КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

16 жовтня 2023 року місто Київ

Справа № 2610/5287/2012

Апеляційне провадження № 22-ц/824/15545/2023

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Желепи О. В. (суддя-доповідач), Мазурик О. Ф., Немировської О. В.

вирішуючи клопотання представника особи, яка не брала участі у справі, Мішустіна Микити Костянтиновича в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 11 травня 2017 року про видачу дублікату виконавчого документа та на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 27 листопада 2020 року про заміну сторони виконавчого провадження

у справі за заявами Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про видачу дубліката виконавчого листа, боржник: ОСОБА_2 , заінтересована особа: Відділ примусового виконання рішень управляння державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві,

та заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАР ІНВЕСТМЕНТ ВАН» про заміну стягувача у виконавчих провадженнях, стягувач: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», боржник: ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Закрите акціонерне товариство «Фірма Ехо-Відродження»

ВСТАНОВИВ

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 11 травня 2017 року заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про видачу дублікату виконавчого документа по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» доОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.

Виданодублікат виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м. Києва по цивільній справі № 2610/5287/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 27 листопада 2020 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Інвестмент Ван» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.

Заміненосторону виконавчого провадження (стягувача) з примусового виконання виконавчих листів №2610/5287/2012 виданих Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення боргу з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 по цивільній справі №2610/5287/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Стар Інвестмент Ван».

Не погоджуючись з такими судовими рішеннями, представник особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 03 жовтня 2023 року, згідно поштової відмітки, направив на адресу Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 11 травня 2017 року про видачу дублікату виконавчого документата ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 27 листопада 2020 року про заміну сторони виконавчого провадження, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені заявлених вимог.

До апеляційної скарги долучено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтовано тим, що про вказані ухвали ОСОБА_1 стало відомо від адвоката Мішустіна М. К., який є представником ОСОБА_2 , лише 18 вересня 2023 року після підписання договору з вказаним адвокатом про надання правничої допомоги.

Тому вважає, що строк пропущений з поважних причин, та просить його поновити.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 354 ЦПК України, учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно з частиною другою статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Суд дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку.

Згідно матеріалів скарги, ОСОБА_1 не був залучений до участі у розгляді справи № 2610/5287/2012.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що у даному випадку положення статті 358 ЦПК України не можуть бути застосовані до ОСОБА_1 , оскільки така особа не була залучена до участі у розгляді справи.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Отже, право на апеляційне оскарження судових рішень в контексті положень статті 129 Конституції України, статті 17 ЦПК України є складовою права кожного на звернення до суду.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

Конституцією України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (частини 1, 2статті 55 Конституції України). Відмова суду в прийнятті позовних заяв, скарг, оформлених відповідно до процесуального закону, є порушенням права на судовий захист, яке за статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Реалізація права особи на судовий захист здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції, оскільки перегляд таких рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів особи. За правовим висновком, сформульованим Конституційним Судом України, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Отже, право на апеляційне оскарження судових рішень в контексті положень частин 1, та 2 статті 55, пункту 8 частини третьої статті129 Конституції України є складовою права кожного на звернення до суду.

Судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, які беруть участь у справі. Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин порушило б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних відносинах, які є складовими принципу верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Враховуючи вище викладене, а також те, що про оскаржувані ухвали ОСОБА_1 стало відомо лише 18.09.2023 року, апеляційну скаргу направлено засобами поштового зв`язку 03 жовтня 2023 року, суд приходить до висновку, що наведені в апеляційній скарзі причини пропуску строку є поважними, тому строк на апеляційне оскарження слід поновити.

Керуючись ст. 287, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Клопотання представника особи, яка не брала участі у справі, Мішустіна Микити Костянтиновича в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 11 травня 2017 року.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 27 листопада 2020 року про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Желепа
О. Ф. Мазурик
О. В. Немировська