Постанова

Іменем України

25 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 127/13061/20

провадження № 61-3717св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Зайцева А. Ю.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство «Райффайзен Банк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

третя особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Кашпрук Ольгою Василівною на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 27 лютого 2023 року у складі колегії суддів: Міхасішина І. В., Матківської М. В., Стадника І. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовної заяви та рішення суду першої інстанції

У червні 2020 року Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» (далі - АТ «Райффайзен Банк») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13 липня 2021 року позов задоволено. У рахунок погашення заборгованості, яка виникла за кредитним договором № 014/035-43/30553 від 06 вересня 2005 року, укладеним між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 , у сумі 76 013,36 дол. США, що складається з суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 39 481,72 дол. США, заборгованості за відсотками у розмірі 36 531,51 дол. США, звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк» судовий збір у розмірі 2 102,00 грн.

Короткий зміст ухвали апеляційного суду

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 27 лютого 2023 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Кашпрук О. В. на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13 липня 2021 року відмовлено.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 .Посилання представника відповідачки ОСОБА_1 - адвоката Кашпрук О. В. на те що відповідачка з 2015 року по 2022 рік проживала за адресою: АДРЕСА_3 не береться судом до уваги, оскільки відповідно до розділу 5 п. 5.4 умов кредитного договору № 014/035-43/30553 від 06 вересня 2005 року - позичальник зобов`язується письмово повідомляти кредитора про - зміни складу сім`ї, фактичної адреси, номера контактного телефону не пізніше 5 днів з часу настання таких змін, але такі зміни не були повідомлені відповідачкою банку.

В матеріалах справи міститься оригінал ордеру серії КВ № 436671 від 13 травня 2019 року, виданий для представництва інтересів ОСОБА_1 на підставі договору б/н від 13 травня 2019 року, адвокат Бабошин А. С. значиться як представник відповідачки ОСОБА_1 . Згідно до частини п`ятої статті 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі. Відповідно до матеріалів справи представник відповідача знав про справу, надавав докази та заяви про розгляд справи у його відсутність.

В апеляційній скарзі представник відповідача адвокат Кашпрук О. В. зазначила, що ОСОБА_1 дізналась про наявність оскаржуваного рішення на початку січня 2023 року. Уклавши угоду з адвокатам Кашпрук О. В., яка ознайомилась з матеріалами справи виявилось, що у справі інтереси ОСОБА_1 представляв адвокат Бабошин А. С., з яким ОСОБА_1 ніколи не укладала договір про надання правової допомоги, особисто не знайома, не зустрічалась та не передавала йому жодних документів. 23 січня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості у кримінальному проваджені № 0000107 за частиною другою статті 190 КК України щодо адвоката Бабошина А. С., який незаконно представляв інтереси ОСОБА_1 у Вінницькому міському суді Вінницької області по справах № 127/13061/20, 127/15673/21 без укладання договору про надання правової допомоги та ввівши в оману суд відчужив її майно, чим завдав значної шкоди. Проте сам по собі факт внесення таких відомостей до вказаного реєстру не спростовує правомірності договору б/н від 13 травня 2019 року про надання правничої допомоги укладеного між адвокатом Бабошиним А. С. та ОСОБА_1.

Апеляційну скаргу представник відповідача - адвокат Кашпрук О. В. подала 13 лютого 2023 року, тобто після спливу строку, передбаченого частиною другою статті 358 ЦПК України. Обставин щодо існування непереборної сили, що призвела до пропуску строку на апеляційне оскарження, представником відповідача в апеляційній скарзі не наведено. Тому наведені обставини апеляційний суд визнає такими, що дають підставу для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі.

Аргументи учасників справи

У березні 2023 року представник ОСОБА_1 - Кашпрук О. В. звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу апеляційного суду і направити справу до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що договору б/н від 13 травня 2019 року ОСОБА_1 з адвоктом Бабошиним А. С. не укладала. У суду апеляційної інстанції відсутні підстави стверджувати зворотнє і відкидати факт внесення відомостей до ЄРДР за заявою потерпілої ОСОБА_1 , яка відповідно до норм КПК України була попереджена про кримінальну відповідальність за надання неправдивих показів. А тому інформацію про наявність/відсутність укладеного між Бабошиним А. С. та ОСОБА_1 договору про надання правової допомоги від 13 травня 2019 року та відповідні докази можуть отримати лише правоохоронні органи в межах кримінального провадження.

У Єдиному реєстрі адвокатів України відсутня інформація про адвоката Бабошина А. С., якому свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю видано Радою адвокатів міста Києва 23 листопада 2017 року за підписом І. В. Рафальської, як голови Ради адвокатів міста Києва, але яка на той час не мала повноважень голови Ради адвокатів міста Києва. Ця інформація є відкритою у доступі для будь-якої особи, в тому числі суду.

Отже через не отримання судових повісток ОСОБА_1 не знала про розгляд справи № 127/13061/20, а участь у справі особи, яка не є адвокатом та не укладала з відповідачкою жодного договору на представництво інтересів у справі, як представника ОСОБА_1 , унеможливило розгляд судом справи в заочному порядку та ухвалення заочного рішення. Отже, формальна участь представника, який не є адвокатом, з яким не укладено договір про надання правової допомоги, який не надав у справі відзив на позов, стала підставою для проведення розгляду справи не в заочному порядку. А отже попри те, що відповідач не знала про розгляд справи та отримала рішення суду лише 17 січня 2023 року, для перегляду рішення суду має подолати обмеження, встановлені частиною другою статті 358 ЦПК України.

Тому перегляд рішення суду у цій справі зі спливом одного року з дня складення повного тексту рішення не буде порушувати принцип правової визначеності. Оскарження рішення суду та приведення судового рішення у цій справі до вимог законодавства України захистить не лише право відповідачки/боржниці, а забезпечить у майбутньому реалізацію об`єкта іпотеки з дотриманням законодавства, а отже і захист прав всіх учасників виконавчого провадження та електронних торгів.

Оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції у цій справі порушила принципи рівності учасників цивільного процесу та змагальності сторін, які є складовими права на справедливий суд як частини верховенства права. Відповідач не виявляла ознак незацікавленості у розгляді справи або зволікання та байдужості щодо реалізації процесуальних прав та обов`язків; одразу після отримання 17 січня 2023 року представником відповідача рішення суду від 13 липня 2021 року воно було оскаржене до суду апеляційної інстанції з клопотанням про поновлення строку на його оскарження.

У квітні 2023 року АТ «Райффайзен Банк» подало відзив на касаційну скаргу, в якому просить оскаржене судове рішення залишити без змін, касаційну скаргу - без задоволення.

Зазначає, що заборгованість за кредитним договором від 06 вересня 2005 року залишається не погашеною, підстави для скасування рішення відсутні. Тому суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження у зв`язку із пропуском строку на апеляційне оскарження. Доводи скаржника, викладені в касаційній скарзі, висновків апеляційного суду не спростовують.

Рух справи, межі та підстави касаційного перегляду

Ухвалою Верховного Суду від 21 березня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі.

В ухвалі вказано, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України.

Позиція Верховного Суду

Європейський суд з прав людини зауважував, що:

«відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 53, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року)»;

«одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами» (USTIMENKO v. UKRAINE, № 32053/13, § 46, ЄСПЛ, від 29 жовтня 2015 року)»;

«вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року)»;

«складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року)».

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

У частині першій статті 126 ЦПК України визначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили (частина друга статті 358 ЦПК України).

Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі (частина п`ята статті 130 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четвертастатті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 березня 2020 року у справі № 296/3261/17 (провадження № 61-678св20) зазначено, що «виходячи з аналізу частини другої статті 358 ЦПК України у разі подання апеляційної скарги після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, особа, яка подає скаргу має довести, а апеляційний суд перевірити наявність випадків передбачених пунктами 1-2 вказаної норми».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 квітня 2023 року в справі № 301/2320/15-ц (провадження № 61-9348св22) зазначено, що «з огляду на імперативний характер частини другої статті 358 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання апеляційної скарги) та присічність річного строку, визначеного вказаною процесуальною нормою, який поновленню не підлягає, суд позбавлений за таких обставин можливості оцінювати поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, а тому у суду апеляційної інстанції були відсутні правові підстави для з`ясування поважності причин пропуску, поновлення строку на апеляційне оскарження та відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою вказаної особи, поданою після спливу річного строку з дня постановлення оскаржуваного рішення».

Апеляційний суд встановив, що:

в червні 2020 року АТ«Райффайзен Банк» звернулось до Вінницького міського суду з позовом до ОСОБА_1 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах;

АТ «Райффайзен Банк» в позові зазначено, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно копії паспорту ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 26 жовтня 2005 року. Згідно довідки № 26840 від 26 червня 2020 року, виданої Департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради на запит суду, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

в матеріалах справи міститься оригінал ордеру серії КВ № 436671 від 13 травня 2019 року, виданий адвокатом Бабошин А. С. для представництва інтересів ОСОБА_1 на підставі договору б/н від 13 травня 2019 року;

адвокат Бабошин А. С. приймав участь при розгляді справи як представник ОСОБА_1 . В матеріалах справи наявне клопотання від адвоката Бабошина А. С. про долучення доказів до матеріалів справи, містяться заяви від адвоката Бабошина А. С. в інтересах ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі;

рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13 липня 2021 року позов задоволено. У рахунок погашення заборгованості, яка виникла за кредитним договором №014/035-43/30553 від 06 вересня 2005 року, укладеним між АППБ «Аваль» та ОСОБА_1 , у сумі 76 013 доларів США 36 центів, звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій;

23 січня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості у кримінальному проваджені № 0000107 за частиною другою статті 190 КК України щодо адвоката Бабошина А. С., який незаконно представляв інтереси ОСОБА_1 у Вінницькому міському суді Вінницької області по справах № 127/13061/20, 127/15673/21 без укладання договору про надання правової допомоги та ввівши в оману суд відчужив її майно, чим завдав значної шкоди;

13 лютого 2023 року представник відповідача - адвокат Кашпрук О. В. подала апеляційну скаргу на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13 липня 2021 року.

Встановивши, що відповідач подала апеляційну скаргу після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, обставин щодо існування непереборної сили представником відповідача в апеляційній скарзі не наведено, а сам по собі факт внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо адвоката Бабошина А.С. не свідчить про доведення випадків передбачених у пунктах 1-2 частини другої статті 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (частина друга статті 410 ЦПК України).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене судове рішення ухвалене без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу належить залишити без задоволення, оскаржене судове рішення - без змін, а тому судовий збір покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 401, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького апеляційного суду від 27 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

І. О. Дундар

А. Ю. Зайцев