Провадження № 2-п/761/123/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Пономаренко Н.В.,

з участю секретаря: Бражніченко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНСАР» про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22.03.2023 в цивільній справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський Олександр Віталійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22.03.2023, ухваленим по цивільній справі № 761/23478/22 позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський Олександр Віталійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задоволено. Визнано виконавчий напис від 02.06.2021 вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, який зареєстрований в реєстрі за № 79869, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВАНСАР» заборгованості за кредитним договором № 200289872 від 03.06.2016 року - таким, що не підлягає виконанню та стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВАНСАР» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1488,60 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11 200,00 грн.

В судовому засіданні, яке відбулося 04.10.2023 року, у відповідності до вимог ч.2 ст. 287 ЦПК України щодо порядку розгляду заяви про перегляд заочного рішення, головуючий відкрив судове засідання і з`ясував, хто з учасників справи з`явився, встановив їх особу, перевірив повноваження, після чого повідомив зміст заяви і з`ясував думку сторін та інших учасників справи щодо вимог про перегляд заочного рішення.

Учасники справи у судове засіданні не з`явилися, про місце, дату та час судового засіданні повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили.

У відповідності до ст. 287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви, тому суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність заявника.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, заяву про перегляд заочного рішення та додані до неї матеріали, суд прийшов до наступного.

Так, відповідно до положень ч.1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Водночас, як передбачено вимогами ч.1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, виходячи з вище наведених положень ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено одночасну сукупність трьох обставин, а саме: відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки; не подав відзив на позовну заяву з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У частинах першій, другій та четвертій статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини першої статті 14 ЦПК України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система.

Пунктом 3 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, встановлено, що Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система (ЄСІТС) - сукупність інформаційних та телекомунікаційних підсистем (модулів), які забезпечують автоматизацію визначених законодавством та цим Положенням процесів діяльності судів, органів та установ в системі правосуддя, включаючи документообіг, автоматизований розподіл справ, обмін документами між судом та учасниками судового процесу, фіксування судового процесу та участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції, складання оперативної та аналітичної звітності, надання інформаційної допомоги суддям, а також автоматизацію процесів, які забезпечують фінансові, майнові, організаційні, кадрові, інформаційно-телекомунікаційні та інші потреби користувачів ЄСІТС.

Згідно з підпунктами 5.3), 5.4), 5.6), 5.8) пункту 5 зазначеного Положення електронне повідомлення (повідомлення) - автоматично створена та передана в електронній формі інформація, в тому числі про доставку, отримання, реєстрацію чи відмову в реєстрації електронного документа адресатом;

електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, який містить обов`язкові реквізити документа, правовий статус якого засвідчено кваліфікованим електронним підписом автора;

користувач ЄСІТС (користувач) - особа, що пройшла процедуру реєстрації в підсистемі «Електронний кабінет» (Електронний кабінет ЄСІТС), пройшла автентифікацію та якій надано доступ до підсистем ЄСІТС відповідно до її повноважень.

офіційна електронна адреса - сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів. Адреса електронної пошти, що використовується при реєстрації Електронного кабінету, не може бути зареєстрована на доменних іменах, використання яких заборонено законодавством України;

Відповідно до пункту 8 зазначеного Положення підсистема «Електронний кабінет» (Електронний кабінет ЄСІТС, Електронний кабінет) - підсистема ЄСІТС, захищений вебсервіс, що має офіційну адресу в інтернеті (cabinet.court.gov.ua), який забезпечує процедуру реєстрації користувачів в ЄСІТС, а також подальшу автентифікацію таких осіб з метою їх доступу до підсистем (модулів) ЄСІТС у межах наданих прав.

Процедура реєстрації в ЄСІТС (реєстрація Електронного кабінету, реєстрація офіційної електронної адреси) передбачає проходження запропонованої засобами Електронного кабінету процедури реєстрації з використанням кваліфікованого електронного підпису, та внесенням контактних даних особи, зокрема адреси електронної пошти, номера телефону (в тому числі мобільного), зазначенням інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Користувачі зобов`язані вносити повну та актуальну інформацію в Електронний кабінет в обсязі, визначеному функціональними можливостями ЄСІТС, невідкладно після створення, отримання або зміни такої інформації (пункт 9 зазначеного Положення). mail.gov.ua - це сервіс електронної пошти, а також перепустка до послуг Електронного суду та Кабінету електронних сервісів.

У постановах Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року у справі № 279/5407/20 (провадження № 61-8744св21) та від 10 лютого 2022 року у справі № 359/5063/21 (провадження № 61-21505св21) зазначено: «електронна адреса - це адреса електронної пошти, що складається з ідентифікатора, позначки «@» та доменного імені. При цьому ідентифікатором для юридичних осіб є ідентифікаційний код юридичної особи, для фізичних осіб та фізичних осіб-підприємців - ідентифікаційний номер платника податків - фізичної особи (у разі відсутності ідентифікаційного номера - серія та номер паспорта громадянина). Доменним іменем є ім`я у домені «mail.gov.ua». За таких обставин суд першої інстанції був зобов`язаний надіслати судові рішення у паперовій формі рекомендованим листом або електронним листом на офіційну електронну адресу, зареєстровану в системі, чого зроблено не було. Докази вручення оскаржуваного рішення в матеріалах справи відсутні. Таким чином апеляційний суд дійшов необґрунтованого висновку, що доставка судового рішення електронним листом на особисту електронну пошту є врученням такого рішення, тому дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження».

Суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (частина п`ята статті 14 ЦПК України).

Зміст вказаної процесуальної норми свідчить про те, що для цілей ЦПК України офіційною електронною адресою є електронна адреса, зареєстрована в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі.

Результат аналізу частини шостої статті 128, частини першої статті 130 ЦПК України дає підстави для висновку, що судова повістка надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи лише у разі наявності у нього офіційної електронної адреси.

Вказаний висновок також узгоджується з правовою позицією щодо належного виклику учасника справи засобами електронної пошти, викладеною Верховним Судом у постанові від 01 червня 2022 року у справі № 761/42977/19 (провадження № 61-1933св22).

Електронна адреса, яку позивач вказав в апеляційній скарзі та на яку суд апеляційної інстанції направив позивачу судову повістку-повідомлення про призначення розгляду справи, містить доменне ім`я @mail.gov.ua, тобто сервісу електронної пошти Електронного суду, а тому є офіційною.

Таким чином, позивач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи в суді, що відповідає статті 128 ЦПК України.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верхового Суду від 26.10.2022 року по справі №761/877/20.

Так, відповідач ТОВ «АВАНСАР» зареєстрований у системі «Електронний суд».

В даному випадку слід зазначити, що відповідач повідомлявся про час та місце слухання справи та йому було надіслано копію ухвали від 02.11.2022 року про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками, як це передбачено положеннями ЦПК України.

Зокрема, про судове засідання, яке було призначено на 15.02.2023, відповідач ТОВ «АВАНСАР» повідомлявся належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа в його електронний кабінет, який було доставлено: 21.12.2022 21:35:29 (а.с. 38).

Окрім того, про судове засіданні 22.03.2023 відповідач ТОВ «АВАНСАР» повідомлявся належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа в його електронний кабінет, який було доставлено: 17.02.2023 19:54:19 (а.с. 64).

В заяві про перегляд заочного рішення, відповідач вказує, що про винесене рішення 22.03.2023 дізнався тільки після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження №71796077.

При цьому, суд критично оцінює вказане твердження, оскільки згідно довідки про доставку електронного документу, документ в електронному вигляді «Рішення (заочне)» від 22.03.2023 по справі №761/23478/22, було надіслано одержувачу ТОВ «АВАНСАР» в його електронний кабітен - 27.03.2023 21:38:22.

Крім того, щодо доводів, на які відповідач посилається в обґрунтування необхідності перегляд заочного рішення та його скасування, слід зазначити, що доказів, які мали б істотне значення для правильного вирішення справи, всупереч вимогам ст.288 ЦПК України, в даному випадку, суду надано не було та зазначено у заяві також не було, оскільки в заяві відповідач фактично виклав виключно свої заперечення щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, інших заперечень у заяві не надано, а зазначено виключно правові позиці Верховного Суду щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Отже, вивчивши заяву та матеріали справи, вислухавши думку сторін, враховуючи положення ст. 288 ЦПК України, суд приходить до висновку про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, у зв`язку з її безпідставністю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.287, 288 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

заяву відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНСАР» про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22.03.2023 в цивільній справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський Олександр Віталійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає, однак відповідач вправі оскаржити заочне рішення суду в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст складено 04.10.2023.

Суддя: