Справа № 496/6705/23
Провадження № 2/496/2209/23
УХВАЛА

02 жовтня 2023 року Суддя Біляївського районного суду Одеської області Пендюра Л.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Великодальницька сільська ради (в особі органу опіки та піклування) про позбавлення батьківських прав,

УСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Пудлінська Л.І., звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав щодо їх спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суддя дійшов висновку про необхідність залишення її без руху з наступних підстав.

Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

За змістом чч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів, зокрема, щодо позбавлення та поновлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Отже, відповідно до положень ст. 19 СК України питання щодо позбавлення батьківських прав певної особи повинно обов`язково розглядатися в досудовому порядку органом опіки та піклування з оформленням та видачею про це письмового висновку. Водночас, в матеріалах, доданих до позовної заяви, відсутній висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

Висновок органу опіки та піклування є ключовим доказом по даній категорії справ, якою б не була підстава позбавлення батьківських прав. Даний висновок робиться на підставі засідань комісії органу опіки та піклування про питання доцільності позбавлення батьківських прав. Для підготовки даного висновку комісія спілкується з відповідачем та вивчає наявність підстав для позбавлення батьківських прав.

Таким чином, зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази. Збір означеної доказової бази є вихідною та початковою задачею, яка передує всім іншим етапам процесу позбавлення батьківських прав. Такий етап можна назвати підготовчим й основним. Далі процес позбавлення батьківських прав можна умовно поділити на 3 етапи:

1 етап етап звернення з відповідною заявою про надання висновку про доцільність позбавлення конкретної особи батьківських прав. Така заява подається до відповідної Служби у справах дітей органу місцевого самоврядування відповідного району в місті або місцевої державної адміністрації в районі відповідної області за місцем реєстрації матері або батька, стосовно яких вирішується питання про позбавлення батьківських прав згідно з вимогами, визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 р. №866, якою затверджено Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини.

2 етап судовий етап.

3 етап виконання судового рішення про позбавлення батьківських прав.

У цьому контексті суд звертає увагу на позицію Верховного Суду, викладену в ухвалі від 01.11.2017 року у справі №211/559/16-ц, відповідно до якої позбавлення батьківських прав є передчасним без відповідного висновку органу опіки та піклування і попередження батька про необхідність змінити ставлення до виховання дитини.

Ненадання висновку одночасно з позовом позбавляє суд можливості провести розгляд справи у встановленому законом порядку.

Однак, позивачкою, в порушення вказаних вище норм законодавства, до позовної заяви не додано висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачка звернулась до Великодальницької сільської ради Одеського району Одеської області із заявою про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, однак відповідних доказів до суду також не надала.

Згідно із ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1073,60 грн. В матеріалах позовної заяви відсутня квитанція про сплату судового збору у зазначеному розмірі.

Представник позивачки посилається на те, що позивачка звільнена від сплати судового збору за вимогою про позбавлення батьківських прав на підставі п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки звертається до суду в інтересах дитини з метою захисту її прав та законних інтересів.

За змістом п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Однак, суд вважає доводи представника позивачки щодо звільнення позивачки від сплати судового збору за вимогою про позбавлення батьківських прав необґрунтованими, оскільки звернення позивачки до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав не вирішує питання прав та інтересів інших осіб, зокрема прав та обов`язків малолітньої дитини, а стосується лише прав та обов`язків відповідача, як батька дитини, яких останній може бути позбавлений у разі ухвалення рішення про задоволення позову, правові наслідки чого визначені у ст. 166 СК України, а тому положення п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону не поширюються на справи за позовом про позбавлення батьківських прав.

Відповідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 13.06.2018 року у справі №367/5983/16-ц (провадження №61-18165св18) Закон України «Про судовий збір» не відносить малолітніх дітей та батьків, які звертаються в їх інтересах, до категорії громадян, які звільняються від сплати судового збору.

Крім того, позивачка звернулася до суду з позовною заявою, а не з заявою. Відповідно до вказаної представником позивачки норми права визначено, що судовий збір не справляється за подання саме заяви, а не позовної заяви, оскільки законодавець розмежовує поняття «позовна заява» та «заява».

За таких обставин позивачці необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1073,60 грн та надати оригінал квитанції до суду.

Згідно положень ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене вважаю, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Великодальницька сільська ради (в особі органу опіки та піклування) про позбавлення батьківських прав залишити без руху.

Надати представнику позивачки строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали.

Роз`яснити представнику позивачки, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк заява буде визнана неподаною та повернута відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга в частині визначення розміру судового збору протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Повне судове рішення складено 02.10.2023 року.

Суддя Л.О. Пендюра