Справа № 699/1096/23
Номер провадження 2-н/699/65/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

щодо видачі судового наказу

06.10.2023 м. Корсунь-Шевченківський

Суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Літвінова Г.М., розглянувши заяву ТОВ «Черкасиенергозбут» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію,

УСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області із заявою, у якій просив видати судовий наказ, яким стягнути з боржника ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 3245,96 грн та судові витрати в розмірі 268,40 грн.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу та відповідно до ч. 1 ст. 167 ЦПК України розгляд заяви проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

При цьому слід враховувати, що у наказному провадженні можливе задоволення лише документально підтверджених і безспірних вимог, тобто таких, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин.

З матеріалів заяви та доданих до неї документів вбачається, що 02.01.2019 між ТОВ «Черкасиенергозбут», як Постачальником, та ОСОБА_2 , як Споживачем, укладено договір про постачання електричної енергії №2, згідно з яким постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб елктроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої електричної енергії.

При цьому у вказаному договорі адреса місцезнаходження електроустановок Споживача не зазначена.

З наданих заявником доказів вбачається, що особовий рахунок № НОМЕР_1 відкритий на ім`я ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 .

Також заявником надано щомісячні розрахунки нарахувань по активній електроенергії по особовому рахунку № НОМЕР_1 з вересня 2021 року по червень 2023 року. Всі вказані нарахування проведено на ім`я ОСОБА_2 .

Рахунок за спожиту електричну енергію за серпень 2023 на суму 3245,96 грн за договором № 2 також виписано на ім`я ОСОБА_2 .

Згідно з інформацією виконкому Селищенської сільської ради від 07.08.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Свою вимогу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 3245,96 грн заявник обґрунтовує тим, що боржник зареєстрований по АДРЕСА_1 , а відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Однак, для вирішення питання про можливість стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за електричну енергію необхідно встановити період його реєстрації по АДРЕСА_1 , та чи він фактично проживає за вказаною адресою та користується електроенергією, а також встановити коло осіб, які зобов`язані разом з ним нести солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати наданої заявником послуги. Такі докази до суду не подані.

З огляду на окреслене коло питань, що підлягають встановленню, необхідність залучення до участі у справі споживача ОСОБА_2 , суд дійшов висновку, що заявлена вимога не є безспірною і тому підлягає до розгляду у позовному провадженні.

Згідно з п. 3 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.164ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відтак, суд відмовляє у видачі судового наказу, виходячи з неможливості розгляду заяви в порядку наказного провадження у зв`язку з тим, що з поданої заяви та доданих до неї документів вбачається, що вимога не є безспірною.

Одночасно суд роз`яснює, що відповідно до ч. 2 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися до суду з тими самими вимогами у позовному порядку, зарахувавши до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви суму судового збору 268,40 грн, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 165, ч. 2 ст. 167 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ТОВ «Черкасиенергозбут» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.

Роз`яснити ТОВ «Черкасиенергозбут» право звернення до суду з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею, проте може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду.

СуддяЛітвінова Г. М.