Єдиний унікальний номер 317/5584/23
Провадження № 2-н/317/1293/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького районного суду Запорізької області Сакоян Д.І., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за поставлений природний газ з ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за поставлений природний газ з ОСОБА_1 .

Дослідивши заяву, приходжу до наступних висновків.

Положеннями ч. 1 ст. 162 ЦПК України встановлено, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду, що висловлені у постанові від 10.04.2019 у справі № 638/1988/17, позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18 зазначено, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

З урахуванням наведеного, заява про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за поставлений природний газ має пред`являтися за місцезнаходженням нерухомого майна, за правилами виключної підсудності.

Як видно зі змісту заяви про видачу судового наказу, у ній ставиться питання про стягнення заборгованості за поставлений природний газ на об`єкті споживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя констатує, що м. Запоріжжя не відноситься до територіальної юрисдикції Запорізького районного суду Запорізької області.

Також підлягає урахуванню й те, що у заяві про видачу судового наказу ТОВ «Запоріжгаз збут» зазначає, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Разом із тим, документального підтвердження належності ОСОБА_1 житлового будинку, розташованого за вищезазначеною адресою, у матеріалах справи немає.

Крім того, заявником як зареєстроване місце проживання боржника визначено адресу: АДРЕСА_1 , однак за змістом відповіді Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради № 04-47/7085 від 04.10.2023, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

З огляду на вищевикладене, суддя дійшов висновку, що заява ТОВ «Запоріжгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за поставлений природний газ з ОСОБА_1 не підсудна Запорізькому районному суду Запорізької області.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Керуючись п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за поставлений природний газ з ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Суддя Д.І. Сакоян