Справа № 445/368/23
провадження № 2/445/612/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Сивака В. М.

секретаря судового засідання Захарчук Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються за рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 17.11.2011 року на її користь на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми в розмірі 600,00 грн. на 1/4 частку усіх доходів відповідача, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що її матеріальний стан з часу ухвалення рішення значно погіршився. На даний час вона є внутрішньопереміщеною особою з м. Харкова разом з неповнолітніми дітьми, в тому числі із ОСОБА_3 . Окрім того, вказала, що з часу ухвалення рішення суду також змінився її сімейний стан. 17.09.2016 року вона зареєструвала шлюб із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у цьому шлюбі у них народилися діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Враховуючи динаміку прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, який постійно зростає, матеріальне утримання дитини стало обходитись значно дорожче. У зв`язку з цим, звертається до суду з даним позовом.

Позивач та її представник подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, в якій вказали, що позовні вимоги підтримують повністю та просять суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності. Подав до суду відзив, в якому частково визнав позовні вимоги. В обгрунтування заперечень на позовну заяву, вказав, що перебуваючи у шлюбі із ОСОБА_7 з 19.12.2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 , у них народилася дочка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . З позовом про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_8 ОСОБА_7 до суду не зверталася. Однак, він надає матеріальну допомогу на утримання ОСОБА_8 . Вказує, що фактично надання матеріального утримання на двох неповнолітніх дітей складає половину його заробітку. Він є військовослужбовцем Збройних сил України, проживає в орендованій квартирі, за що сплачує орендну плату та комунальні платежі. Зазначає, що стягнення з нього половини його доходу на утримання неповнолітніх дітей порушує розумний баланс прав та інтересів стягувача та платника аліментів.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З копії довідки від 29.01.2023 року №32, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_1 , як внутрішньо переміщена особа, разом з неповнолітніми дітьми, які перебувають на її утриманні: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Суд встановив, що заочним рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 17.11.2011 у справі №2-3168/2011 року з ОСОБА_2 , 1986 р.н., на користь ОСОБА_9 , 1988 р.н., на утримання дочки ОСОБА_3 , 2009 р.н., стягуються аліменти в розмірі 600,00 грн., щомісячно, починаючи з 10.10.2011 року до досягнення дитиною повноліття.

Згідно довідки, виданої Кальміуським відділом ДВС у м. Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного МУМЮ від 31.01.2023 року, заборгованість зі сплати аліментів, які стягуються на підставі вищенаведеного рішення суду, станом 31.01.2023 року становить 79262,80 грн.

На підставі рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя про розірвання шлюбу від 26.09.2011 року, прізвище позивачки ОСОБА_9 змінено на " ОСОБА_10 ".

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , судом встановлено, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , 17.09.2016 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого їй присвоєно прізвище ОСОБА_12 .

З копій свідоцтв про народження судом встановлено, що у позивачки народилися діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Нормою ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

За змістом наведеної норми суд визначає аліменти у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором одержувача аліментів, і водночас змінює спосіб стягнення аліментів за позовом одержувача аліментів.

При цьому, закон не визначає необхідних умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів, - визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, Сімейний кодекс України встановлює підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України).

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду.

Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17.

Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин.

Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України.

З матеріалів справи судом встановлено, що на утриманні відповідача перебуває неповнолітня ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Разом з тим, заперечення відповідача, що у випадку задоволення позову з нього будуть стягуватися аліменти в розмірі половини його доходу не відповідають дійсності, оскільки позивач звернулася до суду з позовною вимогою про стягнення з нього 1/4 частки його доходу на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 . Аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_8 з відповідача не стягуються. Окрім того, суд враховує, що на утриманні позивача окрім неповнолітньої ОСОБА_3 є ще неповнолітні діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку з чим суд не вважає, що стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки його доходу є порушенням балансу інтересів між стягувачем та платником аліментів. Витрати ж відповідача на орендування квартири, оплату комунальних послуг чи придбання інших речей для проживання не можуть впливати на матеріальний стан його неповнолітніх дітей, або ж не забезпечувати умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Вирішуючи спір, суд виходить впершу чергу із якнайкращого забезпечення інтересів дитини, а також того, що стягувач має право змінити спосіб стягнення аліментів, визначивши його у частці від доходу відповідача, відповідно суд приходить до висновку про необхідність зміни способу стягнення аліментів, що стягуються з відповідача у твердій сумі та враховуючи положення законодавства щодо права того з батьків, з яким проживає дитина, вирішувати питання щодо способу стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягувати в подальшому з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини заробітку, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст.12,13,76,81,259,263-265,268, 280-283 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів - задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються за рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 17.11.2011 року в твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 грн. щомісячно, та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення може бути протягом 30-ти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення 30-денного строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 09.10.2023 року.

Суддя В. М. Сивак