СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/9043/22
пр. № 2-др/759/158/23
18 жовтня 2023 року м. Київ
Святошинський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Твердохліб Ю.О.
за участю секретаря судових засідань Вінцковської О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідачів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Верховинна, 41", ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Верховинна, 41", ОСОБА_1 про визнання недійсними окремих частин правочину та зобов`язання вчинити дії щодо повернення грошових коштів,
У серпні 2022 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСББ "Верховинна, 41", ОСОБА_1 про визнання недійсними окремих частин правочину та зобов`язання вчинити дії щодо повернення грошових коштів.
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 25.09.2023 року вищеказаний позов залишено без задоволення.

02.10.2023 року представник відповідачів ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, оскільки представником відповідачів у відзиві на позовну заяву та усним клопотанням вказувався орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу - 20 000,00 грн. Відповідачем було виконано умови договору та додаткової угоди та сплачено адвокату 19 500,00 грн правничої допомоги згідно платіжної інструкції від 29.09.2023 року.

09.10.2023 року до суду від ОСОБА_3 надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, у якій просить залишти без розгляду заяву подану адвокатом Вербицьким В.В., через очевидні зловживання процесуальними правами ОСББ "Верховинна, 41", у випадку відмови залишити заяву без розгляду зменшити розмір витрат на правничу допомогу.

Згідно ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

В судове засідання сторони не викликались (ч. 4 ст. 270 ЦПК України).

Перевіривши матеріали справи та заяви, оцінивши надані докази суд вважає можливим ухвалити додаткове рішення щодо судових витрат.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Відповідно до частин першої, третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19) та у постанові Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 17 березня 2020 року у справі № 520/8309/18.

Вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ де судові дебати відсутні. Така практика запроваджена у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, зокрема у постанові від 16 квітня 2019 року у справі № 817/1889/17.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачам ОСББ "Верховинна, 41", ОСОБА_1 була надана професійна правнича допомога адвокатом Вербицьким В.В. на підставі договору про надання правової допомоги № 28/11-22 про надання правничої допомоги від 28.11.2022 року та ОСББ "Верховинна, 41" сплачено на рахунок АО "Вербицький та Партнери" 19 500,00 грн оплата правничої допомоги.

Частинами п?ятою, шостою статті 137 ЦПК України визначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

До суду від ОСОБА_3 надійшло клопотання щодо зменшення витрат на правову допомогу.

У постанові Верховного Суду від 13.02.2019 р. у справі №756/2114/17. «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Ті самі критерії застосовує CCIIJI. присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу у заявленому представником відповідачів розмірі є завищеними, неспівмірними з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи, що суперечить принципу розподілу судових витрат.

Враховуючи заперечення ОСОБА_3 щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в якому останній просив відмовити у стягненні таких витрат, а у разі їх стягнення - зменшити їх розмір, взявши до уваги складність справи, обсяг наданої адвокатом Вербицьким В.В. професійної правничої допомоги, оцінивши подані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат, з огляду на реальність судових витрат та їх дійсну необхідність, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 19 500,00 грн є завищеними, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, і не є співмірним, обґрунтованим і пропорційним об`єму здійсненої роботи та наданої послуги, складності справи, а тому суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру їх відшкодування до 4 000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 259, 260-261, 268, 270, 354, 452 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідачів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Верховинна, 41", ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Верховинна, 41" понесені судові витрати на правову допомогу у розмірі - 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Верховинна, 41", , адреса: 03115, м.Київ, вул.Верховинна, 41.

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Текст додаткового рішення складено 18.10.2023 року.

Суддя Ю.О. Твердохліб