..

Відповідно до звіту №58/22 від 23.11.2022 року про оцінку колісного транспортного засобу "Skoda Fabia", 2008 Р/В, Д/Н НОМЕР_2 , (VIN) НОМЕР_3 , вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу Skoda Fabia, державний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_3 , 2008 року випуску, сірого кольору в результаті його пошкодження, на дату оцінку складає 226 300 грн., що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження.

Вказаний звіт було замовлено та отримано після отримання позивачем 18.11.2022 року страхового відшкодування відповідно до обумовленої та погодженої зі страховщиком суми. Узгодження зі страховщиком загальної суми страхового відшкодування позбавило позивача права в подільшому оспорювати розмір такого, тому визначення ним іншого, ніж обумовлений, розміру відшкодування є неправомірним. За таких обставин, вищевказаний звіт, який, до того ж, зроблено без повідмомлення відповідачів, є неналежним та недопустимим доказом, тому до уваги судом не приймається.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, вважає, що позивачем не обґрунтовано заявлені вимоги.

Виходячи з того, що виплата страхового відшкодування Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ГАРДІАН" в розмірі 87400 грн. позивачем не оскаржувалась, тобто погодився з виплатою, не заперечив проти її розміру, при цьому будь-яких зауважень до проведеного огляду пошкодженого автомобіля та визначення вартості завданого збитку позивач не пред`являв, суд приходить до висновку про відмову в частині вимоги про стягнення матеріальної шкоди з відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан», а вимога до відповідача ОСОБА_2 підлягає задоволенню лише в частині стягнення розміру франшизи, що становить 2600 грн..

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди, заподіяної винуватцем ДТП у розмірі 100000,00 грн., суд дійшов наступного висновку:

Відповідно до положень ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

З урахуванням наведених положень норм чинного законодавства та встановлених судом обставин, суд вважає, що позивачу дійсно завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях у зв`язку зі знищенням транспортного засобу, і грошовий вираз такої шкоди має бути стягнутий з відповідача, як особи що несе відповідальність за завдання шкоди винуватцем ДТП.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У зв`язку із цим суд враховує глибину душевних страждань і переживань позивача, при цьому, дотримуючись принципів розумності, виваженості та справедливості приходить до висновку про необхідність зменшення заявленого до стягнення розміру моральної шкоди у сумі 100000,00 грн. до 10000,00 грн. Відповідно до положень статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із частиною 2 та частиною 4 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

При цьому, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 по справі № 826/1216/16 визначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеного у постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.02.2021 (провадження №61-44217св18), витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Згідно правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду у справі №922/2604/20, де вказано, що відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.

Позивачем додано акт приймання-передачі надання правової допомоги від 20.04.2023 р., згідно якого предметом такої допомоги є підготовка позовної заяви про розірвання шлюбу, що не є належним доказом виконання договору про надання правничої допомоги в даній справі.

Таким чином, суд доходить висновку, що позивачем не доведено надання правничої допомоги, зокрема не надано акту-прийому передачі виконаних робіт та детального опису виконаних доручень, тому в задоволенні вимоги про стягнення судових витрат на правничу допомогу слід відмовити.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позовні вимоги позивача задоволені частково. Оскільки позовні вимоги, пред`явлені до ОСОБА_2 , підлягають задоволенню на суму 12600 грн., що становить 3,66 % від заявелений вимог, то з ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 124,77 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, ст.993,1166,1191 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування» від 07.03.1996 р. зі змінами, ст.22,36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" 31961-ІV від 01.06.2004 р. зі змінами,

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Страхова компанія "ГАРДІАН" відмовити.

Позовні вимоги до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 2600 (дві тисячі шістсот) гривень та 10000 (десять тисяч) гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 124 (сто двадцять чотири) гривні 77 копійок.

У стягненні решти заявлених судових витрат відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Сторони:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач-1: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ГАРДІАН» , місце знаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 96, .

Відповідач-2: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя Волкова Н.Я.