КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 359/5187/21 Головуючий у І інстанції Семенюта О.Ю.
Провадження №22-ц/824/6769/2023 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 жовтня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Писаної Т.А.,

за участі секретаря Спис Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Кузьменка Максима Андрійовича на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 січня 2023 року у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за постачання природного газу, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року позивач, ТОВ «Київоблгаз Збут», звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що між ним та ОСОБА_1 був укладений публічний договір № про постачання природного газу.

Відповідно до умов договору ТОВ «Київоблгаз Збут» зобов`язалося постачати ОСОБА_1 природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а останній зобов`язався своєчасно оплачувати вартість природного газу у розмірі, строки та у порядку, що визначені договором.

Проте, в порушення умов вказаного договору ОСОБА_1 не здійснює сплату за спожитий природний газ. Внаслідок чого у нього виникла заборгованість за період з 1 січня 2019 року по 28 лютого 2021 року у розмірі 34 043 грн. 60 коп. Від добровільного погашення заборгованості ОСОБА_1 ухиляється. Тому ТОВ «Київоблгаз Збут» просив примусово стягнути з відповідача заборгованість за послуги з постачання природного газу у розмірі 34 043 грн. 60 коп. Окрім того, у зв`язку з несвоєчасним здійсненням оплати за природний газ за період з 26.02.2019 по 29.03.2021 товариством боржнику нараховані 3% річних 1660,36 грн, інфляційні втрати 2706,40 грн та пеня за період з 26.02.2019 по 18.03.2020 в розмірі 743,37 грн, які також позивач просить стягнути з ОСОБА_1 .

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 січня 2023 року позов товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за постачання природного газу задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» заборгованість за послуги з постачання природного газу за період з 1 січня 2019 року по 28 лютого 2021 року у розмірі 34043 гривні 60 копійок; 3 % річних у розмірі 1660 гривень 36 копійок, інфляційні втрати в розмірі 2706 гривень 40 копійок, пеню в розмірі 743 гривні 37 копійок.Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» судовий збір у розмірі 2270,00 гривень.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Кузьменко М.А. звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду в повному обсязі, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову, стягнувши з позивача на користь відповідача понесені останнім витрати на оплату судового збору за подання апеляційної скарги та витрати на професійну правничу допомогу у Київському апеляційному суді.

Зокрема, в доводах апеляційної скарги зазначає, що ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не дав належної оцінки доказам та необґрунтовано зазначив про не доведення відповідачем факту не подання заяви-приєднання на постачання природного газу. Апелянт вказує, що заяву про приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем від 15.01.2019 року відповідач не підписував.

Необґрунтованими на думку апелянта є висновки суду про доведення позивачем обставин, що ОСОБА_2 є побутовим споживачем, якому присвоєно персональний код ідентифікації споживача як суб`єкта ринку природного газу. Вказує, що відповідач не є споживачем, не оплачував споживання природного газу, що може бути підтверджено доказами, щодо витребування яких відповідачем було заявлено клопотання суду першої інстанції, однак це клопотання було судом проігноровано.

Зазначив, що в матеріалах справи міститься копія Акту про відключення об`єкту (газових приладів) від 28.08.2021, виданого АТ «Київоблгаз», де зазначено, що у домоволодінні відповідача проведено відключення газових приладів. Причина: витік газу на вводі до РТГ, що обґрунтовує зазначені позивачем об`єми споживання. Однак, вказані кубічні метри газу не були використані відповідачем, а були втрачені внаслідок конструктивної несправності (вочевидь, мікротріщини) на з`єднанні труби та регулятора тиску газу, який технологічно розміщено послідовно за лічильником обліку газу.

Відзив на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому положеннями статті 360 ЦПК України, до суду апеляційної інстанції не надійшов.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч. 3 статті 360 ЦПК України).

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Тиран О.В. підтримав апеляційну скаргу, посилаючись на викладені у ній доводи, просив задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Позивач - ТОВ «Київоблгаз Збут» свого представника для участі у судовому засіданні не направив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Керуючись положеннями ч. 2 статті 372 ЦПК України, апеляційний суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача, який належним чином повідомлений про судове засідання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача по справі, пояснення представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із невиконання відповідачем умов типового договору щодо оплати послуг постачальника згідно з умовами договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню в судовому порядку.

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками погоджується, оскільки вони відповідають встановленим по справі обставинам, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані відповідачем.

Так, судом першої інстанції встановлено, що позивач по справі ТОВ «Київблгаз Збут» являється постачальником природного газу в розумінні п.27 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу», оскільки рішенням ліцензіата від 21 квітня 2017 року №527 йому видано ліцензію на здійснення діяльності на ринку природного газу - постачання природного газу. Дія ліцензії на час ухвалення рішення судом є чинною. Позивач, являючись постачальником природного газу, на підставі виданої йому ліцензії, здійснює діяльність із постачання природного газу, зокрема побутовим споживачам.

ОСОБА_1 є власником житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Ця обставина підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №148601531 від 07.12.2018 (а.с12).

15 січня 2019 року споживач ОСОБА_1 подав заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам (а.с.10) у будинок АДРЕСА_1 .

Споживачу був присвоєний персональний код ідентифікації споживача як суб`єкта ринку природного газу або його точки комерційного обліку (ЕІС-код - Energy Identification Code) - 56ХМ18В95913006О, а отже ОСОБА_1 являється побутовим споживачем у розумінні п.23 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу» за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з заявою про укладення договору відповідач подав позивачу копію паспорта (а.с.114-115), витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №148601531 від 07.12.2018 (а.с.116-117), копію витягу з рішення Вишеньківської сільської ради №118 від 22 листопада 2018 року (а.с.118) про присвоєння поштової адреси житловому будинку по АДРЕСА_1 .

На підставі наявних в матеріалах справи відомостей Оператора ГРМ про змінювані показники приладу обліку природного газу, який встановлений у домоволодінні відповідача (а.с.9) судом також встановлено, що ОСОБА_1 споживав природний газ у період з січня 2019 року по січень 2020 року в обсязі 4568,36 куб. м, який поставляється позивачем.

З урахуванням комерційних цін на природний газ, який поставляв позивач (а.с.4), загальна вартість спожитого відповідачем природного газу становить 34121 гривень 43 копійки.

Розмір заборгованості, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 , з урахуванням здійсненої ним часткової оплати послуг в розмірі 77 гривень 83 копійки, становить 34043 гривні 60 копійок (34121,43 - 77,83).

Спірні правовідносини сторін регулюються ЦК України, а також спеціальними нормами, передбаченими Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу» (далі - Закон), Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженимпостановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494(далі - Кодекс), Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2496, а також умовами Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2500.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про житлово-комунальні послуги», цей Закон регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг.

У ст.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зазначено, що предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів (п.1 ч.1 ст.7 цього Закону).

Згідно з п.1 ч.2 ст.8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором (ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Нормами Закону України «Про ринок природного газу» (п.39 ст.1 Закону), а також положеннями затверджених відповідно до цього Закону Кодексу газорозподільних систем та Правил постачання природного газу урегульовано, зокрема, відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи (Оператори ГРМ/ГТС) - суб`єктів ринку природного газу.

Споживач - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини (п.37 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу»).

Побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність (п.23 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу»).

Оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників) (п.17 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу»).

Оператор газотранспортної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників) (п.19 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу»).

Постачальник природного газу (далі - постачальник) - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу (п. 27 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу»).

Постачання природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів (п.28 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу»).

Відповідно до абзацу 1 ч.1 ст.12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Згідно з ч.2 ст.12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.

У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом (ч.3 ст.13 Закону України «Про ринок природного газу»).

Відповідно до п.2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2496 (далі - Правила), постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Особливості здійснення постачання природного газу побутовому споживачу постачальником «останньої надії» визначені розділом VI цих Правил.

За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за згодою постачальника відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500 (далі - Типовий договір), що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Відповідно до п.4 розділу ІІ Правил постачання природного газу для укладення договору постачання природного газу споживач має надати постачальнику такі документи:

- заяву про укладення договору, в якій зазначити свій персональний ЕІС-код та очікувані об`єми (обсяги) споживання природного газу на період дії договору;

- належним чином завірену копію документа, яким визначено право власності чи користування на об`єкт споживача;

- копії документів на право укладання договору, які посвідчують статус юридичної особи чи фізичної особи - підприємця та уповноваженої особи на підписання договору, та копію документа про взяття на облік у контролюючих органах;

- довідку (акт звірки розрахунків) про відсутність простроченої заборгованості споживача за поставлений газ перед діючим постачальником за поставлений природний газ, підписану діючим постачальником (за його наявності).

Згідно з пунктами 20, 21 цих Правил за однією поштовою адресою укладається один договір постачання природного газу.

Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за вільними цінами, крім ціни постачальника із спеціальними обов`язками, яка встановлюється відповідно до законодавства.

Розрахунки за послуги з газопостачання можуть проводитися на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний періоди (п.23 розділу ІІІ Правил постачання природного газу).

Визначені за умовами цієї глави Правил та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником.

Розрахунковим періодом за договором постачання природного газу побутовим споживачам є календарний місяць (п. 24 розділу ІІІ Правил постачання природного газу).

Обов`язок споживача своєчасно сплачувати вартість природного газу передбачений п. 2.1. Типового договору.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань є неустойка (штраф, пеня) (ст.546 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За правилами ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач зазначав, що він не являється споживачем послуг газопостачання, оскільки він не подавав заяви про приєднання до договору від 15.01.2019 року, підпис наявний на заяві йому не належить. Однак, в обґрунтування таких доводів відповідач не надав належних та допустимих доказів.

Відповідач також заперечував здійснення ним оплати та наявності переплати станом на січень 2019 року, однак правильність розрахунку суми боргу, який надав позивач, не спростував. Матеріали справи не дають підстав для обґрунтованих сумнівів у правильності обліку Оператором ГРМ розподіленого відповідачу природного газу.

Інформація про те, що в установах АТ «Ощадбанк» та АБ «Кліринговий дім» відсутні дані щодо оплати відповідачем коштів в сумі 77,83 грн за спожитий газ на рахунок Київоблгаз Збут, яка витребувана апеляційним судом за клопотанням представника відповідача, не спростовує факту наявності заборгованості по оплаті за спожитий газ у вказаному позивачем розмірі.

Відповідач не заперечував проти твердження позивача, що він фактично не вносив плату за спожитий ним природний газ у період з січня 2019 року по дату ухвалення рішення, доказів виконання ним цього зобов`язання суду не надав.

Отже, судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_1 допустив невиконання зобов`язання і має прострочену заборгованість перед позивачем у розмірі 34043 гривні 60 копійок, які підлягають стягненню з нього у примусовому порядку.

Посилання відповідача на те, що позивачем вказані кубічні метри газу не були використані відповідачем, а були втрачені внаслідок конструктивної несправності (вочевидь, мікротріщини) на з`єднанні труби та регулятора тиску газу, також не підтверджені належними та допустимими доказами.

Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має правозалишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частин першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 січня 2023 року - без змін, оскільки підстав для скасування судового рішення немає.

Оскільки Київський апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 січня 2023 рокубез змін, розподіл судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК України судом апеляційної інстанції не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кузьменка Максима Андрійовича залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 січня 2023 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 16 жовтня 2023 року.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Писана Т.А.