Постанова

Іменем України

18 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 161/8287/22

провадження № 61-8457св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Зайцева А. Ю., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивачі: заступник керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, Національної академії аграрних наук України,

відповідач - ОСОБА_1 ,

третя особа ? Державне підприємство «Перемога» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України,

розглянув у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 грудня 2022 року у складі судді Філюк Т. М. та постанову Волинського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року у складі колегії суддів: Данилюк В. А., Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2022 року заступник керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Волинській області), Національної академії аграрних наук України (далі - НААН України), звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Державне підприємство «Перемога» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України (далі - ДП «Перемога»), про витребування земельної ділянки.

Позов мотивований тим, що рішенням Луцької районної ради народних депутатів від 22 березня 1994 року № 16/10 «Про видачу державних актів на право постійного користування землею підприємствами та організаціями» вирішено видати державні акти на право постійного користування землею, в тому числі, насінницькому радгоспу «Перемога» площею 2019,5 га для ведення сільськогосподарського виробництва на території Баківцівської сільської ради. На підставі вказаного рішення 25 березня 1994 року Дослідному господарству «Перемога» Луцького району с. Баківці (далі - ДГ «Перемога») видано державний акт на право постійного користування землею серії ВЛ № 11 на площу 2019,55 га. Президія Української академії аграрних наук 26 квітня 2001 року надала згоду на вилучення 30 га землі із землекористування ДГ «Перемога» з метою розширення присадибних ділянок працівникам дослідного господарства. На підставі протоколу № 16 від 28 листопада 2002 року засідання президії Української академії аграрних наук надавалась згода на вилучення 100 га землі із землекористування зазначеного дослідного господарства для передачі Баківцівській сільській раді з метою надання земельних ділянок працівникам і пенсіонерам господарства. 20 травня 2004 року президія Української академії аграрних наук надала згоду на вилучення із землекористування ДП «Перемога» земельної ділянки площею 100 га і передачу її Баківцівській сільській раді Луцького району Волинської області з метою надання земельних ділянок працівникам і пенсіонерам господарства. Згідно з постановою від 24 липня 2013 року президія НААН України надала згоду на вилучення із землекористування ДП «ДГ «Перемога» в порядку визначеному законодавством, земельної ділянки площею 2,0 га і передачу її Баківцівській сільській раді Луцького району Волинської області для розміщення кладовища.

Таким чином, у постійному користуванні ДП «ДГ «Перемога» на сьогодні перебуває земельна ділянка державної форми власності для ведення сільськогосподарського виробництва площею 1787,55 га = (2019,55 - 30,0 га -100,0 га - 100,0 га - 2,0 га).

В ході опрацювання проекту землеустрою щодо встановлення та зміни меж населених пунктів Баківці та Озеряни Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області, затвердженого рішенням Волинської обласної ради від 22 березня 2006 року № 26/21 встановлено, що збільшення меж зазначених населених пунктів відбулось саме за рахунок земель ДП «Перемога», вилучених на підставі рішень президії. Однак, порівняльним аналізом зазначеного проекту землеустрою щодо встановлення та зміни меж населених пунктів Баківці та Озеряни Баківцівської сільської ради та даних Публічної кадастрової карти встановлено накладання земель приватної власності на землі державного підприємства.

Відповідно до рішення Баківцівської сільської ради від 21 липня 2020 року № 33/8 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства в с. Баківці» зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0948 за гр. ОСОБА_1 . Приймаючи зазначене рішення Баківцівська сільська рада фактично вилучила з постійного користування ДП «Перемога» спірну земельну ділянку. Спірна земельна ділянка не відноситься до земель комунальної власності, Баківцівська сільська рада, не маючи жодних повноважень на вилучення та розпорядження земельними ділянками державної форми власності, які перебували в користуванні ДП «Перемога», в порушення норм законодавства прийняла зазначене рішення.

Просив суд витребувати у власність держави в особі ГУ Держгеокадастру у Волинській області та НААН України з незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер :01:001:0948.

Короткий зміст рішень суду першої та апеляційної інстанцій

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 грудня 2022 року, залишеним без змін постановою Волинського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року, позов задоволено. Витребувано у власність держави в особі ГУ Держгеокадастру у Волинській області з незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер :01:001:0948.

Рішення суду першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, мотивоване тим, що приймаючи рішення від 21 липня 2020 року № 33/8 Баківцівська сільська рада фактично вилучила з постійного користування ДП «ДГ «Перемога» спірну земельну ділянку. Органом місцевого самоврядування не враховано, що згідно з частино другою статті 117 ЗК України до земель державної власності, які не можуть передаватися у комунальну власність віднесено земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні державних підприємств. Листом від 20 січня 2022 Національна академія аграрних наук України також повідомила про те, що згоди на вилучення із постійного землекористування державного підприємства земель не надавала, а отже їй не могло бути відомо про незаконне розпорядження сільською радою землями державної власності. ГУ Держгеокадастру у Волинській області є розпорядником земель сільськогосподарського призначення, в тому числі і щодо вилучення земельних ділянок вказаної категорії. Тому позовні вимоги про витребування на користь держави в особі ГУ Держгеокадастру у Волинській області з незаконного володіння ОСОБА_1 земельної ділянки підлягають до задоволення.

Суд апеляційної інстанції також зазначив, що ОСОБА_1 було достовірно відомо, що в провадженні Луцького міськрайонного суду перебуває зазначена цивільна справа, оскільки копія ухвали суду від 20 липня 2022 року про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду на 31 серпня 2022 року з копією позовної заяви та додатками до неї було направлено відповідачу. В подальшому судові засідання неодноразово відкладалися через неявку відповідача ОСОБА_1 . Крім того, в судове засідання, яке було призначене на 10 листопада 2022 року, про що наявне повідомлення про вручення поштового рекомендованого відправлення особисто ОСОБА_1 , відповідач в черговий раз не з`явився. Натомість його представник адвокат Василюк І. М. 10 листопада 2022 року подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи та надання йому можливості ознайомитися з матеріалами справи. Клопотання було задоволено та розгляд справи відкладено на 12 грудня 2022 року, про що повідомлено представника відповідача ОСОБА_2 шляхом направлення смс - сповіщення на номер телефону, який був зазначений представником в заяві про ознайомлення з матеріалами справи. Таким чином суд першої інстанції вважав належним чином повідомленою сторону відповідача про час і місце судового засідання.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не отримував повідомлення, у зв`язку з чим повідомлення повернулося за закінченням терміну зберігання. Разом з тим в судове засідання його представник адвокат Василюк І. М. з`явився, який заявив, що дізнався про судове засідання на сайті «Судова влада», що в черговий раз підтверджує можливість сторони отримувати інформацію про розгляд справи.

Аргументи учасників справи

У червні 2023 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що в рішенні Луцької районної ради народних депутатів від 22 березня 1994 року № 16/10 та виданому на його підставі державному акті від 25 березня 1994 року йдеться про два різні суб`єкти господарювання: Насінницький радгосп «Перемога» та Дослідне господарство «Перемога». Будь- які докази чи правове обґрунтування розбіжностей між тим, кому вирішено видати державний акт прокурором не зазначається та матеріали справи не містять. Вказаним рішенням районної ради державний акт ДГ «Перемога» не видавався. В наданих прокурором документах відсутній правовий зв`язок між радгоспом та ДГ «Перемога», зокрема зобов`язань із правонаступництва. Докази того, що спірні земельні ділянки зареєстрованої за відповідачем, знаходились в розпорядженні установ УААН в матеріалах справи відсутні. При цьому, до матеріалів справи прокурором не надано рішення Луцької районної Ради народних депутатів від 22 березня 1994 року № 16/10. Тому оскаржені рішення містять посилання на докази, які є недопустимими, а також відсутні в матеріалах справи.

Оскільки наданий до справи державний акт на право постійного користування землею серії ВЛ № 11 на площу 2 019,55 га містить ознаки підроблення (як і Книга реєстрації державних актів на право постійного користування землею підприємств, організацій і установ), стороною відповідача заявлено клопотання про витребування письмового доказу в оригіналі. У задоволенні зазначеного клопотання сторони відповідача апеляційним судом необґрунтовано відмовлено з огляду на позицію прокурора про відсутність оригіналу вказаного доказу.

Не відповідає дійсності твердження суду першої інстанції про належне повідомлення судом сторону відповідача про судове засідання, яке призначалося на 12 грудня 2022 року, за наслідками якого судом і ухвалено оскаржене заочне рішення. Про судове засідання 12 грудня 2022 року відповідач не інформувався, відповідні докази з цього приводу матеріали справи не містять. Апеляційним судом проігноровано, що смс-сповіщення на номер телефону представника відповідача не може вважатися належним доказом інформування учасника судового процесу, який би давав суду підстави для розгляду справи в заочному провадженні. При цьому в матеріалах справи наявна сформована заява від імені представника відповідача щодо оповіщення шляхом надіслання смс-повідомлення, однак така заява представником відповідача не підписувалася та суду не подавалася. Тому це повідомлення є належним лише у разі подання учасником справи заяви про таке інформування. Вказане твердження відповідає правовим позиціям, які сформовані Верховним Судом (наприклад, постанови Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 201/6092/17, від 20 червня 2019 року у справі № 127/2871/16-ц, від 15 квітня 2021 року у справі № 655/94/18).

У липні 2023 року до Верховного Суду надійшов відзив ГУ Держгеокадастру у Волинській області, в якому просило суд касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення без змін.

Відзив мотивований тим, що у разі реорганізації установи, зміни її організаційно-правової форми чи назви, підстави для припинення права користування земельною ділянкою не виникають. У ДП ДГ «Перемога» наявна технічна документація по видачі державного акту на право постійного користування спірною земельною ділянкою від 1994 року. Факт належності вказаної земельної ділянки до земель, якими користувалось державне підприємство підтверджується належними доказами. Згідно проекту землеустрою щодо встановлення та зміни меж населених пунктів Баківці та Озеряни Луцького району спірна земельна ділянка розташована у межах земель, якими користувалося ДП «ДГ «Перемога». Тому Баківська сільська рада не могла бути власником спірної земельної ділянки та в свою чергу розпоряджатись нею.

У липні 2023 року до Верховного Суду надійшов відзив прокурора відділу Волинської обласної прокуратури, в якому просив суд закрити касаційне провадження у справі.

Відзив мотивований тим, що справи Верховного Суду, на висновки яких посилається представник відповідача, не є подібними до спірних правовідносин, а стосуються спорів щодо стягнення коштів. Питання законності видачі державного акту, перебування земельної ділянки площею 2019,5 га в користуванні ДП «ДГ «Перемога», назви підприємства тощо неодноразово були предметом розгляду судами різних інстанцій, на яких, в тому числі, був присутній представник відповідача адвокат І. Василюк, зокрема у справі №161/17671/16-ц. Також законність зазначено державного акту була предметом розгляду справи № 903/704/20, в тому числі Верховним Судом. Зокрема, суди у зазначених справах, приймаючи рішення на користь держави, зробили висновок, що ДП «ДГ «Перемога» є правонаступником в частині майна, майнових зобов`язань радгоспу «Перемога». Також зазначили, що втрата оригіналу державного акта на право постійного користування землею не позбавляє права постійного користування землею підприємству, якому було видано такий акт.

У липні 2023 року до Верховного Суду надійшли пояснення представника відповідача Василюка І. М. на відзив на касаційну скаргу ГУ Держгеокадастру у Волинській області, в якому він зазначає, що викладені доводи відзиву ГУ Держгеокадастру у Волинській області не спростовують аргументів касаційної скарги.

Межі та підстави касаційного перегляду, рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 29 червня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі, у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення дії постанови Волинського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року відмовлено.

В ухвалі зазначено, що підставами касаційного оскарження вказаних судових рішень відповідач зазначає неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, порушення норм процесуального права, вказує, що суди в оскаржуваних судових рішеннях застосували норму права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 369/15995/18, від 15 червня 2022 року у справі № 234/4524/15-ц, що суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи та встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункти 1 та 4 частини другої статті 389 ЦПК України, пункти 3 та 4 частини першої статті 411 ЦПК України).

Ухвалою Верховного Суду від 14 липня 2023 року У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення виконання заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 грудня 2022 року та постанови Волинського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 11 вересня 2023 року справу призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

Ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом (частина перша статті 8 ЦПК України).

Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи (частина друга статті 211 ЦПК України).

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо повістку надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення. Суд викликає або повідомляє свідка, експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, зокрема у справах про видачу обмежувального припису - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику (частина шоста, восьма, дев`ята статті 128 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції).

Згідно з частиною тринадцятою статті 128 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції) за наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має офіційної електронної адреси, та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Згідно з пунктом 2 Порядку надсилання учасникам судового процесу (кримінального провадження) текстів судових повісток у вигляді SMS-повідомлень, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 01 червня 2013 року № 73 (який був чинним на час розгляду справи судом першої інстанції), текст судової повістки може бути надісланий судом Учаснику SMS-повідомленням лише після подання ним до суду заявки про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення. Така заявка оформляється безпосередньо в суді або шляхом роздруковування та заповнення Учасником форми, яка розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою (пункт 3 частини третьої статті 376 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини вказує, що «принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником» (MALA v. UKRAINE, № 4436/07, § 48, ЄСПЛ, від 03 липня 2014 року).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Обов`язок суду повідомити учасників справи про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє є реалізацією однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства - відкритості судового процесу. Невиконання (неналежне виконання) судом цього обов`язку призводить до порушення не лише права учасника справи бути повідомленим про місце, дату і час судового засідання, але й основних засад (принципів) цивільного судочинства. Розгляд справи в суді першої інстанції за відсутності учасника справи, якого не було повідомлено про місце, дату і час судового засідання, є обов`язковою та безумовною підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення судом апеляційної інстанції, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою. Правильним по суті рішення є в тому випадку, коли воно відповідає вимогам законності й обґрунтованості, оскільки порушення останніх має наслідком зміну або скасування оскарженого судового рішення. Оскаржене судове рішення належить залишати без змін за наявності незначних порушень закону, які вже були усунені при розгляді справи, або ж таких, які можуть бути виправлені судом апеляційної інстанції. Правило про те, що «не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань» стосується випадків, коли такі недоліки не призводять до порушення основних засад (принципів) цивільного судочинства (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року по справі № 522/18010/18 (провадження № 61-13667сво21)).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 березня 2019 року в справі № 201/6092/17 (провадження № 61-48215св18) вказано, що «у матеріалах справи міститься довідка про доставку SMS (а. с. 114), згідно якої ОСОБА_5 було доставлено SMS-повідомлення про судове засідання, призначене на 25 липня 2018 року на 12 год 25 хв. Проте ця довідка не може вважатися доказом належного повідомлення про дату, час і місце судового засідання, оскільки згідно пункту 2 Порядку надсилання учасникам судового процесу (кримінального провадження) текстів судових повісток у вигляді SMS-повідомлень, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 01 червня 2013 року № 73, текст судової повістки може бути надісланий судом Учаснику SMS-повідомленням лише після подання ним до суду заявки про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення. Така заявка оформляється безпосередньо в суді або шляхом роздруковування та заповнення Учасником форми, яка розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України. У матеріалах справи відсутня заява ОСОБА_5 про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення. За таких обставин не можна вважати, що апеляційний суд належним чином повідомив ОСОБА_5 про дату, час і місце судового засідання».

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 липня 2023 року у справі № 495/6258/20 (провадження № 61-3992св23) вказано, що:

«можливість повідомлення учасника справи, зокрема, за допомогою засобів мобільного зв`язку передбачена у частинах дев`ятій, тринадцятій статті 128 ЦПК України.

Відповідно суд може повідомляти учасника справи про розгляд справи з використанням засобів мобільного зв`язку шляхом надіслання текстових повідомлень виключно за наявності відповідної письмової заяви такого учасника справи. Проте, у справі, що переглядається, у суду апеляційної інстанції не було умов, передбачених частинами дев`ятою, тринадцятою статті 128 ЦПК України, для застосування такого способу сповіщення ОСОБА_2 про апеляційний розгляд, адже ЦПК України не передбачає термінової необхідності у розгляді цієї справи та в матеріалах справи немає відповідної заяви про виклик відповідача до суду за допомогою засобів мобільного зв`язку.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 666/6309/13-ц (провадження № 61-1121св22), від 10 листопада 2022 року у справі № 440/222/19 (провадження № 61-8993св22) та від 31 січня 2023 року у справі № 693/812/21 (провадження № 61-11611св22). Підсумовуючи, Верховний Суд констатує, що доказів належного повідомлення ОСОБА_2 та/або його представника про дату, час і місце судового засідання у матеріалах справи немає».

Аналіз матеріалів справи свідчить, що:

ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 липня 2022 року відкрито провадження у справі і призначено підготовче судове засідання на 31 серпня 2022 рок, яке відкладено на 04 жовтня 2022 року (а. с. 84, 98);

копію зазначеної ухвали з копією позовної заяви з додатками направлено відповідачу за місцем проживання по АДРЕСА_1 15 вересня 2022 року та отримане 17 вересня 2022 року. (а. с. 131);

04 жовтня 2022 року підготовче засідання проведено та закінчено за відсутності учасників справи, призначено справу до судового розгляду на 10 листопада 2022 року (а. с. 122);

судову повістку про виклик на 10 листопада 2022 року вручено ОСОБА_1 28 жовтня 2022 року (а. с. 128);

10 листопада 2022 року представник відповідача ОСОБА_2 подав клопотання про представництво інтересів відповідача на підставі договору про надання правової допомоги № 43 від 10 листопада 2022 року, просив відкласти підготовче засідання на інший час задля забезпечення можливості ознайомитися з матеріалами справи та сформування позиції по справі разом, на підтвердження повноважень надав ордером на надання правничої допомоги ОСОБА_1 від 10 листопада 2022 року (а. с. 132);

10 листопада 2022 року судове засідання відкладено на 12 грудня 2022 року у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (а. с. 134);

судову повістку про виклик на 12 грудня 2022 року направлено представнику відповідача ОСОБА_2 SMS-повідомленням 10 листопада 2022 року (а. с. 136 зворот);

матеріали справи не містять заяви ОСОБА_1 або його представника про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення;

ОСОБА_1 судова повістка про виклик на 12 грудня 2022 року не направлялась;

згідно протоколу судового засідання ОСОБА_1 або його представник не брали участі у розгляді справи в судовому засіданні 12 грудня 2022 року, в якому суд ухвалив оскаржене рішення (а. с. 141);

в апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 посилався на порушення судом першої інстанції норм цивільного процесуального права, зокрема, неповідомлення його про судові засідання у справі та про неналежність повідомлення його представника шляхом SMS (а. с. 172-178).

За таких обставин апеляційний суд не врахував, що за відсутності заяви учасника справи про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення, таке повідомленням не є доказом належного інформування відповідача про дату, час і місце судового засідання. Тому висновок апеляційного суду про належне повідомлення судом першої інстанції відповідача про час і місце судового засідання є необґрунтованим. Залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки доводам відповідача про необізнаність щодо призначення розгляду справи на 12 грудня 2022 року та не звернув увагу на те, що пунктом 3 частини третьої статті 376 ЦПК України такі обставини визначені як обов`язкова підстава для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Оскільки встановлено підстави для скасування постанови апеляційного суду, то суд касаційної інстанції інші підстави відкриття касаційного провадження не аналізує.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 400 ЦПК України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Доводи касаційної скарги, з урахуванням меж касаційного перегляду, а також необхідності врахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 липня 2023 року у справі № 495/6258/20 (провадження № 61-3992св23), дають підстави для висновку про те, що постанова апеляційного суду ухвалена без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним колегія суддів Верховного Суду вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, постанову апеляційного суду скасувати і передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 402, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Волинського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року скасувати.

Справу № 161/8287/22 передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова Волинського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

А. Ю. Зайцев

Є. В. Краснощоков