Справа № 201/7381/20
Провадження № 4-с/201/66/2023
УХВАЛА

Іменем України

27 вересня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Наумової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 (заінтересовані особи Акціонерне товариство «Універсал банк», приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцев Ігоря В`ячеславович) про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, зобов`язання приватного виконавця закінчити виконавче провадження, скасувати обмежувальні заходи, повернути стягнуті грошові кошти за виконавчим провадженням,

ВСТАНОВИВ:

16.08.2023 ОСОБА_1 в особі представника адвоката Короті Р.О. (діє на підставі ордеру від 11.08.2023 а.с. 4) звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева І.В., у якій просив скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження, зобов`язати приватного виконавця закінчити виконавче провадження, скасувати обмежувальні заходи, повернути стягнуті грошові кошти за виконавчим провадженням.

Ухвалою судді від 16.08.2023 скаргу прийнято до розгляду, відмовлено у задавнені вимог про зупинення виконавчого провадження, запропоновано приватному виконавцю надати матеріали виконавчого провадження (а.с. 19).

В обґрунтування скарги заявник послався на те, що рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровськ від 02.04.2021 у справі № 201/7381/20 стягнуто заборгованість з ОСОБА_1 на користь AT «Універсал Банк» за договором про надання банківських послуг «Monobank» у розмірі 13577, 37 грн.

У період з травня по липень 2021 року на виконання рішення суду та в рахунок виконання зобов`язання ним здійсненні банківські перекази на платіжну картку «Monobank» в загальній сумі 13577, 37 грн., що підтверджено квитанціями. Рішення виконане повністю, тому зобов`язання є припиненим. Проте приватний виконавець Щигарцев І.В. здійснює повторне виконання рішення суду.

25.07.2023 виконавцем відкрите виконавче провадження, про яку заявник дізнався під час ознайомлення із матеріалами.01.08.2023 заявник звернувся до приватного виконавця із заявою про закінчення виконавчого провадження, але виконавче провадження не було закінчене. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, а всі стягнуті грошових кошти мають бути повернуті.

На підставі викладеного, просив скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева І.В. від 25.07.2023 про відкриття виконавчого провадження №72353066, зобов`язати приватного виконавця Щигарцева І.В. закінчити виконавче провадження №72353066, скасувати всі обмежувальні заходи, застосовані відносно ОСОБА_1 , повернути всі стягнені грошові кошти за виконавчим провадженням №72353066.

Від приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева І.В. 15.09.2023 на ел.пошту , а 26.09.2023 на пошту суду надійшли письмові заперечення на скаргу (а.с. 24 135) у яких приватний виконавець не погодився із доводами скарги. Зазначив, що дійсно у нього на виконанні перебуває виконавче провадження № 72353066 з примусового виконання виконавчого листа у справі № 201/7381/20 виданого 23.07.2021 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення ОСОБА_1 на користь AT «Універсал Банк» заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 04.12.2017 у розмірі 13 577,37 грн.

25.07.2023 відкрите виконавче провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа.

Того ж дня виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця в сумі 1 357,73 грн. та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на суму 467,40 грн.

26.07.2023 до AT КБ «Приватбанк» та AT «Таскомбанк» направлені платіжні інструкції про примусове стягнення грошових коштів з рахунків боржника. На виконання платіжних інструкцій на депозитний рахунок приватного виконавсь 27.07.2023 надійшли кошти в загальному розмірі 6 408,82 грн.

27.07.2023 виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на всі кошти боржника, в межах суми стягнення за виконавчим документом, з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження.

В подальшому, 28.07.2023 виконавцем повторно направлено платіжні інструкції на списання грошових коштів з арештованих рахунків боржника в AT КБ «Приватбанк», AT «Сенс Банк» та AT «Таскомбанк».

01.08.2023 до офісу виконавця прибув Малиновський В.О., ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження, надав заяву про закінчення виконавчого провадження на підставі сплати всієї суми заборгованості ще у 2021 році. До заяви боржник надав вісім копій квитанцій (роздруковані з Приват24). Призначенням платежу на наданих квитанціях був «переказ з карти на карту».

У зв`язку з тим, що ідентифікувати такі платежі як сплату заборгованості на виконання рішення суду виконавець не має можливості, а обов`язок повідомляти виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, належить сторонам виконавчого провадження передбачений ч. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», того ж дня, виконавцем направлено вимогу на адрес AT «Універсал Банк» з проханням підтвердити чи спростувати зазначену боржником інформацію. До вимоги додано заяву ОСОБА_1 разом з копіями платіжних інструкцій.

17.08.2023 до виконавця надійшла відповідь на вимогу від AT «Універсал Банк», відповідно до якої залишок заборгованості станом на дату пред`явлення виконавчого документа до виконання становив 13 557,37 грн.

Того ж дня, виконавцем надано відповідь на заяву ОСОБА_1 про відмову у задоволенні заяви.

Виконавець не може перевірити отримання AT «Універсал Банк» цих коштів і спрямування їх на виконання рішення суду, у зв`язку з чим було зроблено вимогу стягувачу. Проте стягувач зазначену боржником інформацію не підтвердив, тому підстави для закінчення виконавчого провадження відсутні.

Ураховуючи викладене просив відмовити у задоволенні скарги.

27.09.2023 ОСОБА_1 надав заяву, у якій просив скаргу розглянути без його участі, вимоги скарги підтримав (а.с. 175).

Представник стягувача AT «Універсал Банк» в судове засідання не з`явився, про дату, місце і час розгляду справи повідомлявся належними чином (а.с. 21 23).

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши пояснення учасників виконавчого провадження, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно із ч. 1, 2, 4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема, виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання. Також виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

З матеріалів скарги установлено, що рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровськ від 02.04.2021 у справі № 201/7381/20 стягнуто з ОСОБА_1 на користь AT «Універсал Банк» за договором про надання банківських послуг «Monobank» у розмірі 13577, 37 грн.

З матеріалів виконавчого провадження видно, що 25.07.2023 представник AT «Універсал Банк» звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева І.В. із заявою про примусове виконання рішення суду, надавши виконавчий лист.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева І.В. від 25.07.2023 відкрите виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа.

Відповідно до ч. 4. ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю; 11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку; 12) відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди.

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

Отже, закон містить чіткий вичерпний перелік випадків, коли виконавець відмовляє у прийнятті виконавчого документа, про що виносить відповідну постанову.

На момент прийняття виконавцем рішення про відкриття виконавчого провадження, наведені обставини не існували. Інформацію про те, що заявник, як на його думку, погасив заборгованість перед банком, отримана виконавцем вже після відкриття провадження.

Обов`язок виконавця відкрити виконавче провадження при находжені заяви стягувача передбачений ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа).

А тому відсутні підстави для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки постанова прийнята у відповідності до закону.

Заявник також просить зобов`язати приватного виконавця Щигарцева І.В. закінчити виконавче провадження і скасувати всі обмежувальні заходи, повернути всі стягнені грошові кошти за виконавчим провадженням.

Як видно із наданих приватним виконавцем матеріалів виконавчого провадження , 26.07.2023 до AT КБ «Приватбанк» та AT «Таскомбанк» приватним виконавцем направлені платіжні інструкції про примусове стягнення грошових коштів з рахунків боржника, на їх виконання на депозитний рахунок приватного виконавсь 27.07.2023 надійшли кошти в загальному розмірі 6 408,82 грн.

27.07.2023 виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника.

28.07.2023 виконавцем повторно направлено платіжні інструкції на списання грошових коштів з арештованих рахунків боржника в AT КБ «Приватбанк», AT «Сенс Банк» та AT «Таскомбанк».

01.08.2023 ОСОБА_1 звернувся із заявою про закінчення виконавчого провадження, оскільки у період з травня 2001 року він сплатив 13577,37 грн., про що надав вісім копій квитанцій, роздрукованих з додатку «Приват24» із призначенням платежу «переказ з карти … на карту …» (а.с. 117 125).

01.02.2023 за № 01-19/5026 на адрес AT «Універсал Банк» приватним виконавцем направлена вимога з проханням підтвердити чи спростувати погашення заборгованості, до якої додані квитанції (а.с. 126).

17.08.2023 AT «Універсал Банк» надана відповідь про те, що залишок заборгованості станом на 25.07.2023 становить 7681,89 грн.

17.08.2023 приватним виконавцем надано відповідь на заяву ОСОБА_1 про відмову у задоволенні заяви.

Відповідно до п.п. 1 3, 13 розділу VII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.04.2012р. за № 489/20802, стягнуті з боржника грошові суми підлягають зарахуванню на рахунки для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам, відкриті Міністерством юстиції України, міжрегіональними управліннями Міністерства юстиції України, відділами державної виконавчої служби в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, а також рахунки, у тому числі в іноземній валюті, в державних банках, приватними виконавцями - в державних банках, у тому числі рахунки в іноземній валюті (далі - депозитний рахунок).

Операції з грошовими коштами на рахунках, визначених пунктом 1 цього розділу, здійснюються тільки в безготівковій формі. Не допускаються видача та переказ стягнутих виконавцем сум стягувачам без зарахування на депозитний рахунок.

Органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем щодо депозитного рахунку заводиться книга обліку депозитних сум (додаток 4), щодо рахунку авансових внесків - книга обліку авансових внесків (додаток 5).

Розподіл стягнутих з боржника грошових сум здійснюється в порядку, визначеному статтею 45 Закону.

Отже, Інструкція передбачає певний порядок дії приватного виконавця щодо їх розподілу у разі надходження коштів на депозитний рахунок.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Разом із тим, ч. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Та обставина, що заявник перерахував грошові кошти у добровільному порядку, тобто поза межами виконавчого провадження, а не на депозит приватного виконавця, не зумовлює для приватного виконавця неправомірну бездіяльність, оскільки кошти не були зараховані на депозитний рахунок виконавця, останній діяв у спосіб та у межах, передбачений Законом та Інструкцією.

Перед прийняттям постанови про закінчення виконавчого провадження державний виконавець зобов`язаний встановити факт виконання відповідного рішення боржником, зокрема, шляхом отримання від боржника доказів його виконання.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 914/3703/15, від 16 січня 2021 року у справі № 910/4071/17.

Виконавець перевірив факт виконання рішення суду, надіславши запит стягувачу.

Стягувачем підтверджено у порядку ч. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» про часткове самостійне виконання рішення боржником, але не в повному обсязі. Тому відсутні підстави для закінчення виконавчого поводження відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», та, як наслідок, скасування всіх обмежувальних заходів.

Вимоги заявника про повернення всіх стягнутих коштів за виконавчим провадженням не конкретизована (яких саме коштів) і не узгоджується з вимогами закону. Підстави повернення цих коштів навіть не вказані у скарзі.

Статтею 451 ЦПК України визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника), а якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно із п. 18 Постанови пленуму ВССУ від 07.02.2014р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Судом не встановлено, що оскаржуване рішення, бездіяльність є неправомірними, тому відмовляє в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 260, 353, 447, 450, 451, 452 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 (заінтересовані особи Акціонерне товариство «Універсал банк», приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцев Ігоря В`ячеславович) про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, зобов`язання приватного виконавця закінчити виконавче провадження, скасувати обмежувальні заходи, повернути стягнуті грошові кошти за виконавчим провадженням відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текси ухвали складений 02 жовтня 2023 року.

Суддя О.С. Наумова