КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа № 947/9336/20
Провадження № 2-зз/947/132/23
УХВАЛА

12.10.2023 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі заяву представника Одеської міської ради про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 25.05.2020 року по цивільній справі №947/9336/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дишлевої Тетяни Володимирівни, третя особа Одеська міська рада, про скасування рішення про державну реєстрацію права власності, та за позовною заявою Одеської міської ради до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 , приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дишлева Тетяна Володимирівна, Комунальне підприємство «Житлово-комунальний сервіс «Вузівський», про скасування рішення про державну реєстрацію права власності,

ВСТАНОВИВ:

27.09.2023 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла заява представника Одеської міської ради про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 25.05.2020 року по цивільній справі №947/9336/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дишлевої Тетяни Володимирівни, третя особа Одеська міська рада, про скасування рішення про державну реєстрацію права власності, та за позовною заявою Одеської міської ради до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 , приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дишлева Тетяна Володимирівна, Комунальне підприємство «Житлово-комунальний сервіс «Вузівський», про скасування рішення про державну реєстрацію права власності, з посиланням на те, що підстави для заходів забезпечення позову по вказаній справі сплили, а також одночасно перешкоджають виконанню рішення суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа за вказаною заявою була розподілена судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси Калініченко Л.В. від 28.09.2023 року прийнято вказану заяву до провадження та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 12 жовтня 2023 року о 12 годині 30 хвилин.

У судове засідання призначене на 12 жовтня 2023 року сторони по справі не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Також судом приймається, що заявником до заяви на виконання положень ст. 183 ЦПК України були надані докази скерування копії поданої до суду заяви усім учасникам справи, під час перевірки яких встановлено безпосередньо вручення поштової кореспонденції ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Дишлевій Тетяні Володимирівні, що свідчить про повну обізнаність останніх про подання вказаної заяви до суду.

Будь-яких заперечень проти задоволення заяви від учасників справи до суду не надходило, як і не повідомлялось про причини неявки та не здійснено дій для отримання інформації відносно відомого судового провадження.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

За наслідком викладеного, враховуючи визначені ЦПК України строки для розгляду заяв про скасування заходів забезпечення позову, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, судом було ухвалено провести розгляд заяви Одеської міської ради про скасування заходів забезпечення позову по справі в судовому засіданні 12.10.2023 року за відсутності сторін по справі.

Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд вважає заяву підлягаючою задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді перебувала цивільна справа №947/9336/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дишлевої Тетяни Володимирівни, третя особа Одеська міська рада, про скасування рішення про державну реєстрацію права власності, та за позовною заявою Одеської міської ради до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 , приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дишлева Тетяна Володимирівна, Комунальне підприємство «Житлово-комунальний сервіс «Вузівський», про скасування рішення про державну реєстрацію права власності.

Одночасно з первісною позовною заявою, представником позивача ОСОБА_1 було подано до суду заяву про забезпечення позову, яку ухвалою суду від 25.05.2020 року задоволено частково та вжито заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно житловий будинок АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_2 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101. У задоволені решти вимог заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про забезпечення позову залишено без задоволення.

За наслідком розгляду вищевказаної справи, 15.08.2022 року київським районним судом міста Одеси ухвалено рішення суду, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дишлевої Тетяни Володимирівни, третя особа Одеська міська рада, про скасування рішення про державну реєстрацію права власності відмовлено.

Позов Одеської міської ради до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 , приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дишлева Тетяна Володимирівна, Комунальне підприємство «Житлово-комунальний сервіс «Вузівський», про скасування рішення про державну реєстрацію права власності задовольнити.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним №48552390, винесене 06.09.2019 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дишлевою Тетяною Володимирівною, на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на нерухоме майно житловий будинок, загальною площею 55,1 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 , номер запису про право власності 33105988, з закриттям розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно об`єкту нерухомого майна за реєстраційним номером 101.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Одеської міської ради у відшкодування судових витрат зі сплати судового збору 2270 гривень 00 копійок.

Вказане рішення суду сторонами не оскаржувалось та набрало законної сили.

Щодо підстав для скасування заходів забезпечення позову в цій справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Таким чином, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною першою статті 158 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Частинами 7, 8, 9, 10 статті 158 ЦПК України встановлено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

У пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 також роз`яснено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Отже, суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Як вбачається, в рамках цивільної справи №947/9336/20 розглядались два позови: позов ОСОБА_1 про скасування рішення про державну реєстрацію права власності, поданий до суду 23.04.2020 року та позов Одеської міської ради про скасування рішення про державну реєстрацію права власності, поданий до суду 12.08.2021 року.

Зазначені позову були об`єднані в одне провадження на підставі ухвали суду від 23.11.2021 року в рамках справи №947/9336/20.

Заходи забезпечення позову по цивільній справі №947/9336/20 вживались судом за заявою позивача ОСОБА_1 в рамках поданої нею позовної заяви, та вжиті на підставі ухвали суду від 25.05.2020 року, тобто до об`єднання цієї цивільної справи разом зі справою за позовом Одеської міської ради.

Враховуючи вищевказані обставини, приймаючи, що рішенням Київського районного суду міста Одеси від 15.08.2022 року по цивільній справі №947/9336/20, яке набрало законної сили, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі, суд вважає, що необхідність у вказаних заходах забезпечення позову вжитих на підставі ухвали суду від 25.05.2020 року, відпала, тому заходи забезпечення позову у відповідності до ч.9 ст. 158 ЦПК України підлягають скасуванню.

Разом з тим, судом приймається, що рішенням Київського районного суду міста Одеси від 15.08.2022 року по цивільній справі №947/9336/20, яке набрало законної сили, також задоволено позов Одеської міської ради та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним №48552390, винесене 06.09.2019 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дишлевою Тетяною Володимирівною, на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на нерухоме майно житловий будинок, загальною площею 55,1 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 , номер запису про право власності 33105988, з закриттям розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно об`єкту нерухомого майна за реєстраційним номером 101.

У відповідності до ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно є підставою для відмови в державній реєстрації прав.

Отже, вжитий ухвалою суду від 25.05.2020 року захід забезпечення позову за позовом ОСОБА_1 у виді накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_2 , наразі у відповідності до чинних положень законодавства ускладнює виконання рішення Київського районного суду міста Одеси від 15.08.2022 року по цивільній справі №947/9336/20 в частині задоволення позову Одеської міської ради про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним №48552390 щодо реєстрації права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна.

Разом з тим, судом приймається, що рішення Київського районного суду міста Одеси від 15.08.2022 року по цивільній справі №947/9336/20, набрало законної сили та підлягає до обов`язкового виконання.

Згідно з ч.1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Судове рішення (постанова, ухвала) це акт судової влади, що здійснює захист порушених або оскаржених прав громадян і організацій шляхом підтвердження наявності або відсутності правовідносин і розпорядженням відповідних дій в майбутньому.

Обов`язок виконувати судове рішення (постанову) випливає не з рішення (постанови) суду як такого, а із санкцій, передбачених нормами права, що були застосовані судом. Навіть у тих випадках, коли закон передбачає відповідальність за невиконання рішень, ця відповідальність має на меті примусити зобов`язану рішенням суду особу виконати розпорядження норми, що застосував суд.

Одними з властивостей судового рішення, що вступило в законну силу є: можливість примусового виконання судового рішення мимо волі зобов`язаної особи та обов`язковість, яка полягає в тому, що судове рішення, що вступило в законну силу, стає обов`язковим для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян і підлягають виконанню на всій території України. Рішення, що вступило в законну силу, є обов`язковим і підлягає точному виконанню. Усі державні органи, посадові особи й окремі громадяни, зобов`язані сприяти виконанню рішення суду, виконуючи вимоги державного виконавця.

Судове рішення, по суті, є документом органу влади й містить у собі державно-владне, індивідуально-конкретне розпорядження щодо застосування норм права за встановленими у судовому засіданні фактами і правовідносинами. Європейською практикою стабільність судового рішення сприймається як один зі складників принципу правової певності (визначеності). Саме в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Брумареску проти Румунії» зазначено, що принцип правової визначеності вимагає, щоб судове рішення, в якому певне питання одержало остаточне вирішення, не ставилося під сумнів. Крім того, принцип правової визначеності передбачає стабільність правового регулювання, зокрема, учасники правовідносин повинні мати можливість у розумних межах передбачити наслідки своєї поведінки та бути впевненими у незмінності свого статусу, кола прав та обов`язків. До того ж у своїй практиці Суд неодноразово підкреслював потребу в забезпеченні державою умов для реалізації остаточного судового рішення. Право на виконання судового рішення розглядається як складова права на судовий захист.

При вищевикладених підстав, суд не вбачає належних підстав для продовження дії вжитих ухвалою суду від 25.05.2020 року заходів забезпечення позову по цивільній справі №947/9336/20, мета у вжиті яких наразі відпала, та навпаки ускладнюють виконання рішення суду, яке набрало законної сили та підлягає обов`язковому виконанню, у зв`язку з чим заява представника Одеської міської ради про скасування заходів забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 158 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву Одеської міської ради про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 25.05.2020 року по цивільній справі №947/9336/20 - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 25 травня 2020 року по цивільній справі №947/9336/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дишлевої Тетяни Володимирівни, третя особа Одеська міська рада, про скасування рішення про державну реєстрацію права власності, та за позовною заявою Одеської міської ради до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 , приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дишлева Тетяна Володимирівна, Комунальне підприємство «Житлово-комунальний сервіс «Вузівський», про скасування рішення про державну реєстрацію права власності, а саме:

- Скасувати арешт накладений на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_2 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101.

Копію ухвали направити для відома учасникам справи та для виконання до відповідного суб`єкта державної реєстрації прав.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про скасування забезпечення позову або про заміну одного виду забезпечення іншим зупиняє виконання цієї ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 12.10.2023 року.

Головуючий Калініченко Л. В.