Іванівський районний суд Одеської області
Провадження № 2/499/275/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 жовтня 2023 року смт Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Погорєлова І.В., за участю секретаря судового засідання Дібрової О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іванівка Березівського району Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 494/1151/23 за позовом ОСОБА_1 до Березівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій вона просить внести зміни до актового запису про шлюб № 10 складеного 12.03.1963 року, змінивши в актовому записі у відомостях про наречену з ім`я « ОСОБА_2 » на ім`я « ОСОБА_3 ».

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає такі обставини.

Позивачем по справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дівоче прізвище - ОСОБА_4 було змінене 12.03.1963 року на підставі свідоцтва про укладення шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_5 та звернувшись до Чорноморської державної нотаріальної контори Одеської області їй стало відомо, що у актовому записі по шлюб № 10, складеного 12.03.1963 року у відомостях про наречену, помилково зазначено її ім`я, як « ОСОБА_2 » замість вірного « ОСОБА_3 ».

У внесенні змін до даного актового запису позивачці було відмовлено, тому вона звертається до суду, оскільки для отримання спадщини, яка відкрилась після смерті її чоловіка, необхідно внести відповідні зміни до актового запису про шлюб № 10 від 12.03.1963 року у відомостях про наречену, зазначивши вірно « ОСОБА_3 ».

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явився, проте клопотали про розгляд справи без їх участі, вказали, що на позові наполягають.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомили, заяв клопотань не надавали, відзив не подавали, про дату та час повідомлені належним чином.

Положеннями ч. 1 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Отже судом було вжито всі можливі заходи, щодо виклику відповідача по справі до суду. Суд визнає неявку відповідача з неповажних причин.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року, в якому зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»).

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01.04.2008, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26.04.2007).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі поданих сторонами доказів судом встановлено такі обставини,

Позивачем по справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дівоче прізвище - ОСОБА_4 було змінене 12.03.1963 року на підставі свідоцтва про укладення шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_5 та звернувшись до Чорноморської державної нотаріальної контори Одеської області їй стало відомо, що у актовому записі по шлюб № 10, складеного 12.03.1963 року у відомостях про наречену, помилково зазначено її ім`я, як « ОСОБА_2 » замість вірного « ОСОБА_3 ».

У внесенні змін до даного актового запису позивачці було відмовлено, тому вона звертається до суду, оскільки для отримання спадщини, яка відкрилась після смерті її чоловіка, необхідно внести відповідні зміни до актового запису про шлюб № 10 від 12.03.1963 року у відомостях про наречену, зазначивши вірно « ОСОБА_3 ».

До позовної заяви позивачкою долучено копію свідоцтва про шлюб (повторне) з якого вбачається, що наречена значить як « ОСОБА_3 », в паспорті позивачка значиться як « ОСОБА_3 », у свідоцтва про народження своїх дітей позивачка значиться « ОСОБА_3 ».

Застосовуючи норми матеріального права суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав ЦІ інтересів можуть бути: визнання права: визнання правочину недійсним; припинення дії. яка порушує право: відновлення становища, яке існувало до порушення: примусове виконання обов`язку в натурі: зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди: відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування. їхніх посадових і службових осіб.

Наведений перелік способів захисту цивільних прав та інтересів не є вичерпним, оскільки суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом, випадках.

Відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», який визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ч.4 ст.22 зазначеного Закону зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Відповідно до ч.5 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793, затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (далі - Правила).

Підпунктом 2.13.1 пункту 2.13 розділу ІІ Правил передбачено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Зміни, доповнення, виправлення вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру актів цивільного стану громадян (п.2.16 розділ ІІ Правил).

Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану, крім випадків, встановлених у пункті 2.28 цього розділу (п.2.18 розділ ІІ Правил).

Пунктом 2.22 розділу ІІ Правил визначено, що після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акту цивільного стану. На свідоцтві проставляється штамп «Повторно». Свідоцтво про державну реєстрацію, подане заявником для внесення змін, анулюється та знищується у встановленому порядку.

Судом встановлено, що у Березівському відділі ДРАЦС у Березівському районі Одеської області ПМУ Міністерства юстиції (м. Одеса) зберігається актовий запис про шлюб за №10, складений 12.03.1963р., де відомості про наречену , а саме ім`я значиться як « ОСОБА_2 ».

Оскільки 15.11.1972 р. було видано повторно свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 на де ім`я нареченої значиться як « ОСОБА_3 » , але зміни до актового запису не були внесені, тому для повторної видачі позивачу свідоцтва про шлюб необхідно внести відповідні зміни до актового запису про укладення шлюбу, а саме до актового запису за №10, складений 12.03.1963р.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, як джерела права, за доцільне послатися на рішення v справах «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» № 36548/97. «Гаші проти Хорватії» №32457/05. «Трго проти Хорватії» №35298/04. в яких визначено, що ризик будь-якої помилки державною органу повинен покладатися на саму держану, а помилки не можуть виправлятися за рахунок особи, яких вони стосуються.

Відповідно до п.З постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року №12 «Про практику розгляду сулами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» належить враховувати, реєстрація народження, смерті, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, зміни прізвища, імені та по батькові провадиться органами реєстрації актів громадянського стану в книгах спеціального зразка, які є єдиними доказами засвідчених у них фактів. Крім цього Закону, порядок реєстрації актів громадянського стану встановлюється Правилами, які затверджуються Міністерством юстиції України. Суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, гак і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків). З такими заявами до суду можуть звертатися особи, щодо яких складено актовий запис; батьки, усинови гелі, опікуни, піклувальники - щодо актових записів, які стосуються неповнолітніх дітей, а у передбачених законодавством випадках і самі неповнолітні, які досягай 16 років; опікуни громадян, визнаних судом недієздатними, а щодо актових записів померлих - особи, які входять до кола їх спадкоємців.

Відповідно до н.9 постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року №12 «Про практику розі ляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» в порядку встановлення неправильності записів у актах громадянського стану до них актів вносяться зміни щодо прізвища, імені, по батькові, коли були допущені помилки під час реєстрації акта або коли органами реєстрації актів громадянського стану відмовлено у зміні запису, який провадився відповідно до положень про порядок зміни записів актів громадянського стану (наприклад, при зміні прізвища, імені, по батькові, місця і дати народження; у зв`язку з усиновленням (удочерінням), а також у разі запису усиновителів батьками усиновленого; при зміні прізвища одного з подружжя або дитини у зв`язку з розірванням шлюбу або визнанням шлюбу недійсним; якщо прізвище, ім`я та по батькові зазначені без урахування національних традицій; якщо при реєстрації народження дитини їй дане прізвище або ім`я без урахування бажання батьків або одного з них. а також у зв`язку зі зміною статі).

Відповідно до л.ІІ Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року №12 «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» постановляє рішення про неправильність запису в акті громадянського стану, саме в дій насінні нього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану. Виходячи з рішення суду, яким встановлено неправильність запису в акті громадянського стану, е підставою для виправлення такого запису органами реєстрації актів громадянського стану, у резолютивній частині рішення повинно бути зазначено, який запис є неправильним, яким органом реєстрації актів громадянського стану і щодо яких осіб він складений, номер і дата запису та які виправлення, зміни чи доповнення слід до них внести.

З огляду на викладене, зважаючи на відсутність підстав для обмеження права позивача, наявності вказаної помилки, що перешкоджає позивачу реалізовувати свої цивільні права, суд вважає, що її позовні вимоги цілком обґрунтовані та підтверджені відповідно належними та допустимими доказами.

Згідно положень ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на вищезазначене позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.4,5,13, 258,263,265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Березівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.

Зобов`язати Березівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) внести зміни до актового запису про шлюб № 10 складеного 12.03.1963 року виконавчим комітетом Андрієво - Іванівської сільської ради Миколаївського району Одеської області , змінивши в актовому записі у відомостях про наречену з ім`я « ОСОБА_2 » на ім`я « ОСОБА_3 ».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Іванівський районний суд Одеської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2

Відповідач : Березівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), м.Березівка, вул.Генерала Плієва, буд.25 Березівського району Одеської області

СуддяІгор ПОГОРЄЛОВ