Провадження № 2/638/4114/22
РІШЕННЯ

Іменем України

31 жовтня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Щепіхіної В.В.

при секретарі Рєзнік І.П.

за участю представника відповідача Крюкової А. О.

розглянувши в судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про визнання незаконними дій щодо поширення неправдивих відомостей; визнання недостовірною інформації, викладеної в характеристиках; спростування інформації, викладеної в характеристиках, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Чобітько І.В. у жовтні 2021 від імені ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про розірвання трудового договору, припинення повноважень з 16.09.2021, зобов`язання внести запис до трудової книжки, стягнення заробітної плати, середнього заробітку та вихідної допомоги, визнання незаконними дій щодо поширення неправдивих відомостей; визнання недостовірною інформації, викладеної в характеристиках; спростування інформації, викладеної в характеристиках.

Вимоги позову ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 03.04.2018 його прийнято на роботу на державну службу та призначено на посаду головного спеціаліста відділу ринкового та метрологічного нагляду Управління захисту споживачів ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області. В період з кінця 2019 по лютий 2021 позивач працював за основним місцем роботи та одночасно працював за сумісництвом або суміщенням професій (посад), виконуючи обов`язки начальника відділу до призначення на цю посаду ОСОБА_2 . Позивач сумлінно виконував свою роботу, не порушував трудову дисципліну та дотримувався правил внутрішнього службового розпорядку, а також не порушував правил етичної поведінки державного службовця. 06.07.2021 ОСОБА_1 було незаконно затримано працівниками поліції, він утримувався під вартою понад 72 години з моменту затримання, та в подальшому відносно нього прийнято рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та відсторонення від посади. Позивачу стало відомо, що керівництво ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області сприяло в обвинуваченні його у вчиненні злочину та надало недостовірну інформацію до правоохоронних органів відносно нього, яке характеризувало позивача з негативної сторони, що сприяло його незаконному затриманню, застосуванню запобіжного заходу та відстороненню від посади, чим завдано моральної шкоди. Позивач працює в ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області більше 3 років, виконує свої обов`язки належним чином, не мав жодного дисциплінарного стягнення та йому присвоєно 7 ранг державного службовця в межах категорії «В». Відповідачем подано до правоохоронних органів характеристику з викладенням інформації, яка є недійсною, помилковою та такою, що спростовується. Вказана інформація викладена у ствердній категоричній формі, тому не є оціночними судженнями відповідача; це висловлювання фактичних даних, які підлягають перевірці й доказуванню їх дійсності, а відповідний обов`язок покладено на особу, яка поширила такі дані. Позивач вважає, що після зміни керівництва у 2021 році створювались умови для фактичного відсторонення його від посади, штучно розпочато кримінальне провадження №0000062. Так, саме позивача було направлено на проведення перевірки господарської діяльності ФОП « ОСОБА_3 », стороні обвинувачення надані характеристики позивача з недостовірною інформацією, створені докази його обвинувачення за результатом провокації надання неправомірної вимоги. Позивач вважає, що відповідачем завдано моральних та фізичних страждань та заподіяна шкода його діловій репутації шляхом заниження оцінки його професійної діяльності в очах колег, правоохоронних органів, суду, зниження його престижу, репутації та підриву довіри до нього.

З урахуванням наведеного, просив суд: 1) розірвати трудовий договір між ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області та ОСОБА_1 з 16.09.2021 року; 2) визнати повноваження головного спеціаліста відділу ринкового та метрологічного нагляду Управління захисту споживачів ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області Ружинського С.М. припиненими з 16.09.2021 року; 3) зобов`язати ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області внести до трудової книжки ОСОБА_1 запис про звільнення з посади головного спеціаліста відділу ринкового та метрологічного нагляду Управління захисту споживачів ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області з 16.09.2021 року за ч. 3ст. 38 КзПП України за його заявою від 15.09.2021 року; 4) стягнути з ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області на користь ОСОБА_1 заробітну плату за період роботи за сумісництвом або за суміщенням професій (посад) в розмірі 79200 грн.00 коп.; 5) стягнути з ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки виплати сум при звільненні; 6) стягнути з ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу у розмірі, передбаченому колективнимдоговором, але не менше тримісячного середнього заробітку у розмірі 16500 грн. 00 коп.; 7) визнати незаконними дії ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області щодо поширення неправдивих відомостей, викладених в характеристиці ОСОБА_1 від 07.07.2021, наданій на вимогу начальника відділення СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області Д.Германова (вих. №62/49-60-2021 від 06.07.2021) наданої за вих. №10.0-057/2/9539-21 від 06.07.2021 року, а саме: «В колективі швидко адаптується, але не відразу знаходить спільну мову з колегами, проявляє демонстративність в поведінці до комунікативної провокації. До оточуючих ставиться зверхньо, упереджено. Акцентує увагу на тому, що він (як на його думку) більш кваліфікований та досвідчений працівник за інших. Допускає випадки несумлінного ставлення до своїх службових обов`язків, завдання та доручення керівництва іноді виконує з порушенням термінів. Також допускає випадки порушення правил внутрішнього службового розпорядку та правил етичної поведінки державного службовця, про що неодноразово отримував усні зауваження керівника»; 8) визнати недостовірною інформацію (зазначену вище), викладену ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області в характеристиці ОСОБА_1 від 07.07.2021, наданій на вимогу начальника відділення СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області Д.Германова (вих. №62/49-60-2021 від 06.07.2021) наданої листом за вих.№10.0-057/2/9539-21 від 06.07.2021 року; 9) спростувати інформацію (зазначену вище), викладену ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області в характеристиці ОСОБА_1 від 07.07.2021, наданій на вимогу начальника відділення СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області Д.Германова (вих. №62/49-60-2021 від 06.07.2021) наданої за вих.№10.0-057/2/9539-21 від 06.07.2021 року; 10) визнати незаконними дії ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області щодо поширення неправдивих відомостей (зазначених вище), викладених в характеристиці ОСОБА_1 від 29.07.2021 року, наданій за вих.№9.1-917НС-21 від 02.08.2021 року на адвокатський запит адвоката Гайворонської В.В. від 23.07.2021 року; розміщенням відповідачем публікації в ЗМІ з публічним вибаченням за розповсюдження відносно ОСОБА_1 вищевказаної недостовірної інформації; 11) визнати недостовірною інформацію (зазначена вище), викладену ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області в характеристиці ОСОБА_1 від 29.07.2021 року, наданій за вих.№9.1-917НС-21 від 02.08.2021 року на адвокатський запит адвоката Гайворонської В.В. від 23.07.2021 року; 12) спростувати інформацію (зазначена вище), викладену ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області в характеристиці ОСОБА_1 від 29.07.2021 року, наданій за вих.№9.1- 917НС-21 від 02.08.2021 року на адвокатський запит адвоката Гайворонської В.В. від 23.07.2021 року; 13) постановити окрему ухвалу в разі виявлення при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу; 14) стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.10.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного Управління Держпродспоживслужби в Харківській області повернуто позивачу на підставі п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

Постановою Харківського апеляційного суду від 22.02.2022 року ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 жовтня 2021 скасовано і справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.10.2022 року у відкритті провадження у справі за позовними вимогами ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про розірвання трудового договору, припинення повноважень з 16.09.2021, зобов`язання внести запис до трудової книжки, стягнення заробітної плати, середнього заробітку та вихідної допомоги відмовлено з роз`ясненням позивачу, що розгляд справи в даній частині позовних вимог віднесено до юрисдикції адміністративного суду; відкрито провадження у справі за позовними вимогами ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про визнання незаконними дій щодо поширення неправдивих відомостей; визнання недостовірною інформації, викладеної в характеристиках; спростування інформації, викладеної в характеристиках; розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.

Представник відповідача Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого наголошує, що заявлені позовні вимоги мають розглядатися за правилами адміністративного судочинства, Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області в частині позовних вимог щодо визнання незаконними дій щодо поширення неправдивих відомостей, викладених в характеристиках, визнання недостовірною інформації та її спростування, не є та не може бути належним відповідачем у справі. Оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які є вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності, дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів), та вони не є предметом захисту. Окрім того, спростування недостовірної інформації має здійснюватися у такий самий спосіб, у який вона була поширена. Доводи позивача є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають. Просить суд у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.03.2023 року закрито підготовче провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про визнання незаконними дій щодо поширення неправдивих відомостей; визнання недостовірною інформації, викладеної в характеристиках; спростування інформації, викладеної в характеристиках, справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судових засіданнях підтримував позовні вимоги у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. На вимогу суду надав копію трудової книжки. В судове засідання, призначене на 31.10.2023 не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Представник відповідача Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області Крюкова А. О. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила суд відмовити у їх задоволенні. На виконання ухвали суду від 26.01.2023 надала витребувані судом докази.

Суд, дослідивши доводи учасників, викладені у письмових заявах по суті справи, та надані під час судового розгляду, оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено судом, позивача ОСОБА_1 03.04.2018 року прийнято на роботу на державну службу та призначено на посаду головного спеціаліста відділу ринкового та метрологічного нагляду Управління захисту споживачів ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області, що підтверджується наказом по особовому складу ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області від 03.04.2018 №146-к.

04.04.2021 року ОСОБА_1 присвоєно черговий 7 ранг державного службовця в межах категорії «В».

У зв`язку із проведенням досудового розслідування кримінального провадження №000062 від 28.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України, начальником відділення слідчого відділу Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області Д. Германовим за вих. №62/49-60.204 від 06.07.2021 направлено вимогу начальнику Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області (в порядку ст. 93 КПК України) про надання документів відносно ОСОБА_1 , а саме: посадової інструкції, характеристики, наказів про призначення на посаду.

За підписом начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області О. Богінського надано відповідь на вимогу начальника відділення СВ ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області, зокрема, витребувана інформація на ОСОБА_1 , серед якої була і характеристика.

Як вбачається із характеристики головного спеціаліста відділу ринкового та метрологічного нагляду ОСОБА_1 від 07.07.2021, за підписом в.о. першого заступника Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області Д. Волошко, останній призначений на посаду головного спеціаліста відділу ринкового та метрологічного нагляду управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області 04.04.2018; присвоєно черговий 7 ранг державного службовця в межах категорії «В» 04.04.2021, присягу державного службовця прийняв у 2016 році. Стаж роботи на державній службі становить понад 4 роки, вільно володіє державною мовою. Під час роботи керується посадовою інструкцією та Положенням про відділ ринкового та метрологічного нагляду управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області від 26.03.2019 №564. З часу призначення на посаду бере участь в організації виконання вимог нормативно-правових актів з питань реалізації державної політики у сфері ринкового та метрологічного нагляду, наказів Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства аграрної політики та продовольства України, наказів Держпродспоживслужби, наказів Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, доручень керівництва у межах компетенції. Здійснює державний контроль за додержанням законодавства України у сфері державного ринкового нагляду суб`єктами господарювання відповідно до вимог законодавства. Надає суб`єктам господарювання консультаційну допомогу щодо здійснення державного ринкового нагляду (контролю) з питань, які належать до компетенції відділу. Складає протоколи, готує проекти постанов про адміністративні правопорушення, проекти рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, інші проекти документів згідно чинного законодавства. Контролює виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів. Також виконує доручення керівника у межах, передбачених чинним законодавством та посадовою інструкцією. За час перебування на посаді державної служби в Головному управлінні Держпродспоживслужби в Харківській області зарекомендував себе фахівцем , який на достатньому рівні володіє знаннями, необхідними для виконання своїх посадових обов`язків. Відомості про притягнення до адміністративної чи кримінальної відповідальності відсутні.

Також, вказана характеристика містить інформацію, визнання незаконними дій щодо поширення якої, визнання недостовірною та спростування і є предметом даного судового розгляду, а саме: «В колективі швидко адаптується, але не відразу знаходить спільну мову з колегами, проявляє демонстративність в поведінці до комунікативної провокації. До оточуючих ставиться зверхньо, упереджено. Акцентує увагу на тому, що він (як на його думку) більш кваліфікований та досвідчений працівник за інших. Допускає випадки несумлінного ставлення до своїх службових обов`язків, завдання та доручення керівництва іноді виконує з порушенням термінів. Також допускає випадки порушення правил внутрішнього службового розпорядку та правил етичної поведінки державного службовця, про що неодноразово отримував усні зауваження керівника».

Крім того, позивач просить визнати незаконними дії щодо поширення інформації аналогічного змісту, визнати її недостовірною та спростувати, яка викладена у характеристиці головного спеціаліста відділу ринкового та метрологічного нагляду ОСОБА_1 від 29.07.2021, за підписом начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області О. Богінського.

Звертаючись із позовом до суду позивач наголошує, що надання таких характеристик до правоохоронних органів принижує його честь та гідність, а також ділову репутацію.

Як зазначається в пункті 4 Пленуму Верховного суду України від 27.02.2009 №1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи " чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту.

У статті 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.

Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно зі статтею 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Так, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. А під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб; підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Зазначені правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 27.05.2020 по справі №537/5625/17, які в силу приписів ч.6 ст.13 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів", ч.4 ст.263 ЦПК України враховуються судами при застосуванні відповідних норм права.

Судом встановлено, що посадовими особами відповідача на запит органу досудового розслідування була підготовлена та передана інформація, у тому числі інформація, що містилася у характеристиці ОСОБА_1 від 07.07.2021 за підписом в.о. першого заступника ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області Д. Волошко. Проте, матеріалами справи та поясненнями сторін не підтверджується, що інформація, яка міститься в характеристиці від 29.07.2021 за підписом начальника ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області О. Богінського була передана на запит адвоката Гайворонської В. В. адвокату або іншій особі, іншому органу будь-яким способом.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суд повинен визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Конституція України визначає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю та що кожен має право на повагу до його гідності (статті 3, 28).

Разом із цим, Конституцією України гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір.

Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушення чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя (стаття 34 Конституції України).

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Так, згідно з вимогами частини першої статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Положеннями статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії» (12/1984/84/131) (Страсбург, 08 липня 1986 року) зазначено, що свобода вираження поглядів, гарантована пунктом 1 статті 10 Конвенції, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов самореалізації кожної особи. За умови додержання пункту 2 Конвенції, свобода вираження стосується не лише тієї «інформації» чи тих «ідей», які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи та наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості і ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлювання оціночних суджень.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

Аналогічні за змістом положення містяться й у статті 277 ЦК України, відповідно до якої фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Таким чином, розрізняючи факти та оціночні судження, слід виходити з того, що існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного статтею 10 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1986 року у справі «Лінгенс проти Австрії»).

Крім того, аналіз національного законодавства та стаття 10 Конвенції і практики її застосування свідчить про те, що межі свободи вираження думок залежать від їх змісту та від того, чим займається особа, стосовно якої ці думки висловлені.

Допитаний під час розгляду справи свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що на час складання характеристики 07.07.2021 ОСОБА_1 він виконував обов`язки першого заступника керівника ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області та за встановленим розподілом обов`язків представляв Головне управління у відносинах з іншими органами, підприємствами та установами. Відомості, які зазначені у характеристиці, надавалися безпосереднім керівником ОСОБА_1 - в.о. начальника Управління захисту споживачів, до структури якого входить відділ ринкового та метрологічного нагляду ( ОСОБА_2 ), де працював на той час ОСОБА_1 . Позивач в судовому засіданні не заперечував проти вказаної обставини.

На перевірку доводів позивача про те, що ОСОБА_2 в період з 06.07.2021 по 15.09.2021 проводилися загальні збори трудового колективу з питань надання державними службовцями інформації відносно ОСОБА_1 , були витребувані відповідні докази від відповідача. У заяві, надісланої 06.03.2023 відповідачем на виконання вимог ухвали суду, зазначено, що відповідні накази щодо проведення ОСОБА_2 загальних зборів трудового колективу у вказаний період та із зазначених питань або інша інформація з цього приводу відсутні.

Отже, суд вважає необгрунтованими та недоведеним твердження позивача, що відповідачем умисно створювались умови для надання недостовірної інформації будь-яким особам відносно діяльності на посаді державного службовця та професійних навичок ОСОБА_1 .

У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам роз`яснено, що під поширенням інформації слід розуміти, зокрема, викладення її в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам або хоча б одній особі.

З урахуванням встановлених у справі обставин, суд доходить висновку, що інформація, викладена у службових характеристиках ОСОБА_1 від 07.07.2021 та від 29.07.2021, є оцінкою дій та професійних якостей позивача безпосереднього керівника одного з структурних управлінь відповідача, роботи ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу ринкового та метрологічного нагляду Управління захисту споживачів ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області. Ці висловлювання не можна витлумачити як такі, що містять фактичні дані. Інформація, зазначена в службовій характеристиці, не містить посилань на факти та є оціночними судженнями, має ознаки критичної оцінки певних обставин проходження позивачем державної служби, оціночних суджень керівника управління про професійні та морально-ділові якості позивача, його службу тощо, внаслідок чого така інформація не є предметом судового захисту, не підлягає спростуванню та доведенню її правдивості. Суд зауважує, що посилання позивача на відповідь відповідача за №71-2037нс-21 від 26.08.2021 про те, що в особовій справі ОСОБА_1 відсутні документи щодо несумлінного ставлення до своїх службових обов`язків, порушення правил трудового розпорядку та етичних правил не спростовують висновків суду за вищенаведеними мотивами.

Проаналізувавши зміст характеристик у сукупності з іншими наявними у справі доказами, суд дійшов висновку, що характеристики не містять викладу фактичних даних, які принижують честь, гідність позивача та його ділову репутацію. Зазначена у характеристиках інформація є відображенням оціночних суджень керівництва Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області щодо особистих та ділових якостей державного службовця ОСОБА_1 , тобто викладені у ній відомості сформовані на підставі суб`єктивного аналізу ставлення посадових осіб відповідача до виконання позивачем службових обов`язків.

Також, судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 12.07.2021 року ОСОБА_1 відсторонено від посади головного спеціаліста відділу ринкового та метрологічного нагляду Управління захисту споживачів Держспоживслужби в Харківській області строком на 2 місяці, тобто до 12.09.2021 включно. В подальшому, ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 17.09.2021 у задоволенні клопотання щодо відсторонення ОСОБА_1 від посади - відмовлено.

Аналізуючи доводи позивача щодо використання недостовірної інформації органом досудового розслідування та прийняті слідчими суддями процесуальні рішення щодо застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади та відмови в таком застосуванні, суд зазначає, що з висновків суду беззаперечно не вбачається аналіз та оцінка судом інформації, яку позивач просить спростувати. Встановивши, що ОСОБА_1 перебуваючи на посаді головного спеціаліста відділу ринкового та метрологічного нагляду Управління захисту споживачів Держпродспоживслужби в Харківській області, суд в одному випадку виснував, що він може негативно впливати на хід досудового розсліжування та судового розгляду. В іншому випадку, суд дійшов висновку, що ризики, зазначені слідчим у клопотанні, не знайшли свого об`єктивного підтвердження. Таким чином, на думку суду, позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що поширена відповідачем інформація вплинула на хід досудового розслідування та на подальшу ділову репутацію, честь та гідність позивача, також не встановлена мета дій керівництва Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, направлених наприниження честі, гідності та ділової репутації ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позивачем не доведено наявність юридичного складу правопорушення, що може бути підставою для задоволення позову, а саме не доведені обставини: 1) поширення інформації, викладеній в характеристиці від 29.07.2021, 2)поширення саме недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; 3) того, що поширення інформації порушує особисті немайнові права позивача, тобто завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право, у зв`язку з чим позов ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про визнання незаконними дій щодо поширення неправдивих відомостей, визнання недостовірною інформації та спростування такої інформації задоволенню не підлягає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України.

Керуючись статтями 3- 5, 11-13, 76-82, 83, 89, 141, 206, 264-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 16, 201, 277, 297, 299 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про визнання незаконними дій щодо поширення неправдивих відомостей; визнання недостовірною інформації, викладеної в характеристиках; спростування інформації, викладеної в характеристиках відмовити.

Витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. В. Щепіхіна