Постанова

Іменем України

04 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 362/3049/18

провадження № 61-4314св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - заступник керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі територіальної громади села Іванковичі Обухівського району (в особі Феодосіївської сільської ради),

відповідачі: Феодосіївська сільська рада Обухівського району Київської області (яка є правонаступником Іванковичівської сільської ради), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справикасаційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2022 року в складі судді Марчука О. Л. та постанову Київського апеляційного суду від 02 лютого 2023 року в складі колегії суддів: Поліщук Н. В., Андрієнко А. М., Соколової В. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та судових рішень судів попередніх інстанцій

У червні 2018 року перший заступник прокурора Київської області в інтересах держави в особі територіальної громади села Іванковичі Васильківського району Київської області звернувся до суду з позовом до Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області (яка є правонаступником Іванковичівської сільської ради), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у якому з урахуванням заяв про зміну предмета позову просив витребувати на користь територіальної громади села Іванковичі Обухівського району Київської області з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0, 25 га, кадастровий номер :04:001:0010, земельну ділянку площею 0, 749 га, кадастровий номер :04:001:0011, земельну ділянку площею 0, 25 га, кадастровий номер :04:001:0014, земельну ділянку площею 0, 749 га, кадастровий номер :04:001:0015, які розташовані на території села Іванковичі Обухівського району Київської області, та витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0, 749 га, кадастровий номер :04:001:0013, яка розташована на території села Іванковичі Обухівського району Київської області.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2022 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 02 лютого 2023 року, позовну заяву залишено без розгляду.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що прокурор не підтвердив наявність підстав для представництва інтересів держави в особі компетентного органу в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру».

Заступник керівника Київської обласної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі територіальної громади села Іванковичі Обухівського району в особі Іванковичівської сільської ради Васильківського району Київської області, правонаступником якої є Феодосіївська сільська рада Обухівського району Київської області, визначивши відповідачем у справі Феодосіївську сільську раду Обухівського району Київської області. Таким чином позов пред`явлений державою до неї самої.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У березні 2023 року заступник керівника Київської обласної прокуратури звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просив скасувати ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 лютого 2023 рокуі направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На обґрунтування касаційної скарги зазначав про неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор набуває право на представництво інтересів держави у разі порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. На виконання вищевказаних вимог законодавства прокурор у позові зазначив, що захист порушених інтересів держави покладено на органи прокуратури, у зв'язку з чим перший заступник прокурора Київської області звернувся до суду з позовом саме в інтересах територіальної громади села Іванковичі, а не Іванковичівської сільської ради, оскільки територіальна громада не наділена повноваженнями щодо самостійного звернення з позовом за захистом порушених прав.

Розпорядження Іванковичівською сільською радою Обухівського району Київської області (на сьогодні Феодосіївська сільська рада) комунальним майном не у спосіб, передбачений законодавством, не може вважатися вираженням дійсної волі територіальної громади як власника майна.

З урахуванням наведеного, прокурор, звертаючись до суду з позовом в інтересах територіальної громади, не визначив позивачем Іванковичівську сільську ради Обухівського району Київської області, оскільки цей орган є відповідачем у справі і його незаконне рішення є предметом оскарження.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 05 вересня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Хорольського районного суду Полтавської області.

15 травня 2023 року матеріали справи № 362/3049/18 надійшли до Верховного Суду.

ОСОБА_2 через представника ОСОБА_8 направив відзив на касаційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Позиція Верховного Суду

Згідно з абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У цій справі прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі територіальної громади села Іванковичі Васильківського району до Іванковичівської сільської ради Васильківського району, ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння, обґрунтовуючи його тим, що рішення Іванковичівської сільської ради Васильківського району від 30 вересня 2004 року про передачу у власність ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 земельних ділянок прийнято всупереч вимогами статей 14, 19 Конституції України, статей 20, 55, 57, 83, 122 ЗК України, статей 6, 16, 42 ЛК України, оскільки спірні ділянки відносяться до земель лісогосподарського призначення.

Згідно із пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

У позовній заяві перший заступник прокурора Київської обласної прокуратури зазначив, що спірні земельні ділянки є землями лісогосподарського призначення та належать територіальній громаді села Іванковичі Васильківського району.

Первинним суб`єктом місцевого самоврядування та суб`єктом права комунальної власності є територіальна громада. З огляду на те, що порушення інтересів територіальної громади у цій справі відбулося внаслідок прийняття органом місцевого самоврядування, який є одним із відповідачів, незаконних рішень, прокурор звернувся до суду в інтересах держави, що виражаються в інтересах частини українського народу - членів територіальної громади, яка є власником земельних ділянок.

Порушення інтересів держави полягає також у тому, що внаслідок незаконного розпорядження землею порушується і суспільний інтерес на законний обіг землі як національного багатства, й положення законодавства України щодо обов`язків органів влади та місцевого самоврядування діяти в межах своїх повноважень та у порядку передбаченому законом.

Недотримання такого порядку призводить до свавілля відповідних органів та знищення правового порядку у державі.

Подання позову прокурором за умови допущення порушень з боку органу місцевого самоврядування є єдиним ефективним засобом захисту порушених інтересів держави та відновлення правопорядку.

Отже, у справі, що переглядається, перший заступник прокурора Київської області належним чином обґрунтував підстави для представництва ним інтересів держави в особі територіальної громади села Іванковичі й подав позов із дотриманням вимог статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

У прокурора були повноваження звернутися до суду в інтересах територіальної громади села Іванковичі Обухівського району про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння. Та обставина, що прокурор зазначив орган місцевого самоврядування відповідачем у справі, не є перешкодою для її розгляду. У випадку встановлення судами обставин пред'явлення вимог до неналежного відповідача у задоволенні позову до такої особи слід відмовити за наслідком розгляду спору по суті. Однак це не може перешкодити розгляду по суті позовних вимог про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння, де прокурор діяв в інтересах територіальної громади, з володіння якої вибули спірні земельні ділянки, і такі вимоги можуть забезпечити ефективний захист інтересів територіальної громади у випадку бездіяльності сільської ради щодо належного захисту інтересів територіальної громади.

Схожого за змістом висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 липня 2023 року в справі № 912/2797/21 (провадження № 12- 32гс22).

Проте суди на наведене уваги не звернули і дійшли передчасного висновку про залишення позовної заяви прокурора без розгляду у зв`язку з тим, що останній не обґрунтував та не довів підстави представництва.

Колегія суддів також враховує, що вказана справа перебувала в провадженні суду першої інстанції до постановлення ухвали про залишення позову без розгляду з червня 2018 року, тобто більше чотирьох років.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Частиною шостою статті 411 ЦПК України встановлено, що підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

З огляду на вищевикладене Верховний Суд дійшов висновку про задоволення касаційної скарги, скасування ухвали суду першої інстанцій та постанови суду апеляційної інстанції й направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури задовольнити.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 лютого 2023 скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

СуддіА. Ю. Зайцев Є. В. Коротенко В. М. Коротун

М. Ю. Тітов