Справа № 182/3482/22
Провадження № 2/0182/1982/2023
У Х В А Л А

Іменем України

01.11.2023 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Рунчевої О.В.

за участю секретаря судового засідання - Власенко Ю.В.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Міністерство оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Міністерство оборони України про встановлення факту проживання однією сімєю та просить суд встановити факт спільного проживання разом з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю до дня його смерті, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про соціальний і правовичй захист військовослужбовців та членів їх сімей".

07 серпня 2023 року до суду від представника третьої особи - Міністерство оборони України надійшло письмове клопотання, в якому просить суд закрити провадження у вищевказаній справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а підлягає (а.с.115-117).

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечувала.

Представник третьої особи - Міністерство оборони України в судове засідання не з`явився, у клопотанні зазначив, що просить судове засідання провести без участі представника Міністерства оборони України (а.с.123-124).

Суд, розглянувши клопотання, вислухавши думку позивача, проаналізував матеріали справи, дійшов до наступного висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі.

Відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Як встановлено в судовому засіданні, в провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Міністерство оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Міністерство оборони України як спеціально уповноважений суб`єкт, який уповноважений на призначення одноразової грошової допомоги відповідно до вимог Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядку №975, яку має на меті отримати ОСОБА_1 у разі встановлення факту проживання однією сім`єю з чоловіком, який загинув під час участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і стримуванні збройної агресії російської федерації.

У справі №287/167/18-ц (провадження №14-505цс19), залишаючи без змін постанову суду апеляційної інстанції про закриття провадження у справі, Велика Палата Верховного Суду у пунктах 33-35 зазначеної постанови від 30 січня 2020 року зазначила про таке: "33. Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, зокрема, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність, тобто суддя повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. 34. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито, - закриває провадження у ній."

Визначаючи, чи пов`язується з встановлення зазначеного факту виникнення у заявниці певних цивільних прав та обов`язків, суд застосовує положення статті 1 ЦК України. За змістом частини першої статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (цивільні відносини). Тобто цивільними є відносини, які відповідають наведеним критеріям. Відповідно у порядку цивільного судочинства, за загальним правилом, не підлягають вирішенню спори (розгляду заяви), що виникають не з цивільних, земельних, трудових, сімейних або житлових правовідносин.

Усі інші спори, що виникають у публічно-правових відносинах за участю осіб, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньою нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства.

Вимоги ОСОБА_1 пов`язані з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за нею певного соціально-правового статусу, не пов`язаного з будь-якими цивільними права та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. Відповідно, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами заявниці з державою, а отже, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України виник спір, пов`язаний з доведенням наявності підстав для підтвердження за нею певного соціально-правового статусу щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця, не пов`язаного з будь-якими цивільними права обов`язками заявниці, їх виникненням, існуванням та припиненням. Отже, за предметом та можливими правовими наслідками цей спір існує у сфері публічно-правових відносин, а отже, не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Тож у спірних правовідносинах суд повинен врахувати правову мету звернення заявниці до суду, яка полягає у підтвердженні її певного соціального статусу. Такий статус має правове значення виключно у публічно-правових відносинах, оскільки впливає на підтвердження та можливість реалізації прав у сфері соціального забезпечення.

Верховний Суд, врахувавши визначені законом завдання цивільного судочинства, визнає недопустимим ініціювання судового провадження у порядку цивільного судочинства з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у провадженні у порядку адміністративного судочинства, чи з метою створення поза межами останнього передумов для визнання доказу, отриманого у такому провадженні, належним та допустимим.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що вимога ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю з чоловіком, який загинув під час участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і стримуванні збройної агресії російської федерації, не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Згідно з п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частиною 2 ст.255ЦПК України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Судом не встановлено підстав для неприйняття клопотання про закриття провадження у справі.

За таких підстав суд вважає, що клопотання представника третьої особи про закриття провадження по справі підлягає задоволенню, а провадження у справі підлягає закриттю.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись п.2 ч.2 ст.200, п.1 ч.1 ст.255, ч.2 ст.255, ч.2 ст.256, ст.ст.259, 260, 353 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Міністерство оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю - закрити.

Роз`яснити позивачу, що розгляд таких справ віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: О. В. Рунчева