Категорія 39 Доповідач Борисюк Р. М.
У Х В А Л А

19 жовтня 2023 р. м. Житомир Суддя Житомирського апеляційного суду Борисюк Р.М., вирішуючи питання відповідно до вимог ст.359 ЦПК України про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Янчука Максима Олександровича на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 15 лютого 2023 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округа Пономарьової Дар`ї Володимирівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договорів купівлі-продажу,

в с т а н о в и в:

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 15 лютого 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, 16.10.2023 з порушенням строку на апеляційне оскарження представник позивача адвокат Янчук М.О. подав апеляційну скаргу, у якій міститься клопотання про поновлення строку та відстрочку від сплати судового збору.

Клопотання про поновлення строку мотивоване тим, що рішення не було направлено на адресу позивача, а представник отримав його лише 02.09.2023, тому відповідно до норм чинного законодавства має право на поновлення строку.

Розглянувши вказані клопотання, апеляційний суд зазначає наступне.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (ч.3 ст.3 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (п.1 ч.2 ст. 354 ЦПК України).

Отже, у відповідності до норм чинного цивільного процесуального кодексу України, строк оскарження судових рішень в апеляційному порядку обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно ч.3 ст. 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.02.2023 Богунським районним судом в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення (том 3 а.с.24), повний текст якого складений 27.02.2023 (том 3 а.с.32).

Відповідно до матеріалів справи, у судовому засіданні 15.02.2023 був присутній представник позивача адвокат Янчук М.О. який представляє інтереси ОСОБА_1 в Богунському районному суді, відповідно до ордеру Серії АМ №1004334 на надання правничої (правової) допомоги від 12.08.2020 на підставі договору про надання правової допомоги №1/37/9 від 04.06.2019 (том 1 а.с.7).

Згідно супровідного листа суду оскаржуване рішення було направлено на адресу ОСОБА_1 27.02.2023 (том 3 а.с.33).

Враховуючи наведене, посилання скаржника на неотримання ним копії повного тексту оскаржуваного рішення, є безпідставним.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача був присутній під час оголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Згідно інформації з ЄДРСР, повний текст оскаржуваного рішення було направлено судом до реєстру 27.02.2023, а оприлюднено 28.02.2023 (https://reestr.court.gov.ua/Review/109205573).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до ЄДРСР, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Таким чином, скаржник не був позбавлений можливості ознайомитися з повним текстом оскаржуваного рішення в ЄДРСР.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції вважає вказані скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду неповажними.

Посилання ОСОБА_4 на те, що копію оскаржуваного рішення він отримав 02.09.2023 є безпідставними, оскільки в такому разі строк на апеляційне оскарження закінчився 02.10.2023, а апеляційна скарга подана до суду 16.10.2023.

Отже, скаржнику необхідно вказати інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст.357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу (ч. 4 ст. 357 ЦПК України).

Виходячи з наведеного, представнику позивача адвокату Янчуку М.О. надається строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, для звернення до апеляційного суду з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Крім того, ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить відстрочити сплату судового збору до першого судового засідання. Зазначає, що його довірителька має фізичні труднощі, перебуває за межами м. Житомира та посилається на тяжку економічну ситуацію в Україні, просив вказане клопотання задовольнити.

Ознайомившись із вказаним клопотанням, матеріалами справи, суд вважає за необхідне відмовити у відстрочці сплати судового збору, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати (ч. 3 ст. 136 ЦПК України).

Відповідно до роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Отже, єдиною підставою для вчинення судом зазначених у наведених законодавчих нормах дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, згідно зі ст. 12, 81 ЦПК України покладається на заінтересовану сторону.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване ст. 8 Закону України "Про судовий збір", норма якої є спеціальною.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18 (провадження N 11-336апп20) зазначила, що як убачається зі змісту цієї норми, існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (ч. 1ст. 8 Закону України "Про судовий збір"), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (ч. 2 цієї ж статті): 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача -фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З аналізу статті 8 Закону України "Про судовий збір" чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію" суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Як вбачається з наведеної норми, єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення сторони від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони.

Доказами рівня майнового стану фізичної або юридичної особи можуть бути наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, наявність чи відсутність рухомого чи нерухомого майна, Відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, довідка з Пенсійного фонду України, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо.

Таким чином особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Більше того, апеляційний суд наголошує, що скаржник не подав жодних належних та допустимих доказів про майновий стан.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

За таких обставин, у задоволенні клопотання представника позивача адвоката Янчука М.О. про відстрочення від сплати судового збору слід відмовити, а апеляційну скаргу залишити без руху.

Згідно з ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким спеціальним законом є Закон України «Про судовий збір» (далі Закон).

Згідно ч.1 ст.4 Закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.п.6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається із матеріалів справи, в позові об`єднано дві вимоги немайнового характеру.

Відповідно п.2 ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Вимога немайнового характеру підлягала оплаті фізичною особою у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становило за дві вимоги немайнового характеру 1681,6 грн (840,8*2) при зверненні в суд першої інстанції.

Отже, особа, яка подає апеляційну скаргу мала сплатити судовий збір в сумі 2522,4 грн (840,8*2*150%).

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

при оплаті судового збору необхідно застосовувати наступні реквізити:

-Отримувач коштів: ГУК у Жит.обл /ТГ м. Житомир/22030101

-Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37976485

-Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)

-Код банку отримувача (МФО): 899998

-Рахунок отримувача: UA0006797

-Код класифікації доходів бюджету: 22030101

-Призначення платежу: *;101;___(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом _____(ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі ___(Номер справи), Житомирський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником фізичною особою ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

Приклад заповнення графи "Призначення платежу":

*;101; НОМЕР_1 ;Судовий збір, за позовом ОСОБА_5 , на рішення від 01.01.2019 по справі 905/1057/18, Житомирський апеляційний суд.

Відповідно до п.3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України, до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За вказаних обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку для сплати судового збору в сумі 2522,4 грн.

Керуючись ст. ст. 185, 354, 356, 357, 374, ЦПК України суддя

у х в а л и в:

Визнати не поважними підстави пропуску строку апеляційного оскарження рішення Богунського районного суду м. Житомира від 15 лютого 2023 року.

В задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Янчука Максима Олександровича про відстрочку від сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Янчука Максима Олександровича на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 15 лютого 2023 року залишити без руху.

Надати строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків тривалістю не більше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, для звернення до апеляційного суду з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку, а також для сплати судового збору в сумі 2522,4 грн та роз`яснити, що у випадку невиконання цих вимог, апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Оригінал квитанції (платіжного доручення) про сплату судового збору, необхідно направити на адресу апеляційного суду.

Роз`яснити, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Суддя