Провадження №2/512/165/23
"24" жовтня 2023 р. смт Саврань
Савранський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - Брюховецького О.Ю.,
за участі секретаря - Тімановського А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному порядку справу за цивільним позовом Органу опіки та піклування Савранської селищної ради Одеської області в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета позову: Комунальна установа «Центр надання соціальних послуг» Савранської селищної ради, Служба у справах дітей Савранської селищної ради Одеської області, про встановлення факту родинних відносин, позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, -
13.06.2023 Орган опіки та піклування Савранської селищної ради Одеської області звернувся до суду в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета позову: КУ «Центр надання соціальних послуг» Савранської селищної ради, Служба у справах дітей Савранської селищної ради Одеської області про встановлення факту родинних відносин, позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини.
В обґрунтування позову зазначається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1984 по 2013, не мала при собі жодних документів, що посвідчують особу, лише на підставі рішення Березівського районного суду Одеської області від 08.09.2010 про встановлення факту реєстрації народження, відповідачка у 2013 отримала свідоцтво про народження і паспорт громадянина України. До моменту отримання документів, що посвідчують особу відповідачка народила трьох дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Через те, що відповідачка на момент народження ІНФОРМАЦІЯ_2 старшої дитини ОСОБА_5 , не мала при собі жодних документів, що посвідчують особу, вона деякий час іменувала себе прізвищем співмешканця своєї матері - « ОСОБА_6 », у зв`язку з чим виникла різниця у прізвищах відповідачки - « ОСОБА_7 » і дочки - « ОСОБА_6 ». Як вбачається із довідки Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Березівському району від 05.03.2013 №328/04.1.27 батьками старшої дитини ОСОБА_1 зазначено ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , відомості про яких внесені до актового запису про народження дитини, згідно абзацу 2 частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. Враховуючи наведене позивач просить, встановити факт родинних відносин між відповідачкою та неповнолітньою ОСОБА_1 . Органу опіки та піклування Савранської селищної ради це необхідне для того щоб захистити права та інтереси дитини. Крім того, неповнолітня ОСОБА_1 перебуває на первинному обліку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, оскільки її мати, відповідачка, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме залишила свою малолітню дочку в чужій сім`ї в с. Байбузівка, Савранського району, Одеської області і зникла в невідомому напрямку. Даний факт підтверджується повідомленням про виявлену дитину, що залишилася без батьківського піклування від 10.01.2013 та актом про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я або яку відмовилися забрати батьки чи інші родичі, про підкинуту чи знайдену дитину від 16.01.2013. На підставі викладеного органом опіки та піклування Савранської РДА Одеської області було подано позовну заяву до Савранського районного суду Одеської області про позбавлення ОСОБА_10 батьківських прав стосовно своєї малолітньої дочки ОСОБА_1 , але у зв`язку з тим, що місце знаходження перебування матері дитини - ОСОБА_10 невідоме, ухвалою зазначеного суду від 14.11.2013 останню було оголошено у розшук. Проте, оголошення у розшук ОСОБА_10 результату не дало, тому вказаний позов було залишено без розгляду. Розпорядженням Савранської РДА Одеської області від 20.11.2013 №411/А-2013 ОСОБА_1 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Крім того, на підставі розпорядження Савранської РДА Одеської області від 29.07.2014 малолітню ОСОБА_1 влаштовано на виховання та спільне проживання до дитячого будинку сімейного типу в с. Полянецьке, Подільський район, Одеська область. Згідно даних Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Кодимської РДА мати малолітньої дитини ОСОБА_1 - ОСОБА_2 за весь час перебування дочки в Центрі жодного разу її не зателефонувала. Відповідачка не вживає жодних заходів щодо повернення старшої дочки в свою сім`ю, натомість згідно довідки старости Вікторівського старостинського округу ОСОБА_2 фактично проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 , з 2012 року та має сім`ю до складу якої входить ОСОБА_11 - співмешканець, ОСОБА_3 - син 2010 року народження, ОСОБА_12 - дочка 2014 року народження та ОСОБА_12 - дочка 2015 року народження.
У зв`язку з вищевикладеним, представник позивача просила суд встановити факт, що ОСОБА_2 є рідною матір`ю неповнолітній ОСОБА_1 , позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно її неповнолітньої дочки, а також стягнути з відповідачки аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_1 .
Ухвалою судді Савранського районного суду Одеської області від 15.06.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 11.07.2023.
Ухвалою Савранського районного суду Одеської області від 11.07.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 20.09.2023.
22.08.2023 до суду надійшло клопотання секретаря селищної ради виконуючого обов`язки селищного голови Жируна О. про виклик свідків, а саме батька - вихователя ОСОБА_13 та дитину-вихованку ДБСТ - ОСОБА_1 (а.с. 49).
20.09.2023 відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином та своєчасно, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка про вручення судової повістки про виклик до суду (а.с.50).
В судовому засіданні 20.09.2023 свідок ОСОБА_13 вказав, що він є батьком - вихователем дитячого будинку сімейного типу, який знаходить в с.Полянецьке, Подільський район, Одеська область. В його сім`ї вже майже 12 років перебуває дитина позбавлена батьківського піклування - ОСОБА_1 . За ввесь час перебування дитини в його дитячому будинку сімейного типу, мати ОСОБА_2 жодного разу, не телефонувала, не вітала зі святами взагалі не цікавилася життям дитини. Кошти на утримання дитини від матері або інших осіб на рахунок батька - вихователя не надходило.
20.09.2023 неповнолітня ОСОБА_1 пояснила, що вона перебуває у будинку сімейного типу родини ОСОБА_14 . Навчається в школі в 11 класі. Мати ОСОБА_2 жодного разу не приїздила її провідати, не телефонувала та не вітала зі святами.
Слухання справи призначено на 24.10.2023.
24.10.2023 представник позивача Органу опіки та піклування Савранської селищної ради Одеської області в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву в якій підтримала позовні вимоги, просила розгляд справи провести без її участі та не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення (а.с.66).
24.10.2023 представник третьої особи Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Савранської селищної ради Одеської області в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву в якій проти позовних вимог не заперечувала, просила розгляд справи провести без її участі та не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення (а.с.67).
24.10.2023 представник третьої особи Служби у справах дітей Савранської селищної ради Одеської області в судове засідання не з`явився, однак подав заяву в якій проти позовних вимог не заперечував, просив розгляд справи провести без його участі та не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення (а.с.68).
24.10.2023 відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином та своєчасно, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка про вручення судової повістки про виклик до суду (а.с.64).
Крім того, інформація про час та місце розгляду справи була розміщена на веб-сайті «Судова влада» в розділі «Найближчі слухання».
Отже, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідачки про розгляд справи та реалізації нею права судового захисту своїх прав та інтересів.
Відповідачка, яка повідомлена про дату, час та місце розгляду справи до суду не з`явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв та клопотань, пов`язаних із розглядом справи не надала, свою позицію не виклала, правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк не скористалась.
Згідно з частиною 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до частини 1 статті 280, частини 4 статті 223 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи представника позивача.
Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.
Щодо встановлення факту родинних відносин.
Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Пунктом 1 частиною 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення родинних відносин.
Частиною 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Як вбачається з відомостей Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області актового запису про народження №113 від 04.09.2007 на ОСОБА_1 про батьків зазначено батько - ОСОБА_8 , мати - ОСОБА_9 (а.с.14).
Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 08.09.2010 встановлено, що прізвище, ім`я та по батькові дитини, що народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 (а.с.15-16).

Згідно медичного свідоцтва про народження №178 виданого Березівською ЦРЛ від 03.06.2010 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в ОСОБА_15 народилася дитина (дівчинка) (а.с.17).

З письмових пояснень ОСОБА_2 від 31.03.2023 вбачається що до 2013 року прізвище останньої було ОСОБА_6 , а після видачі їй свідоцтва про народження її прізвище стало ОСОБА_7 (а.с.18-19).

У відповідності до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» діти, позбавлені батьківського піклування, діти, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами Національної поліції, пов`язаним з відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов`язки, а також діти, розлучені із сім`єю, підкинуті діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовилися батьки, діти, батьки яких не виконують своїх батьківських обов`язків з причин, які неможливо з`ясувати у зв`язку з перебуванням батьків на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, та безпритульні діти.

Абзацом 1 пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що необхідно звернути увагу судів на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов в частині встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_2 та неповнолітньою ОСОБА_1 необхідно позивачу для соціального захисту прав та інтересів дитини, підтверджений матеріалами справи, показом свідка та поясненням ОСОБА_1 , а тому підлягає задоволенню.

Крім того, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вказані позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та стягнення з неї аліментів на утримання дитини, суд дійшов наступних висновків.

Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія НОМЕР_1 , в графі мати зазначено ОСОБА_9 , а в графі батько - ОСОБА_8 (а.с.11).

З письмових пояснень відповідачки, що містяться у матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_8 записаний батьком у свідоцтві про народження ОСОБА_1 зі слів ОСОБА_2 . Разом з тим відповідачка не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно її доньки ОСОБА_1 (а.с.18-19).

Розпорядженням Савранської районної державної адміністрації Одеської області №411/А-2013 від 20.11.2013 ОСОБА_1 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.20).

Згідно акту про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я або яку відмовилися забрати батьки чи інші родичі, про підкинуту чи знайдену дитину від 16.01.2023 вбачається, що 16.01.2013 в с.Байбузівка в сім`ї ОСОБА_16 була виявлена дитина ОСОБА_1 без батьківського піклування (а.с.21).

Крім того, з повідомлення про виявлену дитину, що залишилася без батьківського піклування вбачається, що дитина потребує влаштування до державного закладу дітей так як залишилася без батьківського піклування (а.с.22).

Як вбачається з ухвали Савранського районного суду Одеської області від 14.11.2013 зокрема ОСОБА_9 , мешканку с.Новоселівка, Березівського району, Одеської області оголошено у розшук (а.с.23).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що органом опіки та піклування Савранської РДА Одеської області було подано позовну заяву до Савранського районного суду Одеської області про позбавлення ОСОБА_10 батьківських прав стосовно своєї малолітньої дочки ОСОБА_1 , але у зв`язку з тим, що місце знаходження перебування матері дитини - ОСОБА_10 невідоме, ухвалою зазначеного суду від 14.11.2013 останню було оголошено у розшук проте, оголошення у розшук ОСОБА_10 результату не дало, тому вказаний позов було залишено без розгляду (а.с.23-24).

Згідно розпорядження Савранської районної державної адміністрації №259/А від 29.07.2014 неповнолітню ОСОБА_1 влаштовано з 01.08.2014 на виховання та спільне проживання до дитячого будинку сімейного типу родини ОСОБА_14 (а.с.25).

Як вбачається з повідомлення директора центру соціально-психологічної реабілітації дітей від 12.08.2013 №184/13, що за період перебування ОСОБА_1 в центрі соціально-психологічної реабілітації дітей ССД Кодимської РДА, Юлію тричі відвідував дядько - ОСОБА_17 , більше життям та здоров`ям дівчинки ніхто не цікавився (а.с.26).

З довідки Березівської міської ради Одеської області від 23.01.2023 №25 вбачається, що ОСОБА_2 дійсно мешкає фактично без реєстрації в АДРЕСА_1 та до складу її сім`ї входять ОСОБА_18 - співмешканець, ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - донька та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - донька (а.с.27).

З висновку затвердженого рішенням виконавчого комітету Савранської селищної ради №5/34 від 30.05.2023 вбачається доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_10 відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_1 (а.с.28-29).

Крім того, з протоколу бесіди з батьками дитини від 02.05.2023, а саме з батьком -вихователем ОСОБА_13 , з`ясовано, що за період перебування дитини позбавленої батьківського піклування ОСОБА_1 в ПС ДБСП, біологічна мати дитини ОСОБА_10 жодного разу не проявила цікавості дитиною, не відвідувала, не телефонувала, не вітала зі святами. Також, враховуючи, що мати дитини ухиляється від виконання батьківських обов`язків потягом 10 років стосовно доньки ОСОБА_5 , є доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_10 стосовно дитини (а.с.30).

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

За правилами статті 150 СК України батьки зобов`язані серед іншого виховувати дитину, поважати її, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно зі статтею 11 Закону України "Про охорону дитинства" сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

На підставі частини 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Статтею 165 Сімейного кодексу України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Пунктом 8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. №866, якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав.

У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Крім того, в пункті 16 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Тому зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків.

Отже, при вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні матір`ю обов`язків по вихованню дитини, а також встановити, що мати ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 грудня 2018 року у справі № 686/24929/16-ц).

При цьому позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, у зв`язку з чим у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 листопада 2018 року у справі № 759/9995/16-ц).

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків, тому позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини (пункт 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).

Відтак, за загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідачки та її поведінки.

Ухилення від виконання юридичного обов`язку - виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Суду не надано доказів, які б свідчили про те, що мати дитини - відповідачка у справі виконує свої обов`язки щодо дитини, або тих фактів, які б свідчили про поважність причин невиконання нею своїх обов`язків щодо виховання та утримання неповнолітньої ОСОБА_1

ОСОБА_2 в порушення вимог статей 150, 180 СК України, частини 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства", нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо утримання, виховання та розвитку дитини, не піклується про неї, не цікавиться її життям, не проявляє щодо дитини батьківської турботи, не намагається налагодити стосунки з дитиною і взагалі самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків.

Частинами 1, 4 статті 206 ЦПК України встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до частин 5, 6 статті 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року зазначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що подання зазначеного позову є насамперед способом захисту прав та інтересів дитини, і, з урахуванням встановленого факту ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх обов`язків по вихованню і утриманню своєї дитини, вважає доцільним позбавити її батьківських прав відносно ОСОБА_1 оскільки відповідачка тривалий час не виконує своїх обов`язків по вихованню й утриманню дитини, свідомо ними нехтуючи, що, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 СК України, дає суду законні підстави для задоволення позову в цій частині.

Вказаний висновок повністю узгоджується і з позицією органу опіки та піклування, викладеною у письмовому висновку.

Окремо суд наголошує, що застосовуваний захід не є виключно безстроковим і відповідач має право у випадку зміни своєї поведінки на поновлення батьківських прав у порядку, передбаченому статтею 169 СК України. Окрім того, даний захід не виключає і можливість побачення з дитиною ОСОБА_1 .

Правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України.

Так, за змістом статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав:

1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання;

2) перестає бути законним представником дитини;

3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми;

4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником;

5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування);

6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.

Щодо стягнення аліментів на утримання дитини суд зазначає наступне.

Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 2 статті 184 СК України гарантовано, що розмір аліментів, стягнутих на дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з положеннями статті 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме за заочним рішенням Савранського районного суду Одеської області від 23.06.2015 з відповідачки стягнуто на користь ОСОБА_20 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи з 18.09.2013 року у розмірі частки від усіх видів доходів, але не менше 30% встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину, до досягнення дитиною повноліття (а.с.61-62).

Відповідно до статті 191 СК України суд ухвалює про присудження аліментів від дня пред`явлення позову. Датою подання позову є 13.06.2023.

З огляду на зазначене, враховуючи, що в ході судового розгляду працевлаштування та розмір доходів відповідачки не встановлено, жодних клопотань щодо витребування відповідної інформації представником позивача не надано, суд вважає, що з відповідачки підлягають стягненню аліменти на утримання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.06.2023 та до досягнення дитиною повноліття.

При цьому суд зауважує, що сторони не позбавлені можливості згодом, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів (частина 1 статті 192 СК України).

В силу пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

З огляду на те, що позивач Орган опіки та піклування в особі Савранської селищної ради Одеської області звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір підлягає до стягнення з відповідачки на користь держави, у порядку пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України у розмірі 2 684 грн, виходячи з вимог немайнового характеру.

Керуючись статтями 164 - 166 Сімейного кодексу України, статтями 12, 81, 82, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Цивільний позов Органу опіки та піклування в особі Савранської селищної ради Одеської області в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета позову: Комунальна установа «Центр надання соціальних послуг» Савранської селищної ради, Служба у справах дітей Савранської селищної ради Одеської області про встановлення факту родинних відносин, позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

Встановити факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка фактично проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , є рідною матір`ю неповнолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серія- НОМЕР_1 ).

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка фактично проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , батьківських прав стосовно її неповнолітньої дочки - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серія- НОМЕР_1 ) на підставі пункту 2 частини 1 статті 164 СК України за ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Суд роз`яснює, що згідно частини 1 статті 166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.

Суд також роз`яснює, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав (частина 1 статті 169 СК України).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка фактично проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , на користь законного представника неповнолітньої дитини батька-вихователя дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який проживає с.Полянецьке, Подільський район, Одеська область, аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серія- НОМЕР_1 ) у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.06.2023 та до досягнення дитиною повноліття, шляхом перерахування коштів на особистий рахунок дитини, відкритий в Акціонерному товаристві "Державний ощадний банк України".

Зобов`язати орган опіки та піклування Савранської селищної ради Одеської області відкрити у відділенні Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" особистий рахунок ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серія- НОМЕР_1 ) у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду, про що повідомити боржника.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка фактично проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір в сумі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп на розрахунковий рахунок №UА0026001, КЕКД 22030106, отримувач - ГУК у м.Києві /м.Київ/, банк отримувач Казначейство України (ЕАП), ЄДРПОУ - 37993783.

Відповідно до частини 6 статті 164 СК України копію цього рішення після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення є заочним і може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.Ю. Брюховецький