Провадження № 2/344/642/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.

за участю секретаря судового засідання Литвин Х.В.,

представника позивача адвоката Малахова В.О.

представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Крамаренко К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства « Страхова Група « ТАС», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, -

ВСТАНОВИВ:

24.08.2022 позивач звернувся до Івано-Франківського міського суду із позовом до відповідачів, у якому просить : стягнути з ОСОБА_1 , на свою користь 40 560 грн. матеріальної шкоди та 20 000 грн. моральної шкоди; стягнути з ПАТ « Страхова Група «ТАС» в межах визначених страхових лімітів відповідно до страхового полісу АР №9393468 заподіяну шкоду у розмірі 130 000 грн..

В обґрунтування позову зазначено, що 07.04.2021 о 18 год. 35 хв. у м. Івано-Франківськ по вул. Мазепи, 168-Б, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Peugeot 308, н.з. НОМЕР_1 , під час заїзду на паркову магазину « Фокстрот» був неуважний, не дотримався безпечного бокового інтервалу, здійснив наїзд на розташований праворуч велосипед КТМ МАСІNА 274, власником якого є позивач. Внаслідок ДТП велосипед отримав механічні пошкодження і ремонту не підлягає. За вказане 06.05.2021 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 на час ДТП був застрахований у страховій компанії «ТАС».

На пропозицію позивача оплатити ремонт велосипеда, такий рекомендував звернутись до його страхової компанії.

Відповідно до договору купівлі-продажу №284 від 13.07.2020, вартість велосипеду складає 5 200 Євро, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 07.04.2021 складає 170 560 грн..

Він неодноразово звертався до Івано-Франківської філії страхової компанії «ТАС» з письмовою заявою, яку надсилав цінним листом. Представник вказаної страхової компанії, фотографував пошкоджений велосипед, надав необхідний перелік документів для виплати.

Будь-яких розрахунків за заподіяні збитки з позивачем не проводилось.

Крім того, позивач зазнав моральної шкоди, так як переніс переживання, порушення звичного стану життя у зв`язку з можливістю швидко пересуватись містом. Також не має змоги самотужки здійснити дороговартісний ремонт велосипеда.

26.08.2022 ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження.

25.10.2022 від відповідача ПАТ «Страхова Група «ТАС» надійшов відзив та клопотання про поновлення строку на подання відзиву. У позові представник просить відмовити. В обґрунтування такого зазначено, що позивач пропустив річний термін на звернення із заявою про страхове відшкодування і в силу п. 37.1.4. ст. 37 Закону України « Про ОСЦПВНТЗ» немає права на отримання страхового відшкодування. У зв`язку з чим йому було обґрунтовано відмовлено у виплаті страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну.

Транспортний засіб вважається фізично знищеним, коли його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Якщо транспортний засіб вважається фізично знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Сума франшизи у даному випадку становить 1 500 грн.

03.11.2022 ухвалою суду замінено неналежного відповідача ( а.с.80).

22.11.2022- від представника позивача надійшло клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи.

12.12.2022 ухвалою суду призначено автотоварознавчу експертизу, провадження у справі зупинено.

27.03.2023 надійшло клопотання експерта про надання додаткових матеріалів та висновок судової інженерно-транспортної експертизи.

28.03.2023 ухвалою суду провадження у справі поновлено.

28.04.2023- ухвалою суду зупинено провадження у справі, в розпорядження експерта надано калькуляцію.

22.06.2023 надійшло повідомлення експерта про неможливість проведення судової експертизи.

23.06.2023 ухвалою суду поновлено провадження у справі.

18.07.2023 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до розгляду по суті.

Позивач та його представник у вступному слові позовні вимоги підтримали, з підстав та мотивів, що викладено письмово. Просили позов задоволити. Зокрема, позивач будучи допитаний як свідок пояснив, що усно звертався до відділення ПАТ « Страхова Група « ТАС», однак це не дало позитивного результату, допоки не скористався послугами адвоката.

Представник відповідача Михайленко І.Т. проти позову заперечила. Просила у позові відмовити, зокрема з тих підстав, що позивачем не доведено причинного зв`язку між ДТП та пошкодженнями велосипеду.

Представник відповідача ПАТ « Страхова Група « ТАС» не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи.

Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Постановою судді Івано-Франківського міського суду у справі №344/5910/21, від 06.05.2021, яка набрала законної сили 17.05.2021, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Такою постановою встановлено, що 07 квітня 2021 року о 18 год. 35 хв. у місті Івано-Франківськ по вулиці Г.Мазепи, 168-Б водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки Peugeot 308, державний номерний знак НОМЕР_1 , під час заїзду на паркову магазину «Фокстрот» був неуважний, не дотримався безпечного бокового інтервалу здійснив наїзд на розташований з правої сторони велосипед КТМ МАСINA КАРОНО 274, власником якого є ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3б; 13.1, ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП ( а.с. 17-18 т.1).

Так, згідно з договором купівлі-продажу велосипеду №214, від 13.07.2020, ППМП «КОНКОРД» продало ОСОБА_2 велосипед КТМ МАСINA КАРОНО 274, номер рами НОМЕР_2 , КТВАА43-В, НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_4 , вартістю 5200 Євро ( а.с. 12, товарний чек №475 від 13.07.2020, а.с. 13 т.1).

Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, №АР 9393468, на забезпечений транспортний засіб Peugeot 308, державний номерний знак НОМЕР_1 , страхувальником якого є ОСОБА_3 , страховиком -ПАТ « Страхова група « ТАС». Строк дії договору з 01.10.2020 по 30.09.2021. Страхова сума за шкоду заподіяну майну становить 130 000 грн. Розмір франшизи 1 500 грн. ( а.с. 122 т.1 ).

21.06.2022 за №2370 ПАТ «Страхова група «ТАС» отримано заяву ОСОБА_2 на виплату страхового відшкодування за вищевказаною подією ( а.с. 125 т.1)

Відповідно до висновку експерта від 14.03.2023 №СЕ-19/109-23/677-АВ, відповідь на питання про те, яка ринкова вартість велосипеда КТМ МАСINA КАРОНО 274 на момент ДТП, що мало місце 07.04.2021, та після ДТП за участю автомобіля Peugeot 308, державний номерний знак НОМЕР_1 , як і яка залишкова вартість такого велосипеду, а також, чи могли виникнути і чи знаходиться у причинному зв`язку пошкодження велосипеда з даним характером ДТП за участю вказаного автомобіля, не надається можливим з причин, що вказані у дослідницькій частині висновку.

На велосипеді наявні ушкодження, зокрема абразивного характеру, які могли утворитися при контактуванні з дорожнім покриттям, а також пошкодження у вигляді подряпин та потертостей, які носять експлуатаційний характер. При одночасному досліджені транспортного засобу та велосипеда було встановлено, що пошкодження, які характерні для їх взаємного контактування немає, оскільки немає співпадіння за висотою, характером та формою утворень. Проте зазначено, що деформаційні пошкодження рами велосипеда та окремих його вузлів, характерні для значних динамічних навантажень при контактуванні з перешкодою, які перевищили границю їх міцності та спричинили ці пошкодження ( а.с.156-163).

15.06.2023 Івано-Франківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром складено повідомлення про неможливість проведення судової експертизи на підставі наданих вихідних даних, зокрема на предмет того яка ринкова вартість велосипеда КТМ МАСINA КАРОНО 274 на момент ДТП, яка вартість його відновлювального ремонту, яка залишкова вартість після ДТП, а також чи могли виникнути та чи знаходяться пошкодження велосипеда у причинному зв`язку з вказаним ДТП.

Відповідно до ремонтної калькуляції від 27.04.2023, яка складена майстернею West Servis, що надана позивачем на клопотання експерта, вартість відновлювального ремонту велосипеда становить 192 450 грн. ( запасні частини : вилка задня 28 700 грн., педалі 2050 грн., касета задня з ланцюгом-4100 грн., сидіння-2 460грн., перемикачі швидкостей -10 250 грн., компаньола 8200 грн., рама ( відновленню не підлягає) 87 900 грн., фарба для металу 2 800 грн., ремонтні роботи на загальну вартість 46 000 грн. ( а.с. 189-193).

Згідно схеми ДТП, яка наявна у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, внаслідок ДТП деформована рама велосипеду, пошкоджено лако-фарбове покриття.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша, третя статті 13 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини (стаття 1188 ЦК України).

Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (№ 1961-IV).

В пункті 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV зазначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі №147/66/17).

Відповідно до підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961-IV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Разом з тим, закон передбачає, що потерпілий, який володіє правом на майнове відшкодування заподіяної йому шкоди, повинен вчинити ряд активних дій, які б свідчили про його волевиявлення щодо здійснення цього права. Вказані активні дії потерпілого закон пов`язує, зокрема, із поданням заяви про страхове відшкодування впродовж визначеного законом строку (підпункт 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961-IV), зі сприянням у визначенні характеру та розміру збитків (пункт 331.1 статті 331 Закону № 1961-IV).

З огляду на те, що пропуск річного строку звернення із заявою до страховика (страхової компанії) не зазначений у законодавстві (стаття 12 ЦК України) як підстава для припинення матеріального права, цей строк не може бути розцінений як преклюзивний і такий, що припиняє існуюче право на отримання відшкодування шкоди в розмірі регламентних виплат взагалі.

У випадку, якщо потерпіла особа звернеться до страховика (страхової компанії) за відшкодуванням шкоди з пропуском встановленого річного строку, однак доведе, що нею здійснено розумних заходів для отримання відшкодування за рахунок страховика, та строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, вона має право на відшкодування шкоди в межах страхової суми за рахунок страховика (страхової компанії) винної у спричиненні шкоди особи, у тому числі у судовому порядку.

Такі правові висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17.

При цьому позивачем не надано належних та достатніх доказів, які б свідчили про здійснювались розумні заходи, що спрямовані на відшкодування збитків впродовж року з моменту дорожньо-транспортної пригоди, як і не зафіксовано будь яким належним чином пошкодження, які б дозволили визначити розмір збитків.

Так, згідно вимог п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його або прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

У той же час, положеннями вищевказаної норми визначено, що страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

За змістом статті 30 Закону № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно зі звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Порядок відшкодування завданої позивачу шкоди повинен відбуватися в порядку, визначеному статтею 30 Закону № 1961-IV, і позивач мав передати залишки транспортного засобу відповідачу як особі, яка відповідає за завдану шкоду, чим набути право отримати від останнього відшкодування шкоди в розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП.Позивач просить фактично відшкодувати вартість велосипеду, посилаючись на те, що такий є фізично знищеним, не передавши його залишки.

В процесі розгляду справи на вимогу експерта було подано калькуляцію, за яким вартість відновлювального ремонту велосипеда станом на 01.04.2023 192 450 грн., перевищує його вартість -170 560 грн.

Суд не приймає до уваги вказану калькуляцію, оскільки таку проведено з метою встановлення відновлювального ремонту велосипеда станом на 01.04.2023, фактично через два роки після ДТП, без попереднього фіксування пошкоджень, які зазнав велосипед.

У схемі ДТП, що складена органами поліції зазначено лише про пошкоджену раму та лакофарбового покриття, вподальшому ступінь таких ушкоджень після ДТП належним чином встановлено та зафіксовано не було.

Разом з тим, як вже згадано у висновку експерта неможливо встановити, ні ринкову вартість, ні його відновлювальний ремонт, ні причинний зв`язок пошкоджень з ДТП, які наявні на такому велосипеді.

Так, обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (стаття 1188 ЦК України).

Стаття 1192 ЦК України встановлює, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Поняття збитків визначено статтею 22 ЦК України. Так, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Розмір страхового відшкодування повинен бути визначений саме звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати відповідним положенням законодавства.

Іншими словами, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за N 1074/8395 (з відповідним змінами).

До такого правового висновку прийшов Верховний Суд у постанові № 461/2217/19 від 03.06.2021.

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме : протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі наведеного судом встановлено, так і сторонами у справі не оспорюється : факт дорожньо-транспортної пригоди, вина ОСОБА_1 у вчиненні такої дорожньо-транспортної пригоди. Предметом спору є відшкодування матеріальної шкоди як фізично знищеного велосипеду, однак позивачем не доведено належним чином причинний зв`язок між діями ОСОБА_1 07.04.2021 і ушкодженнями велосипеда, які зафіксовані 01.04.2023 у калькуляції; як і не доведено, що ним (позивачем) здійснювались розумні заходи, що спрямовані на відшкодування збитків впродовж року з моменту дорожньо-транспортної пригоди. Відтак, позов у частині стягнення матеріальних збитків до задоволення не підлягає через недоведеність.

За змістом статей 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди враховано, що внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, відбулося пошкодження велосипеда позивача, що призвело до його душевних страждань.

Пошкодження майна ( велосипеда) позивача, внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_4 , безумовно негативно вплинуло на моральний стан позивача. Таким чином, враховуючи суд, з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд визначив відшкодування моральної шкоди у розмірі 3 000,00 грн.

Враховуючи, що позов задоволено частково з урахуванням норми ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 405 грн. судового збору.

На підставі та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 247, 259, 223, 263, 265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 3 000 ( три тисячі ) гривень моральної шкоди та 405 ( чотириста п`ять ) гривень судового збору.

У задоволенні позовних вимог у іншій частині відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП : НОМЕР_5 , адреса: вул. Івано-Франківської області;

Представник позивача : адвокат Малахов Володимир Олександрович, адреса : вул. Галицька, 41 «А2», м. Івано-Франківськ;

Відповідач 1: Приватне акціонерне товариство « Страхова Група « ТАС», , , адреса: вул. Перемоги,65, м. Київ.

Відповідач 2 : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Представник відповідача 2 : адвокат Крамаренко Катерина Сергіївна, адреса : вул. Софрона Мудрого, 16, м. Івано-Франківськ,

Повне рішення складено 16.10.2023

Суддя

Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.