Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8947/19
Номер провадження 6/711/292/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року

Придніпровський районний суд у складі головуючого - судді Кондрацької Н.М., за участю секретаря Мелещенко О.В.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси подання старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, -

встановив:

До Придніпровського районного суду міста Черкаси надійшло подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України. Так, зазначається, що на виконанні перебуває виконавче провадження № 69735407 з примусового виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду міста Черкаси № 711/8947/19 від 23.08.2022 згідно якого зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 у спілкуванні з дітьми ОСОБА_3 , 2015 р.н, та ОСОБА_4 , 2013 р.н., встановити наступний порядок спілкування ОСОБА_2 з дітьми ОСОБА_3 , 2015 р.н, та ОСОБА_4 , 2013 р.н.: щовівторка з 16год 00 хв по 20 год 00 хв, перші та треті вихідні кожного місяця з 10 год 00 хв суботи по 18 год 00 хв неділі, один місяць влітку - липень кожного року, по парних роках з 29.12 з 10 год 00 хв по 05.01 по 20 год 00 хв, по непарних роках з 05.01. з 10 год 00 хв по 10.01 по 20 год 00 хв без присутності матері та урахуванням обставин, які можуть виникнути за домовленістю батьків.

У даному виконавчому провадженні, у порядку ст.ст. 63-1,75 Закону України «Про виконавче провадження» за невиконання рішення суду державним виконавцем 02.11.2022 винесено постанову про накладення штрафу на ОСОБА_1 у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн. У подальшому відповідно до ч. 4 ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» 25.11.2022 направлено на адресу Черкаського відділу поліції ГУНП в черкаській області повідомлення про вчинення боржником кримінального порушення, передбаченого ст. 382 КК України.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України боржник виїхала 08.03.2022 з дітьми закордон, на підтвердження цього надала фотокопії паспортів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з відмітками прикордонного пропуску «Долгобичув» (Польща) з датою 08.03.2022.

Згідно інформації викладеної у заявах адвоката Мельніченко А.М.,Сірик А.В. разом з дітьми проживає за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_7 з дітьми за кордон робить неможливим виконання рішення суду у спосіб і порядок визначеним цим рішенням. У зв`язку з цим, боржником подано заяву стягувача та з метою дотримання прав і обов`язків сторін виконавчого провадження, виникла необхідність у зверненні до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_7 .

Зазначає, що на даний момент виконання рішення суду можливе лише у разі знаходження дітей на території України, а відповідно тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі Україні є необхідним для виконання рішення суду в частині спілкування батька з дітьми в порядку, встановленому цим рішенням, зважаючи на ухилення боржника від виконання , покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Просить подання задоволити та тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_7 без вилучення паспортного документа до виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчим листом за № 711/8947/19 від 23.08.2022.

У судовому засіданні представник виконавчої служби ОСОБА_8 підтримав клопотання та просив його задоволити. Не заперечував щодо того, що виконавцю відомо, що діти наразі перебувають закордоном. Вважає, що задоволення клопотання забезпечить виконання рішення суду, у разі повернення ОСОБА_7 до України, та буде запобігати виїзду боржника за межі України. Повідомив, що рішення суду не виконується з вересня 2022 року.

ОСОБА_2 підтримав подання та просив задоволити. Повідомив, що діти рідко виходять на зв`язок з ним, часто спілкування є нетривалим.

Представник ОСОБА_7 адвокат Мельніченко А.М. заперечувала щодо задоволення подання. Повідомила, що батько був не проти перетину кордону дітьми з матір`ю, він допомагав їм у цьому, між ними було спілкування по телефону. Вважає, що неможливо заборонити матері перетинати кордон, оскільки у країні йде війна і мати це зробила задля дітей. Зазначила, що наразі відсутні відомості щодо невиконання рішення суду ОСОБА_7 .

Дослідивши матеріали подання та подані докази в їх сукупності, думку учасників, висловлену у судовому засіданні, суд приходить до наступних висновків.

Рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 23 липня 2020 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_9 , третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та спілкуванні з дітьми батьком, визначення способу участі вихованні та спілкуванні з дітьми задоволено частково, зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 у спілкуванні з дітьми ОСОБА_3 , 2015 р.н, та ОСОБА_4 , 2013 р.н., встановлено наступний порядок спілкування ОСОБА_2 з дітьми ОСОБА_3 , 2015 р.н, та ОСОБА_4 , 2013 р.н.: щовівторка з 16год 00 хв по 20 год 00 хв, перші та треті вихідні кожного місяця з 10 год 00 хв суботи по 18 год 00 хв неділі, один місяць влітку - липень кожного року, по парних роках з 29.12 з 10 год 00 хв по 05.01 по 20 год 00 хв, по непарних роках з 05.01. з 10 год 00 хв по 10.01 по 20 год 00 хв без присутності матері та урахуванням обставин, які можуть виникнути за домовленістю батьків. Зустрічний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради про визначення місця проживання дітей з матір`ю задоволено частково та визначено місце проживання дітей ОСОБА_5 , 2015 р.н, та ОСОБА_6 , 2013 р.н. разом з матір`ю за її фактичним місцем проживання.

На виконання указанного рішення 23.08.2020 судом видано виконавчий лист та постановою старшого державного виконавця Першого відділу ДВС у місті Черкаси ЦМРУ МЮ (м. Київ) від 30.08.2022 відкрито виконавче провадження №69735407, яке наразі пребуває на виконні.

Встановлено та не заперечується учасниками процессу, що боржник ОСОБА_7 ( ОСОБА_10 ) разом із дітьми ОСОБА_11 та ОСОБА_12 виїхали з України 08.03.2022 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України та перебуваєть у Королівстві Данія.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, може звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Згідно з ч.ч. 2, 4ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п. 1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

Слід зазначити, що право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Аналізуючи зазначене, враховуючи вимоги Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, суд дійшов висновку, що державним виконавцем не надано всі необхідні докази, які б свідчили про ухилення боржника від виконання зобов`язання, а також не вбачається наявності обґрунтованого припущення, що вирішення питання про заборону боржникові виїзду за кордон сприятиме виконанню зобов`язання, у зв`язку з чим, подання є необґрунтованим, та таким, що не підлягає задоволенню.

Оскільки суд має повноваження щодо обмеження у праві виїзду боржника виключно у випадку його ухилення від виконання рішення суду, а належних доказів цілеспрямованого ухилення боржника від виконання рішення на час подання заявником не надано, як і доказів того, що боржник вибув за межі України з метою ухилення від виконання виконавчого листа, суд вважає, що подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України є необґрунтованим, та таким що не підлягає задоволенню.

Окрім цього, матеріали клопотання не містять дані щодо не виконання рішення суду та свідомого ухилення від його виконання з листопада 2022 року.

Також варто зазначити, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим саме державний виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Варто акцентувати увагу на тому, що виконавцем не доведено, яким чином очікуване задоволення внесеного ним подання зможе забезпечити виконання рішення суду, за умови того, що боржник вже перетнув кордон України виїхавши за її межі.

Більш того, державний виконавець, реалізуючи своє право звернувся до Придніпровського районного суду міста Черкаси з заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення ураховуючи обставини, які винили під час виконання рішення суду.

Ухвалою суду від 11.10.2023 заяву задоволено частково, змінено спосіб і порядок виконання виконавчого листа №711/8947/19, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси від 23.08.2022, шляхом забезпечення ОСОБА_7 спілкування дітей ОСОБА_5 , 2015 року народження, ОСОБА_6 , 2013 року народження та батька ОСОБА_2 : щовівторка з 16 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., перші і треті вихідні місяця (у суботу та неділю) з 15 год. 00хв. до 18 год. 00хв. без присутності матері, з урахуванням різниці у часі та обставин, які можуть виникнути за домовленістю батьків, - за допомогою будь-якого додатку (застосунку) чи через месенджери, зокрема відеозв`язку до повернення ОСОБА_7 з дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на територію України.

На час розгляду подання про ухвала законної сили не набрала.

З матеріалів, долучених до подання, не вбачається підстав для обмеження у праві виїзду України, за межі кордонів України.

Судом наразі не встановлено фактів, що ставлять під загрозу питання примусового виконання судового рішення та потребують тимчасового обмеження права виїзду боржника за межі України ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст.33,43 Конституції України,ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст.260-261, ст.441 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Н. М. Кондрацька