Провадження № 2/537/1066/2023
Справа № 536/1561/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.10.2023 рокуКрюківський районний суд міста Кременчука в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., за участю секретаря Савічевої М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», за участі третіх осіб: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -
На адресу Крюківського районного суду міста Кременчука з Кременчуцького районного суду Полтавської області надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до АТ «Перший український міжнародний банк», за участі третіх осіб: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Т.Л., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, згідно якого просить суд ухвалити рішення, яким: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 16.02.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., зареєстрований в реєстрі за № 642 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший український міжнародний банк» заборгованості у розмірі 21 632 грн. 45 коп., стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно стягнуті кошти в розмірі 10 822 грн. 44 коп.
Вимоги позову мотивовані тим, що 16.02.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С.вчинено виконавчий напис № 642 щодо звернення стягнення заборгованості в розмірі 21 632 грн. 45 коп. з позивача ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк».
20.08.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелкін (Вольф) Т.Л. відкрито виконавче провадження № 57036941 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості.
На момент вчинення виконавчого напису існував спір щодо стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором, а також спірний виконавчий напис був вчинений нотаріусом за відсутності всіх необхідних документів, зокрема оригіналу кредитного договору, документів та доказів направлення, а також отримання боржником повідомлення про наявність заборгованості, а тому виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства.
Позивач вважає розрахунок заборгованості, визначеним відповідачем та зазначений у виконавчому напису невірним, оскільки було здійснено погашення кредиту, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати розмір заборгованості, зазначеної у виконавчому напису, безспірною.
У процесі виконання оспорюваного виконавчого напису з заробітної плати позивача безпідставно було стягнуто кошти в розмірі 10 822 грн. 44 коп. Тому позивач вважає виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. за № 642 від 16.02.2018 року таким, що не підлягає виконанню з моменту вчинення, оскільки його вчинено приватним нотаріусом з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і як наслідок, неправомірне виконавче провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису, у зв`язку з чим позивач і звернувся до суду з вказаною позовною заявою.
28.07.2023 рокуухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області позовну заяву направлено за підсудністю до Крюківського районного суду міста Кременчука.
04.09.2023 рокуухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, просив провести судове засідання без його участі а також вказав, що позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
У судове засідання представник відповідача, АТ «Перший Український Міжнародний Банк», не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не надав суду пояснень про причини неявки, відзив на позовну заяву не надавав.
Третя особа, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, не надала суду пояснень про причини неявки.
Третя особа, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелкін Т.Л. у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, не надала суду пояснень про причини неявки.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторони позивача, відповідача, а також третіх осіб на підставі письмових матеріалів справи, оскільки відповідач та треті особи повідомлялись належним чином про дату, час та місце слухання справи, відповідач не повідомив суд про причини неявки, ним не подано відзив.
Суд, із врахуванням думки позивача, викладеній в його письмовій заяві, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Стаття 55 Конституції України передбачає, що права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, інтересів.
Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обов`язків, передбачений пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно до статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що 16.02.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. було вчинено виконавчий напис № 642 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк»заборгованості в розмірі 21 632 грн. 45 коп. за кредитним договором, укладеним між ОСОБА_1 та АТ «Перший Український Міжнародний Банк».
20.08.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. відкрито виконавче провадження № 57036941 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк», в розмірі 21 632 грн. 45 коп.
15.12.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелкін Т.Л. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.
Відповідно до довідки, виданої ТОВ «Лібратрейд», за період роботи ОСОБА_1 зазначеним підприємством були здійсненні відрахування по виконавчим провадженням, зокрема, ВП № 57036941 від 25.11.2020 року, отримувачі приватний виконавець Павелкін Т.Л. на суму 1 445 грн. 20 коп. та ОСОБА_1 (ПУМБ) на суму 9 377 грн. 24 коп.
Згідно зі статтею 18 Цивільного кодексу України, а також статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» № 3425-ХІІ від 02 вересня 1993 року, вчинення виконавчого напису - це форма захисту цивільних прав кредитора, нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини.
Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», а також постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №622, якою Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин» та включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Судом встановлено, що спірний виконавчий напис виданий на підставі пункту 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.
Так, у своїй постанові від 27 березня 2019 року по справі № 137/1666/16-ц, провадження № 14-84цс19, Верховний Суд вказує, що для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Таким чином, на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису приватний нотаріус не мав права керуватись розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку та вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору та виписки з рахунку боржника.
Окрім того, суд вважає, що характер правовідносин, що склалась між боржником ОСОБА_1 та АТ «Перший Український Міжнародний Банк», жодним чином не свідчить про безспірність виниклої у боржника заборгованості.
З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 Цивільного кодексу України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.
Таким чином, з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник ОСОБА_1 мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі.
Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів є:1) визнання права;2) визнання правочину недійсним;3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6)зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Згідно статті 12 та статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За таких обставин, оскільки відповідачем не надано жодних достовірних доказів та підтверджень того, що нотаріусом оспорюваний виконавчий напис було вчинено правомірно, з дотриманням встановлених чинним законодавством вимог, не підтверджена безспірність стягуваної заборгованості, водночас відповідач АТ «Перший Український Міжнародний Банк», будучи достовірно обізнаним про наявність у провадженні суду даної справи, відзиву, заперечень, доводів щодо позову не надав, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно стягнені кошти, у зв`язку із чим позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
На підставі положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі, та оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду із позовом на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» на користь держави судового збору в розмірі 1 073 грн. 60 коп. за подання позовної заяви та 536 грн. 80 коп. за подання заяви про забезпечення позову.
Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 51, 76, 77, 81, 133, 137, 141, 259, 263, 264, 265, 280, 281, 282 Цивільного процесуального кодексу України, Законом України «Про нотаріат», суд,
Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна№ 642 від 16.02.2018 року щодо звернення стягнення заборгованості в розмірі 21 632 грн. 45 коп. з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк».
Стягнути з відповідача АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на користь позивача ОСОБА_1 безпідставно стягнуті кошти в розмірі 10 822 (десять тисяч вісімсот двадцять дві) грн. 44 коп.
Стягнути з відповідача АТ «Перший Український Міжнародний Банк»на користь держави судовий збір в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. за подання позивачем позовної заяви та 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. за подання позивачем заяви про забезпечення позову.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Д.О. Зоріна