Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/1960/23

Провадження № 2/126/699/2023

"09" жовтня 2023 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудь О. Г.

секретар Кучанська В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Джулинської сільської ради Гайсинського району Вінницької області про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до Джулинської сільської ради Гайсинського району Вінницької області про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом.

Посилається в позові на те, що 24 листопада 1998 року вона - ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 в Тирлівській сільській раді Бершадського району Вінницької області, актовий запис № 5. На час реєстрації шлюбу у ОСОБА_2 був від іншого шлюбу син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким він спільно проживав в АДРЕСА_1 .

Після реєстрації шлюбу, з листопада 1998 року, вона та її чоловік ОСОБА_2 і пасинок ОСОБА_3 проживали спільно в АДРЕСА_1 однією сім`єю, вели спільно господарство, обробляли спільно присадибну земельну ділянку, утримували худобу, птицю, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловік помер. Після смерті чоловіка спадщину прийняла вона його дружина. Пасинок ОСОБА_3 після смерті свого батька спадщину не прийняв, оскільки відмовився від неї.

ІНФОРМАЦІЯ_3 її пасинок ОСОБА_3 помер.

Після смерті пасинка залишилось спадкове майно, яке складається із 1/2 частки житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 , частина якого належала йому на праві спільної часткової власності, що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок, свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень.

Крім неї інших спадкоємців ні за законом ні за заповітом немає.

Інша 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями належить на праві власності їй.

Після смерті пасинка вона своєчасно у встановлений законом строк звернулась в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте їй було відмовлено в цьому, у зв`язку із відсутністю документів, підтверджуючих факт родинних відносин між нею і померлим ОСОБА_3 , також їй було надано роз`яснення про необхідність підтвердження факту її проживання однією сім`єю з пасинком ОСОБА_3 та рекомендовано звернутися до суду.

Тому, в неї виникла необхідність встановити факт її проживання однією сім`єю з пасинком ОСОБА_3 , який породжує юридичні наслідки. Зокрема підтвердження такого факту необхідно для визнання за нею права власності в порядку спадкування на 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями, який належав спадкодавцю ОСОБА_3 ..

Позивач ОСОБА_1 подала до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність.

Представник відповідача, Красиленко І.В. подала до суду письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 24 листопада 1998 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 в Тирлівській сільській раді Бершадського району Вінницької області, актовий запис № 5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

На час реєстрації шлюбу у ОСОБА_2 був від іншого шлюбу син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким він спільно проживав в АДРЕСА_1 .

Після реєстрації шлюбу, з листопада 1998 року, ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_2 і пасинок ОСОБА_3 проживали спільно в АДРЕСА_1 (що підтверджується довідкою Джулинської сільської ради Гайсинського району Вінницької області № 129 від 14.07.2023) однією сім`єю, вели спільно господарство, обробляли спільно присадибну земельну ділянку, утримували худобу, свиней, птицю, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_2 .

Після смерті чоловіка спадщину прийняла його дружина - ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29.06.2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 445. Пасинок ОСОБА_3 після смерті свого батька ОСОБА_2 спадщину не прийняв, оскільки відмовився від неї.

ІНФОРМАЦІЯ_3 пасинок ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_3 .

Після смерті пасинка ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, яке складається із 1/2 частки житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 , частина якого належала йому на праві спільної часткової власності, що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок, свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 26.01.2007 року зареєстрованого в реєстрі за № 24, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний № 9536116.

Крім ОСОБА_1 інших спадкоємців у ОСОБА_3 немає. За життя ОСОБА_3 заповіту не складав.

Інша 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 , що підтверджується договорами дарування житлового будинку та земельної ділянки від 19.05.2014 року зареєстрованих в реєстрі за № 519 та № 520 відповідно.

ОСОБА_1 після смерті свого пасинка ОСОБА_3 , своєчасно в встановлений законом строк звернулась в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте їй було відмовлено в цьому, у зв`язку із відсутністю документів, підтверджуючих факт родинних відносин між нею і померлим ОСОБА_3 , що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 87/02-31 від 16.06.2023 року. Також ОСОБА_1 було надано роз`яснення про необхідність підтвердження факту її проживання однією сім`єю з пасинком ОСОБА_3 та рекомендовано звернутися до суду.

За змістом статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р.№ 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Згідно з частиною 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статті 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

До спадкоємців четвертої черги може належати жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Як зазначив Верховний Суд в своїй постанові від 21 березня 2019 року у справі № 461/4689/15-ц, для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5- рп/95 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.

Факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю з пасинком ОСОБА_3 підтверджується довідкою Джулинської сільської ради Гайсинського району Вінницької області № 129 від 14.07.2023 року; довідками Джулинської сільської ради про реєстрацію місця проживання пасинка ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 ; довідкою Джулинської сільської ради про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; свідоцтвом про одруження ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , який є батьком ОСОБА_3 ..

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Однією із таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом та заповітом, відповідно до ст. 1217 ЦК України.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Як вбачається зі ст.ст. 1217, 1258 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У ст. 1264 ЦК України зазначено, що в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження.

Згідно п. 23 роз`яснень Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, зокрема, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Оскільки у позивача існують перешкоди для оформлення спадкових прав, суд вважає можливим позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 12 , 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Джулинської сільської ради Гайсинського району Вінницької області про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_3 з листопада 1998 року по день смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , як спадкоємцем за законом, право власності на спадкове майно, яке складається з 1/2 частки житлового будинку розташованого в АДРЕСА_1 загальною площею 31,1 кв.м., житловою площею 27,0 кв.м , що позначається літерою «А» із відповідною часткою господарських будівель і споруд: ганок - літера «а», літня кухня - літера «Б», погріб - літера «Б/п», сарай - літера «В», сарай - літера «Г», вбиральня - літера «Т», колодязь -літера «К», ганок - літера «б», огорожа - «1-3», що залишилося після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , в с. Тирлівка Бершадського (на даний час Гайсинського) району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. Г. Рудь