КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 22-ц/824/1575/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.

при секретарі Усковій Я. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Корпорації «УКРІНМАШ» про стягнення коштів за договором поворотної фінансової позики, за апеляційною скаргою Корпорації «УКРІНМАШ» на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2022 року в складі судді Козленко Г. О.,

встановив :

02.09.2019 Корпорація «УКРІНМАШ» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила визнати Договір № ЮД-066/17 про надання поворотної фінансової допомоги, укладений 28.12.2017 між ОСОБА_1 та Корпорацією «УКРІНМАШ», нікчемним з моменту його вчинення.

09.09.2020 Корпорація «УКРІНМАШ» звернулася до суду з заявою про зміну предмета позову. Просила визнати недійсним Договір № ЮД-066/17 про надання поворотної фінансової допомоги, укладений 28.12.2017 між ОСОБА_1 та Корпорацією «УКРІНМАШ».

25.11.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до Корпорації «УКРІНМАШ», в якому з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог просив суд стягнути з Корпорації «УКРАНМАШ» на свою користь кошти в сумі 2 390 841,16 грн, з яких: 1 822 015,33 грн - основна заборгованість; 498 291,72 грн - інфляційні втрати та 70 534,44 грн - 3 % річних. Судові витрати за подання зустрічного позову в розмірі 11 350 грн покласти на Корпорації «УКРІНМАШ».

Посилався на ті підстави, що 28 грудня 2017 року між Корпорацією «УКРІНМАШ» (позичальник) в особі головного бухгалтера Гусєвої Г. В., що діє на підставі довіреності Корпорації «УКРІНМАШ» №11/1 від 09.11.2017 з одного боку та ОСОБА_1 ( позикодавець) було укладено Договір №ЮД-066/17 від 28.12.2017 про надання поворотної фінансової допомоги.

На виконання умов вказаного договору ОСОБА_1 перерахував на користь Корпорації «УКРІНМАШ» грошові кошти в сумі 1 972 015,33 грн, а саме: 16.01.2019 - 208 125 грн; 30.11.2018 - 100 000 грн; 12.11.2018 - 275 000 грн; 12.11.2018 - 3 000 грн; 30.10.2018 - 280 000 грн; 05.10.2018 - 279 000 грн; 26.09.2018 - 279 000 грн; 10.09.2018 - 140 000 грн; 30.05.2018 - 129 670,33 грн; 28.12.2017 - 278 220 грн.

У відповідності до п. 7.1 договору позикодавець має право вимагати дострокового повернення поворотної фінансової допомоги, письмово попередивши про це позичальника за 15 робочих днів.

03.05.2019 Корпорацією "УКРІНМАШ" повернуто 100 000 грн фінансової допомоги, а 07.05 2019 - 50 000 грн.

30.09.2019 ОСОБА_1 звернувся до Корпорації «УКРАІНМАШ» з вимогою про повернення залишку коштів за договором в сумі 1 822 015,33 грн, проте останні повернуто не було.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути суму заборгованості з урахуванням вимог втрат від інфляційних процесів та 3 % річних від простроченої суми.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27 січня 2022 року позов Корпорації «УКРІНМАШ» до ОСОБА_1 про визнання договору про надання поворотної фінансової допомоги нікчемним залишено без розгляду.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з Корпорації «УКРІНМАШ» на користь ОСОБА_1 1 822 015,33 грн боргу, 3% річних - 70 534,44 грн, інфляційні втрати - 498 291,72 грн та 11 350 грн судового збору.

28.11.2022 Корпорація «УКРІНМАШ» подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2022 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 17 025 грн.

Свої доводи обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 , будучи Головою Правління Корпорації, ігноруючи покладені на нього, як на керівника, організаційно розпорядчі функції щодо керівництва діяльністю, розпорядження майном, коштами та будучи відповідальним за ведення фінансово-господарської діяльності, діючи умисно з корисних мотивів, реалізуючи свій протиправний умисел, з метою відмивання грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, склав договір №ЮД-066/17 від 28.12.2017 про надання фінансовою допомоги. Такий договір є нікчемним з моменту його вчинення.

Судом не взято до уваги, що укладаючи договір в межах суми 2 700 000 грн, Голова Правління ОСОБА_1 всупереч вимогам Статуту не узгодив зазначений договір ні з правлінням Корпорації, ні з її учасниками.

На момент підписання договору Голова Правління ОСОБА_1 знаходився в черговій відпустці і його обов`язки відповідно до наказу №94 від 22.12.2017 виконував головний інженер корпорації Усов О. М. , який був наділений правами Голови Правління, в тому числі і на укладання договорів від імені корпорації. Підстав для надання доручення заступнику головного бухгалтера Гусєвій Г. В. укласти договір про надання корпорації поворотної фінансової допомоги не було.

Вважає, що ОСОБА_1 вчинив правочин, що порушує публічний порядок, а тому у відповідності до вимог ст. 228 ЦК України він є нікчемним.

Судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_1 привласнив грошові кошти громадян за 2017 рік, призначені для компенсації витрат по земельному податку, які в подальшому використав для надання поворотної фінансової допомоги Корпорації «УКРІНМАШ», договір з яким був укладений ОСОБА_1 «заднім числом».

По заяві Корпорації «УКРІНМАШ» Шевченківське УП ГУНП в м. Києві 16.03.2020 внесло до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження №0002677 за ознаками ч. 2 ст. 191 КК України.

Оскаржуване рішення винесене при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають дійсним обставинам справи.

13.04.2023 ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Вказує, що договір №ЮД-066/17 від 28.12.2017 про надання поворотної фінансової допомоги укладено від імені Корпорації головним бухгалтером Гусєвою Г. В., що діяла на підставі довіреності Корпорації «УКРІНМАШ» № 11/1 від 09.11.2017, яка станом на день укладення договору була чинною.

Повноваження Голови Правління Корпорації «УКРІНМАШ» ОСОБА_1., що видав довіреність, підтверджуються протоколом загальних Зборів Учасників корпорації «Укрінмаш» від 13.05.2014, наказом від 14.05.2014 № 32-К, витягом з ЄДРПОУ станом на 11.01.2018.

Враховуючи викладене, оскаржуваний договір від імені Корпорації «УКРІНМАШ» підписано належною та уповноваженою на це особою.

Корпорація «УКРІНМАШ» не наводить будь-яких доказів і обґрунтувань на підтвердження нікчемності укладеного договору, в чому саме полягає невідповідність наведеного договору інтересам держави чи суспільства, яким чином укладення даного правочину спрямовано на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи.

Правочин вчинено в інтересах Корпорації «УКРІНМАШ», оскільки передбачає безвідсоткове отримання коштів на потреби Корпорації, та не може спричинити знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи держави, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Такий правочин не може спричинити і не спричинив будь-яких інших негативних наслідків.

Відповідно до інформації Шевченківського УП ГУНП в м. Києві кримінальне провадження №0010424 від 31.10.2019 за ч. 2 ст. 191 КК України було закрито 22.05.2021 на підставі ст. 284 КПК України.

Перерахування ОСОБА_1 на користь Корпорації «УКРІНМАШ» грошових коштів у розмірі 1 972 015,33 грн здійснювалось за наявності у нього власних коштів, отриманий на підставі договору купівлі-продажу заставної від 23.10.2013 та нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 26.03.2016.

В судовому засіданні представник Корпорації «УКРІНМАШ» - адвокат Рагімова Т.О. просила апеляційну скаргу задовольнити.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Сєтов М. О. просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, вважає, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що 28 грудня 2017 року між Корпорацією «УКРІНМАШ» (позичальник) в особі головного бухгалтера Гусєвої Г. В., що діє на підставі довіреності Корпорації «УКРІНМАШ» № 11/1 від 09 листопада 2017 року, з одного боку, та ОСОБА_1 (позикодавець), з іншого боку, укладено Договір №ЮД-066/17 про надання поворотної фінансової допомоги.

За умовами вказаного договору позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним договором ( п. 1.1).

Поворотна фінансова допомога надається частинами в національній валюті України в межах суми 2 700 000 грн без ПДВ. Перша частина поворотної фінансової допомоги надається позикодавцем не пізніше ніж через 10 робочих днів з дати підписання даного договору ( п. 2.1).

Поворотна фінансова допомога надається підприємству на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується ( п. 2.2).

Поворотна фінансова допомога надається на протязі 18 місяців з дати підписання даного договору шляхом внесення грошових коштів до каси позичальника, або перерахування грошових коштів на поточний рахунок позичальник з особового або іншого рахунку позикодавця, окремими банківськими платіжками, які являються невід`ємними частинами даного договору ( п. 2.3).

Позикодавець має право вимагати дострокового повернення наданої поворотної фінансової допомоги, письмово попередивши про це позичальника за 15 робочих днів (п. 7.1).

У зв`язку з неповернення суми коштів за допомогу на вимогу позикодавця протягом тридцяти днів від дня пред`явлення вимоги, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до наданого суду розрахунку, сума 3 % річних та інфляційних втрат розрахована за період прострочення виконання грошового зобов`язання з 15.10. 2019 по 27.01.2021 (а.с. 182 т.1).

Ухвалюючи рішення про задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що останній виконав свої зобов`язання за договором №ЮД-066/17 про надання поворотної фінансової допомоги у строки та в порядку, визначеному в договорі. У відповідності до умов договору фінансова допомога підлягає поверненню за вимогою позикодавця. Підстави вважати вказаний договір недійсним або нікчемним відсутні.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною другою статті 215 ЦК України передбачено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Таким чином оспорюваний правочин є недійсним в силу визнання його судом, а нікчемний - в силу припису закону.

Матеріали справи не містять судового рішення про визнання Договору № ЮД-066/17 про надання поворотної фінансової допомоги, укладеного 28 грудня 2017 року між ОСОБА_1 та Корпорацією «УКРІНМАШ» недійсним.

Заперечуючи проти позову, Корпорація «УКРІНМАШ» посилалась на нікчемність вказаного договору, пов`язану із забороною, встановленою частиною третьою статті 238 ЦК України, представнику вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є.

Положення частини третьої статті 238 ЦК України прямо не встановлює нікчемність правочину укладеного представником від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах, а отже такий правочин є оспорюваним.

З огляду на те, договір поворотної фінансової допомоги є оспорюваним правочином, відсутні правові підстави для застосування наслідків його недійсності за відсутності судового рішення про визнання недійсним цього правочину.

За своєю правовою природою та суб`єктним складом сторін, Договору № ЮД-066/17 про надання поворотної фінансової допомоги від 28 грудня 2017 року не посягає на суспільні, економічні та соціальні основи держави, не є правочином, спрямованим на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності чи правочином, спрямованим на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об`єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); як і не є правочином щодо відчуження викраденого майна, правочином , що порушує правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об`єктів цивільного права тощо. Отже не є правочином, що порушує публічний порядок.

Згідно зі статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У законодавстві не встановлюється будь-яких обмежень щодо кола осіб, які можуть бути сторонами договору позики. Тому позикодавцем та позичальником можуть бути як юридичні, так і фізичні особи, як резиденти, так і нерезиденти. Чинним цивільним законодавством не передбачені обмеження також й щодо суми позики.

У постанові Верховного Суду України від 18 липня 2012 року у справі № 6-79цс12 зроблено висновок, що «договір позики, як загальна договірна конструкція є підставою для виникнення правовідносин, учасниками яких є будь-які фізичні або юридичні особи, оскільки ЦК України не містить жодного виключення як щодо суб`єктного складу, так і щодо права на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір яких і порядок їх одержання встановлюється договором. Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» є нормативним актом, який регулює відносини спеціальних суб`єктів - учасників ринку фінансових послуг, і не поширюється на всіх інших юридичних і фізичних осіб - суб`єктів договору позики, правовідносини яких регулюються нормами статей 1046 - 1048 ЦК України».

Таким чином, за своєю правовою природою між сторонами був укладений договір позики, а тому під час вирішення спору необхідно керуватися положеннями ЦК України, що регулюють правовідносини, які виникли з договору позики.

Подібні висновки щодо застосування норм права наведено у постановах Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 243/2997/16-ц та від 27 травня 2019 року у справі № 633/444/17.

Відповідно до статей 525, 526, 527, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а частиною першою статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Наслідки прострочення виконання грошових зобов`язань, а також забезпечення прав та інтересів кредитора в охоронних правовідносинах регламентовано частиною другою статті 625 ЦК України, якою визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення грошових коштів, на вимогу кредитора нараховуються три проценти річних від простроченої суми з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.

Факт перерахування ОСОБА_1 на користь Корпорації «УКРІНМАШ» грошових коштів підтверджується квитанціями ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 167, 168 т.1) та довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 04.09.2020 , згідно якої перераховано коштів, призначення яких - фінансова допомога поворотна згідно договору №ЮД-066/17 від 28.12.17 в сумі 1 972 015,33 грн : 28.12.2017 - 278 220 грн; 30.05.2018 - 129 670,33 грн; 10.09.2018 - 140 000,00 грн, 26.09.2018 - 279 000,00 грн, 05.10.2018 - 279 000,00 грн, 30.10.2018 - 280 000,00 грн, 12.11.2018 - 3 000,00 грн, 12.11.2018 - 275 000,00 грн, 30.11.2018 - 100 000,00 грн, 16.01.2019 - 208 125,00 грн (а.с.164 -165 т.1).

Вказаною довідкою також підтверджено факт повернення з розрахункового рахунку Корпорації «УКРІНМАШ» на рахунок ОСОБА_1 150 000 грн: 03.05.2019 -100 000 грн; 07.05.2019 -50 000 грн (а.с. 166 т.1).

30.09.2019 ОСОБА_1 надіслав на адресу Корпорації «УКРІНМАШ» письмову вимогу про повернення фінансової допомоги в сумі 1 822 015,33 грн протягом тридцяти днів від дня пред`явлення даної вимоги, шляхом перерахування відповідної суми коштів отримувачу платежу : ОСОБА_1 , рахунок отримувача: НОМЕР_1 , номер карти НОМЕР_2 , Приватбанк, МФО 305299, ЕДРПОУ 14360570 (а.с.47 т.1).

Вказану письмову вимогу отримано Корпорацією «УКРІНМАШ» 04.10.2019 (а.с.48 т.1).

У визначений договором строк сума наданої ОСОБА_1 поворотної фінансової допомоги повернута не була.

Залишок невиконаного грошового зобов`язання становить 1 822 015,33 грн.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що інфляційні втрати в сумі 498 291,72 грн та 3 % річних в сумі 70 534, 44 грн нараховані за період з 15.10.2019 по 27.01.2021 (а.с. 182 т.1).

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в тій частині, що прострочення виконання грошового зобов`язання розпочалося з 15.10.2019 , оскільки фінансова допомога відповідно до умов договору та письмової вимоги ОСОБА_1 , повинна була бути повернутою протягом тридцяти днів від дня пред`явлення вимоги, тобто з 30.10.2019.

З огляду на очевидну необґрунтованість рішення суду першої інстанції в указаній частині, колегія суддів дійшла висновку про необхідність його зміни шляхом зменшення суми стягнення трьох відсотків річних з 70 534,44 грн до 68 288 грн 14 коп., а суми інфляційних втрат з 498 291,72 грн до 113 887 грн 98 коп., виходячи з такого розрахунку:

сума заборгованості 1 822 015,53 грн , період з 30.10.2019 по 27.01.2021, індекс інфляції за весь період ( 100.1 :100) х (99.8 :100) х (100.2 :100) х (99.7 :100) х (100.8 :100) х (100.8 :100) х (100.3 :100) х (100.2 :100) х (99.4 :100) х (99.8 :100) х (100.5 :100) х (101.0 :100) х (101.3 :100) х (100.9 :100) х (101.3 :100) = 1.062507

інфляційне збільшення = 1 822 015,33 грн х 1.062507 =113 887,98 грн;

3% річних = 1 822 015,33 грн х 3 % : 456 : 365 =68 288,14 грн.

В решті задоволених позовних вимог суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права. Підстав для скасування ухваленого по справі рішення та відмови в задоволення позову на підставі доводів, які викладені в апеляційній скарзі, не встановлено.

Доказів притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за вчинення злочину під час укладення договору про надання поворотної фінансової допомоги матеріали справи не містять, а лише інформація про внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не може бути підставою для звільнення особи від виконання зобов`язання за договором.

Джерело походження грошових коштів, які були надані в якості поворотної фінансової допомоги, не є обставиною, що підлягає встановленню під час розгляду даної справи.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу Корпорації «УКРІНМАШ» задовольнити частково.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2022 року змінити.

Зменшити суму стягнення з Корпорації «УКРІНМАШ» на користь ОСОБА_1 трьох відсотків річних з 70 534,44 грн до 68 288 (шістдесят вісім тисяч двісті вісімдесят вісім) грн 14 коп., суму інфляційних втрат з 498 291,72 грн до 113 887 (сто тринадцять тисяч вісімсот вісімдесят сім) грн. 98 коп.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20.10.2023.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук