Справа №705/5072/23
2/705/2315/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2023 року Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Гудзенко В.Л., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ТОВ «Уманчанка», ПП « КРЕДО УМАНЬ », ОСОБА_2 про визнання правочину із внесення нерухомого майна у статутний капітал приватного підприємства недійсним, скасування реєстраційних дій, визнання недійсним договору іпотеки,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ТОВ «Уманчанка», ПП « КРЕДО УМАНЬ », ОСОБА_2 , у якій просить:

1/визнати недійсним акт приймання передачі нерухомого майна б/н від 11.01.2022, укладений між ТОВ « Уманчанка » та ПП « КРЕДО УМАНЬ »;

2/визнати недійсним іпотечний договір №3838 від 18.07.2023, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєвою І.Ю., укладений між ПП « КРЕДО УМАНЬ » та ОСОБА_2 ;

3/в порядку застосування наслідків недійсності правочину скасувати записи про визнання за ПП « КРЕДО УМАНЬ » права власності на наступне майно: 3.1. « перукарню №4 », 43/50 частини нежитлової будівлі, площею 623,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; 3.2. « громадську будівлю » ( фото-1), загальною площею 174,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

4/в порядку застосування наслідків недійсності правочину скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомо майна відповідні записи про іпотечне обтяження на наступні об`єкти нерухомого майна: 4.1. « перукарню №4 », 43/50 частини нежитлової будівлі, площею 623,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; 4.2. « громадську будівлю » ( фото-1), загальною площею 174,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Вивчивши матеріали заяви, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У порядку цивільного судочинства за загальним правилом можуть розглядатися будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін, як правило, є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 45 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 910/8729/18, критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ. Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним та Господарським кодексами України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції. Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

3) справи успорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі успорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Відповідно до ст. 80 ГК України Товариством з обмеженою відповідальністю є господарське товариство, що має статутний капітал, поділений на частки, і несе відповідальність за своїми зобов`язаннями тільки своїм майном. Учасники товариства, які повністю сплатили свої вклади, несуть ризик збитків, пов`язаних з діяльністю товариства, у межах своїх вкладів.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_3 позовні вимоги - визнати недійсним акт приймання передачі нерухомого майна б/н від 11.01.2022, укладений між ТОВ « Уманчанка » та ПП « КРЕДО УМАНЬ » та застосування наслідків недійсності правочину скасувати записи про визнання за ПП « КРЕДО УМАНЬ » права власності на наступне майно: 3.1. « перукарню №4 », 43/50 частини нежитлової будівлі, площею 623,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; 3.2. « громадську будівлю » ( фото-1), загальною площею 174,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , заявлено до юридичних осіб, а тому беручи до уваги суб`єктний склад спору, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України, суд прийшов до висновку, що позовна заява належить до юрисдикції господарського суду, що виключає їх розгляд в порядку цивільного судочинства.

Як встановлено в частинах першій, третій статті 167 ГК України корпоративними правами є права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Позовна вимога про визнання недійсним акта приймання-передачі нерухомого майна в статутний капітал ПП « КРЕДО УМАНЬ », є спором, який виник з правочину вчиненого учасником ТОВ « Уманчанка », а тому такий спір, за предметним критерієм належить до юрисдикції господарського суду, так як виник з корпоративних відносин.

Таким чином, частина вище наведених позовних вимог з огляду на предмет спору та суб`єктний склад сторін віднесена до юрисдикції господарських судів, що виключає можливість їх розгляду в порядку цивільного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц.

За нормою ст. 20 ЦПК України, не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, суд вбачає визначені законом підстави для відмови у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ « Уманчанка », ПП « КРЕДО УМАНЬ », ОСОБА_2 про визнання правочину із внесення нерухомого майна у статутний капітал приватного підприємства недійсним, скасування реєстраційних дій, визнання недійсним договору іпотеки.

Керуючись ст.ст.3,4,19,20, 186, 260 ЦПК України, суд,

Ухвалив :

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ « Уманчанка », ПП «КРЕДО УМАНЬ», ОСОБА_2 про визнання правочину із внесення нерухомого майна у статутний капітал приватного підприємства недійсним, скасування реєстраційних дій, визнання недійсним договору іпотеки.

Ухвалу може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.Л. Гудзенко