Справа № 293/1650/23
Провадження № 2/293/495/2023
УХВАЛА

16 жовтня 2023 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.,

розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Галактік" (адреса місця знаходження: вул. Корольова 28, с. Станишівка Житомирський р-н Житомирська обл.),

про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Черняхівського районного суду Житомирської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Галактік" за змістом якого просить:

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Галактік» () на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 45 713,74 грн;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Галактік» () на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення.

Дослідивши зміст поданої позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України та має недоліки, що перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі за таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Позовна заява містить вимогу про стягнення заборгованості із заробітної плати, яка не оплачуються судовим збором.

Водночас вимоги про стягнення середнього заробітку за весь період затримки розрахунку при звільненні по день ухвалення судового рішеня мають бути оплачені судовим збором, оскільки такий вид стягнення не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці» № 108/95-ВР, тобто середній заробіток за весь період затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати та за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

Вказане узгоджується з правовою позицією виснованою у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18) та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 755/12623/19 ( провадження № 14-47цс21).

Отже, на позовну вимогу позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпПУ пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI, не поширюється та підлягає оплаті судовим збором з урахуванням ціни позову у цій частині.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073,60 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (13420 грн).

Таким чином, позивачу належить сплатити судовий збір за вимогу про стягнення середнього заробітку за весь період затримки розрахунку при звільненні, виходячи з ціни позову про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто сумою, яка підлягає стягненню за такими вимогами та на виконання вимог ч.5 ст. 177 ЦПК України надати суду розрахунок суми такого стягнення.

За п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України у позові зазначається і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Натомість позивач заявляючи вимоги про стягнення середнього заробітку за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення не зазначає та не додає доказів на підтвердження суми такого стягнення, а саме відсутній обґрунтований розрахунок розміру таких сум за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення.

Також не належним чином оформлено прохальну частину позову, яка не містить суми розміру середнього заробітку за весь період затримки розрахунку при звільненні по день ухвалення судового рішення, яка підлягатиме стягненню.

Крім того, позивач на підставі ст. 84 ЦПК України подав клопотання про витребування доказів, за змістом якого просить витребувати докази у ТОВ «Галактік», а саме: довідку про нараховану йому ОСОБА_1 заробітну плату за період з 27.07.2021 по 01.11.2021 та наказ про прийняття на роботу посаду машиніста ОСОБА_1 .

Так, відповідно до частин 1,2 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Дослідивши зміст клопотання позивача про витребування доказів, суд встановив, що таке не відповідає п. 4 ч.2 ст. 84 ЦПК України.

Позивач не вказує про вжиті заходи для отримання цих доказів самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цих доказів, тому суд дійшов висновку про відмову у задоволені такого клопотання.

Суд зазначає, що позивач не позбавлений можливості звернутися самостійно з відповідним клопотанням до відповідача про надання довідки про нараховання заробітної плати та наказу про прийняття на роботу.

Пунктом 8 ч.3 ст. 175 ЦПК України також визначено, що позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви. Однак, у позовній заяві не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

У порушення п.9 ч.3 ст. 175 ЦПК України позивачем не наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Серед іншого суд уважає за необідне зазначити, що за вимогами, визначеними ч.1 ст. 233 КЗпПУ працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175-177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Керуючись ст. ст.175,177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів відмовити.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Галактік» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні - залишити без руху.

3. Надати позивачу строк в 7 (сім) днів з дня отримання ним цієї ухвали для усунення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали та сплати судового збору з урахуванням ціни позову за вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні по день ухвалення судового рішення.

4. Роз`яснити позивачу, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви, позовна заява буде вважатись неподаною і повернута заявнику.

Інформацію щодо справи учасники справи можуть отримати на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки: https://cr.zt.court.gov.ua/sud0624/

Ухвала суду набирає законноїсили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Ухвала складена та підписана: 16.10.2023.

Суддя Людмила ЛОСЬ