Провадження №2/359/234/2023
Справа №2-1997/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.

при секретарі Дьяченку В.В.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ред Поінт Фінанс» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (том 1 а.с.4-8) в обґрунтування якого зазначив, що 8 травня 2007 року між ОСОБА_3 та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого було ТОВ «ОТП Факторинг Україна», був укладений кредитний договір № ML-0DE/6/2007. На підставі кредитної заявки ОСОБА_3 від 8 травня 2007 року, банк надав йому 100 000 доларів США.

Однак, у зв`язку з тим, що відповідачем не було дотримано вимог актів законодавства України та умов кредитного договору щодо повернення позивачу грошових коштів у строки зазначені кредитним договором, а також сплати відсотків за користування кредитом, позивачем було здійснено вимогу дострокового виконання ОСОБА_3 його зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі. Проте, така вимогам виконана ОСОБА_3 не була.

У зв`язку з чим ТОВ «ОТП Факторинг Україна», з врахуванням поданої ним заяви про зменшення позовних вимог, просив стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суму у розмірі 113 019,52 доларів США, що еквівалентно на день проведення розрахунку складає 900 765,56 грн. та 3 577 250,78 гривень.

В подальшому, ТОВ «Ред Поінт Фінанс», який є правонаступником ТОВ «ОТП Факторинг Україна», було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог в якій останній просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором в розмірі 98 898,37 Доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 2 579 101 грн. 47 коп. (том 2 а.с.58-60).

ІІ. Процесуальні дії у справі

Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2011 року позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму у розмірі 113 019,52 доларів США, що еквівалентно на день проведення розрахунку складає 900 765,56 грн. та 1 341 496,57 гривень (том1 а.с.108-110).

01 червня 2021 року до суду із заявою про поновлення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2011 року у справі № 2-1997/2011 та його скасування звернувся представник ОСОБА_3 , адвокат Ковальчук Степан Миколайович (том1 а.с.216-223).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 9 серпня 2021 року заява представника відповідача ОСОБА_2 була задоволена, Заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2011 року скасовано, а цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості призначено до судового розгляду в порядку загального позовного провадження (том 2 а.с.31-32).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Ред Поінт Фінанс» як правонаступника позивача, ТОВ «ОТП Факторинг Україна», який набув усіх прав кредитора у зобов`язаннях за кредитним договором № ML-0DE/6/2007 від 8 травня 2007 року.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від «07» листопада 2022 року за заявою ТОВ «ОТП Факторинг Україна» залишено його позов в частині позовних вимог до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором № ML-0DE/6/2007 від 8 травня 2007 року, укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 без розгляду (том 2 а.с.158).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 7 листопада 2022 року витребувано від ТОВ «ОТП Факторинг Україна»: 1. Оригінал кредитного договору № ML-0DE/6/2007 від 8 травня 2007 року з усіма додатками та змінами чи доповненнями, укладених між ОСОБА_3 та ЗАТ «ОТП Банк» для огляду судом; 2. Оригінал графіку погашення кредиту та відсотків до кредитного договору № ML-0DE/6/2007 від 8 травня 2007 року для огляду судом; 3. Оригінали первинних бухгалтерських документів, що посвідчують (підтверджують) факт надання та отримання боржником грошових коштів від ЗАТ «ОТП Банк» у сумі 100 000 доларів США за кредитним договором № ML-0DE/6/2007 від 8 травня 2007 року для огляду судом та їх належним чином завірені копії для долучення цих письмових доказів до матеріалів справи; 4. Оригінал договору про відкриття банківського рахунку № НОМЕР_1 у ЗАТ «ОТП Банк» на ім`я ОСОБА_3 , та заяви на відкриття такого рахунку для огляду судом та їх належним чином завірені копії для долучення цих письмових доказів до матеріалів справи; 5. Оригінал виписки з рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_3 , про рух сплачених та нарахованих коштів за кредитним договором, починаючи з 8 травня 2007 року по 20 липня 2011 року для огляду судом та її належним чином завірена копія для долучення цього письмового доказу до матеріалів справи; 6. Оригінал додатків до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 28 травня 2010 року, які б містили перелік кредитних договорів та договорів поруки, серед яких були б відомості про відступлення прав вимоги за кредитним договором № ML-0DE/6/2007 від 8 травня 2007 року та договорами поруки а також актів приймання-передачі кредитного портфелю та документ, що підтверджує проведення оплати вартості кредитного портфелю за цим договором для огляду судом та їх належним чином завірені копії для долучення цих письмових доказів до матеріалів справи; 7. Оригінал додатку № 1 до договору про відступлення права вимоги від 7 червня 2010 року, який містить перелік кредитних договорів для огляду судом та його належним чином завірена копія для долучення цього письмового доказу до матеріалів справи; 8. Оригінал договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 28 травня 2010 року та договору про відступлення права вимоги від 7 червня 2010 року з усіма додатками та Актами приймання передачі для огляду судом. (том 2 а.с.159-160).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 червня 2023 року, витребувано у Акціонерного товариства «ОТП Банк»: 1. Оригінал договору про відкриття банківського рахунку № НОМЕР_1 у ЗАТ «ОТП Банк» на ім`я ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 для огляду судом та його належним чином завірену копію; 2. Оригінал первинного платіжного документу, що посвідчує факт перерахування AT «ОТП Банк» 08,05.2007 на банківський рахунок № НОМЕР_1 ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , що відкритий в AT «ОТП Банк», грошових коштів у сумі 100000 доларів США за кредитним договором № ML-0DE/6/2007 від 08.05.2007 для огляду судом та його належним чином засвідчену копію; 3. Оригінал первинного документу, що посвідчує факт зняття/отримання ОСОБА_3 08.05.2007 зі свого банківського рахунку № НОМЕР_1 , що відкритий в AT «ОТП Банк», грошових коштів у сумі 100000 доларів СІ11А отриманих за кредитним договором № ML-0DE/6/2007 від 08.05.2007 для огляду судом та його належним чином засвідчену копію; 4. Оригінал виписки з банківського рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 про рух сплачених та нарахованих коштів за кредитним договором № ML-GDE/6/2007 від 08.05.2007, починаючи з 08,05.2007 по 20.07.2011 для огляду судом та його належним чином завірену копію (том 3 а.с.28-29).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 4 вересня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті (том 3 а.с.83).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2023 року визнано відвід судді Чирці Станіславу Станіславовичу поданий представником позивача необґрунтованим та передано заяву про відвід судді Чирки Станіслава Станіславовича на розгляд іншого судді Бориспільського міськрайонного суду, визначеного в порядку, передбаченому ч.1 ст.33 ЦПК України (том 3 а.с.116-119).

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області, Борця Є.О., від 11 жовтня 2023 року у задоволенні заяви представника позивача про відвід судді Бориспільського міськрайонного суду Чирки Станіслава Станіславовича відмовити (том 3 а.с.121).

ІІІ. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову.

Представник позивача, ОСОБА_1 , під час судового розгляду справи підтримав пред`явлений позов, наполягав на його задоволенні повністю, за обставин, що містяться в позовній заяві та заяві про зменшення розміру позовних вимог.

Під час судового розгляду, представник відповідача, адвокат Ковальчук С.М., просив суд позовні вимоги ТОВ «Ред Поінт Фінанс» залишити без задоволення в повному обсязі з тих підстав, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту надання грошових коштів за кредитним договором, що свідчить про відсутність з боку відповідача як грошового зобов`язання з повернення таких коштів.

IV. Обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та норми права, якими керувався суд при вирішенні спору.

Судом встановлено, що 8 травня 2007 року між ОСОБА_3 та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» був укладений кредитний договір № ML-0DE/6/2007 на підставі якого банк зобов`язався надати кредит в сумі 100 000 доларів США, а відповідач у свою чергу зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути позичальнику вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі, а також сплатити відповідну платню за користування кредитом в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором (том 1 а.с.9-13).

Відповідно до статей 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.2 ст. 640 ЦК України, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Саме такий момент встановлений для договорів позики (ст. 1046 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди, з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України щодо наслідків порушення договору позичальником, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

В той час, згідно зі ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.

Отже, договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або речей, у разі відсутності цієї істотної умови, договір вважається неукладеним. Сам по собі факт підписання сторонами тексту договору, без передачі грошей або речей, не породжує у майбутнього позичальника обов`язку повернути обумовлену угодою суму грошей або кількість визначених родовими ознаками речей.

Таким чином, факт отримання позичальником грошових коштів, момент їх отримання (як певний проміжок часу) є обов`язковою та істотною умовою договору позики, яку повинен встановити суд в справах цієї категорії.

При встановленні факту неотримання позичальником грошей або речей від позикодавця договір позики вважається неукладеним.

Право власності на готівкові грошові кошти виникає у позичальника в момент фактичної передачі йому таких коштів позикодавцем.

Так, на підтвердження факту передачі грошових коштів у розмірі 100 000 доларів США попереднім позивачем було додано до позовної заяви виключно розрахунок заборгованості (том 1 а.с.31) та кредитної заяви від 8 травня 2007 року (том 1 а.с.14), відповідно до якої відповідач просив ЗАТ «ОТП Банк» надати кредит в сумі 100 000 доларів США, шляхом перерахування коштів в повній сумі з Кредитного рахунку на поточний рахунок відповідача НОМЕР_1 , відкритий у ЗАТ «ОТП Банк».

Натомість, як розрахунок заборгованості, складений безпосередньо позивачем, так і кредитна заява від 8 травня 2007 року, яка містить прохання надати в майбутньому грошові кошти, не є розрахунковими (платіжними) первинними документами, які б підтверджували факт надання грошових коштів за кредитним договором.

Слід зазначити, що будь-яких інших документів, які б підтверджували надання коштів за кредитним договором № ML-0DE/6/2007 від 8 травня 2007 року, первісним позивачем не було додано до позовної заяви, а також не було надано суду під час судового розгляду.

В подальшому, ТОВ «Ред Поінт Фінанс» надав суду Договір факторингу від 17 грудня 2021 року, укладеного між ним та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (том 2 а.с.85-86), а також Акт приймання-передачі документації від 23 грудня 2021 року (том 2 а.с.89), відповідно до якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» передало, а ТОВ «Ред Поінт Фінанс» отримав наступну документацію: кредитний договір № ML-0DE/6/2007 від 8 травня 2007 року та додатки до нього (оригінал); кредитна справа (оригінал); документи-претензійно-позовної роботи (оригінал); виконавчі листи (оригінал); документи виконавчого провадження (оригінал); документи про надання кредитних коштів (оригінал); виписка з поточного рахунку (оригінал); договір факторингу від 28.05.2010 року, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (копія).

У відповідь на письмове звернення ТОВ «Ред Поінт Фінанс» від 21 червня 2023 року під № 1-21/06, ТОВ «ОТП Факторинг України» повідомив, що в Акті приймання-передачі документації від 23 грудня 2021 року до Договору факторингу від 17 грудня 2021 року під № 6 із назвою «документ про надання кредитних коштів», передано ТОВ «Ред Поінт Фінанс» оригінал кредитної заявки ОСОБА_3 від 8 травня 2007 року про видачу йому кредиту в сумі 100 000 доларів США, за кредитним договором № ML-0DE/6/2007 від 8 травня 2007 року шляхом перерахування коштів в повній сумі з Кредитного рахунку на поточний рахунок відповідача НОМЕР_1 , відкритий у ЗАТ «ОТП Банк» (том 3 а.с.19).

Таким чином, єдиним документом, який підтверджував факт надання кредитних коштів, що був переданий ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ТОВ «Ред Поінт Фінанс» за Договором факторингу від 17 грудня 2021 року є кредитна заява від 8 травня 2007 року.

Вказані обставини під час судового розгляду були також підтверджені представником позивача.

Також, позивачем було надано суду виписку про рух коштів за рахунком № НОМЕР_1 , відкритий на ім`я ОСОБА_3 в ЗАТ «ОТП Банк» (том 2 а.с. 63-66).

Натомість, досліджуючи виписку про рух коштів за рахунком, він не містить відомостей про посаду особи, відповідальної за складання такої виписки та правильність її оформлення, а також її особистого підпису та відмітки банку, що її видав.

У постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц (провадження №61-517св18) зазначено, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Згідно ч.1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", з підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

В той час, приписами ч.2 вказаної норми (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити, зокрема як підпис осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Також, п. 4.8 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, в редакції, чинній на час формування банком виписок, (далі - Положення № 254), визначено, що у первинних документах, на підставі яких здійснюються записи в бухгалтерському обліку, мають зазначатися номери кореспондуючих рахунків за дебетом і кредитом, сума операції в грошовому виразі, дата виконання, підпис відповідального виконавця, підпис контролера (якщо операція підлягає додатковому контролю), підпис уповноваженої особи (якщо підставою для здійснення операції було відповідне розпорядження).

Відповідно до пункту 5.5 Положення № 254 форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: номер особового рахунку; дату здійснення останньої (попередньої) операції; дату здійснення поточної операції; код банку, у якому відкрито рахунок; код валюти; суму вхідного залишку за рахунком; код банку-кореспондента; номер рахунку кореспондента; номер документа; суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; суму вихідного залишку.

Отже, якщо виписка з рахунку відповідає зазначеним законодавчим вимогам (в тому числі і пунктам 4.8 та 5.5 Положення № 254), такий документ може бути доказом, який суду необхідно оцінити відповідно до вимог процесуального закону.

Однак, суд вважає, що надана позивачем виписка про рух коштів за рахунком № НОМЕР_1 , відкритий на ім`я ОСОБА_3 в ЗАТ «ОТП Банк», не відповідає вимогам ч.1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та пунктам 4.8 Положення № 254

Також, на підставі ухвали суду від 29 червня 2023 року, ТОВ «ОТП Банк» до своєї письмової відповіді від 18 липня 2023 року (том 3 а.с.49) також додала виписку про рух коштів за рахунком (том 3 а.с.56-64), яка є тотожною тій, яка була надана позивачем, яка також не відповідає вимогам ч.1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та пунктам 4.8 Положення № 254 з цих же самих підстав.

Крім того, до вказаної письмової відповіді ТОВ «ОТП Банк» додало копію валютного меморіального ордеру № 1 від 8 травня 2007 року, який нібито засвідчує видачу коштів у сумі 100 000 доларів США за кредитним договором № ML-0DE/6/2007 від 8 травня 2007 року шляхом перерахування коштів в повній сумі з Кредитного рахунку на поточний рахунок відповідача НОМЕР_1 , відкритий у ЗАТ «ОТП Банк» (том 3 а.с.55).

Однак, в цій же письмовій відповіді ТОВ «ОТП Банк» зазначає, що оригінал документу, який був оформлений під час видачі кредиту за кредитним договором № ML-0DE/6/2007 від 8 травня 2007 року та оригінал документу, що посвідчує факт заняття/отримання клієнтом зі свого рахунку грошових коштів, були знищені у зв`язку з поточним закінченням терміну їх зберігання, при цьому долучає до своєї відповіді його копію за відсутності в такого банку оригіналу первинного документу. Не засвідчення банком належним чином копію меморіального ордеру № 1 від 8 травня 2007 року підтверджує факт відсутності у його розпорядженні оригіналу такого документу.

Слід зазначити, що валютний меморіальний ордер № 1 від 8 травня 2007 року не передавався як документ, що засвідчує надання кредитних коштів на підставі Акту приймання-передачі документації від 23 грудня 2021 року до Договору факторингу від 17 грудня 2021 року, про що не заперечувалося представником позивача під час судового розгляду.

Таким чином, суд має об`єктивні сумніви в тому, що меморіальний ордер № 1 від 8 травня 2007 року як первинний документ складався та видавався, оскільки перевірити таку обставину можливо лише за наявності його оригіналу, який відсутній і суду не надавався для огляду

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ст. 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 80 ЦПК України).

У ч.1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Положеннями ст. 95 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до приписів ч.6 ст. 95 ЦПК України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Оскільки позивачем не надано суду оригіналу меморіального ордеру № 1 від 8 травня 2007 року, у тому числі за його клопотанням про витребування доказів, а відповідач ставить під сумнів таку копію, оскільки не визнає факт перерахування йому на розрахунковий рахунок грошових коштів у розмірі 100 000 доларів США та здійснення такої господарської операції, суд в силу імперативної вимоги ч.6 ст. 95 ЦПК України не бере до уваги такий доказ.

Таким чином, позивачем в продовж судового розгляду не надано будь-яких належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів, на підтвердження факту перерахування чи надання за кредитним договором № ML-0DE/6/2007 від 8 травня 2007 року грошових коштів відповідачу у розмірі 100 000 доларів США, а наявні у справі докази, належна оцінка яким була надана судом, не відповідають вказаним критеріям і не можуть бути взяті судом до уваги на підтвердження такого юридичного факту.

Так як судом встановлено факт не доведення позивачем надання відповідачу грошових коштів у сумі 100 000 доларів США, кредитний договір вважається неукладеним, а тому у його сторін не виникло будь-яких зобов`язань щодо виконанню цього договору, оскільки з неукладеного правочину не виникають договірні зобов`язання, він не породжує жодних цивільних правовідносин, а значить він і не породжує для сторін правочину будь-яких прав та обов`язків.

Тому, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором є необґрунтованими, оскільки не підтверджені належними засобами доказування, а тому у їх задоволенні необхідно відмовити.

Враховуючи те, що суд повністю відмовляє у задоволенні позову, судові витрати слід віднести на позивача.

Керуючись ст.ст. 5,12,13,81-83,258,263-265,268,273,354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ред Поінт Фінанс» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 30 жовтня 2023 року.

Суддя С.С. Чирка