Справа № 671/1451/22
Провадження № 2/604/286/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сидорак Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання Ілик Г.М.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, ) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ), про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -

ВСТАНОВИВ:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Ткаченко М.М. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №00-3383528 від 21 травня 2021 року в розмірі 18630,40 грн, кредитним договором №17981-05/2021 від 28 травня 2021 року в розмірі 18750,00 грн, та кредитним договором №8698471 від 20 червня 2021 року в розмірі 36250,00 грн, загальною сумою 73630,40 грн, та судових витрат у розмірі 2481,00 грн, посилаючись на те, що у добровільному порядку погасити борг відповідач відмовляється, чим порушує майнові права позивача.

Ухвалою суду від 23 грудня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі.

У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги він підтримує в повному обсязі.

Відповідач, в судове засідання не прибула, хоча була належним чином повідомленою про час та місце судового розгляду, подала відзив на позов, в якому зазначила, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази отримання нею грошових коштів та їх сум. Вважає, що матеріали справи не містять доказів зміни умов договору в частині строку надання кредиту, а тому право нараховувати відсотки за користування кредитом припинилося у ТОВ «ФК «Інвеструм»» зі спливом строку дії договору 16.06.2021 року, ТОВ «Качай гроші» - 05.06.2021 року, ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» - 04.07.2021 року. Покликаючись на норми ст.ст. 516-519, 625, 631, 1048, 1049, 1054 ЦК України, в позові просила відмовити.

Представник відповідача - адвокат Гарієвський В.М. подав заяву з проханням справу слухати без їх участі, просить врахувати при розгляді справи безпідставність нарахування відсотків, про що зазначено у відзиві.

Представник позивача подала відповідь на відзив, в якій зазначила, що при укладенні договору про надання фінансового кредиту, відповідачем власноруч було зазначено рахунок позичальника, на який було перераховано кредитні кошти, а доказів того, що грошові кошти не були зараховані на вказаний у договорі рахунок відповідач не надала, так само як і не додано доказів, що цей рахунок не належить відповідачу. Щодо нарахування відсотків зазначила, що згідно з умовами кожного з укладених кредитних договорів, позичальник зобов`язувався повернути грошові кошти, сплатити проценти за користування коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договорами, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договорів на таких умовах, шляхом їх підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Тому просила позов задоволити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доводам та запереченням сторін в сукупності з наданими письмовими доказами, оцінивши докази у справі, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 21 травня 2021 року між ТОВ «Качай гроші» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №00-3383528 на суму 8000,00 грн. 27 вересня 2021 року між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27092021, відповідно до якого ТОВ «Качай гроші» передає, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Качай гроші» права вимоги до боржників згідно реєстру. Як вбачається з витягу з реєстру боржників №1 до Договору факторингу №27092021 від 27 вересня 2021 року, ОСОБА_1 має заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» загальною сумою 18630,40 грн, з яких 8000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 10630,40 грн - сума заборгованості за звичайними відсотками. Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права вимоги до ОСОБА_1 в сумі 18630,40 грн, з яких 8000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 10630,40 грн - сума заборгованості за звичайними відсотками.

Крім того, 28 травня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №17981-05/2021 на суму 5000,00 грн. 18 січня 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №1812022, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» передає, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» права вимоги до боржників згідно реєстру. Згідно витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №18012022 від 18 січня 2022 року ОСОБА_1 має заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» загальною сумою 18750,00 грн, з яких 5000,00 грн сума заборгованості за основною сумою та 13750,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Так, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги д о ОСОБА_1 в сумі 18750,00 грн, з яких 5000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 13750, 00 грн - сума заборгованості за звичайними відсотками.

Також, 20 червня 2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №/698471 на суму 10000,00 грн. 21 грудня 2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №24122021, згідно якого ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» передає, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» права вимоги до боржників згідно реєстру. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №24122021 від 24 грудня 2021 року ОСОБА_1 має заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» загальною сумою 36250,00 грн, з яких 10000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 26250,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Так, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 36250,00 грн, з яких 10000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 26250,00 грн - сума заборгованості за звичайними відсотками.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За приписом ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Разом з тим, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис».

Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

Статтею 6 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).

Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.

Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.

Матеріали справи свідчать про те, що заявки, які є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), були підписані відповідачем двома способами, а саме: одноразовими ідентифікаторами (W 36019, R22028), надісланими смс-повідомленням на номер телефону відповідачки - НОМЕР_2 .

Відповідач не заперечувала, що вказаний засіб зв`язку, а саме - номер телефону НОМЕР_2 належить їй, або що на час укладення спірних договорів вона втратила вказані засоби зв`язку, що може бути підтверджено відповідними засобами доказування. Більш того, саме цей номер телефону відповідач вказала у відзиві на позов як засіб зв`язку.

Отже, матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що відповідачем були укладені кредитні договори від 21 травня 2021 року №00-3383528, від 28 травня 2021 року №17981-05/2021, від 20 червня 2021 року №8698471 в електронній формі, умови яких позикодавцями були виконані. Відповідач у передбачений договорами строк заборгованість не повернула.

Суд звертає увагу, що вказані договори підписані електронними підписами, використання яких не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету.

У свою чергу, доказів того, що її персональні дані (копія паспорта громадянина України, картка фізичної особи-платника податків, реквізити банківської картки на яку первісними кредиторами здійснювалося перерахування позичених грошових коштів, номер телефону) були використані товариствами для укладення кредитних договорів від її імені, відповідачем до суду не надані. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно неї шахрайських дій відповідач не зверталася, як і не оскаржувала правомірність укладених договорів.

Також, враховуючи умови надання кредитних коштів, суд зазначає, що саме боржник має доступ до свого рахунку, зазначеного в договорах, і вона мала можливість представити суду виписку з свого рахунку в підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора на виконання укладених договорів.

Перерахування коштів у розмірі 8000,00 грн за кредитним договором №00-3383528 від 21 травня 2021 року підтверджується повідомленням ТОВ «Фінансова компанія «Сан-Райз Фінанс», відповідно до якого 5/21/2021 через ТОВ «Фінансова компанія «Сан-Райз Фінанс» було проведене успішне перерахування коштів на сайті https:kachay.com.ua на суму 8000,00 грн на картку НОМЕР_3 , опис платежу ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Перерахування коштів у розмірі 5000,00 грн за кредитним договором №17981-05/2021 від 28 травня 2021 року підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» від 28.06.2023 року за Вих. №2007/06, відповідно до якої на сайті торговця (ZECREDIT.COM.UA) через платіжний сервіс Platon була проведена успішна транзакція 32221-79343-73853 від 28.05.2021 року на суму 5000,00 грн на картку НОМЕР_3 .

Перерахування коштів у розмірі 10000,00 грн за кредитним договором №8698471 20 червня 2021 року підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» від 27.06.2023 року за Вих. №1989/06, відповідно до якої на сайті торговця (EUROGROSHI.COM.UA) через платіжний сервіс Platon була проведена успішна транзакція 32416-73009-86633 від 20.06.2021 року на суму 10000,00 грн на картку НОМЕР_3 .

Отже, наявні у матеріалах справи докази підтверджують перерахування відповідачу коштів за кредитними договорами від 21 травня 2021 року №00-3383528, від 28 травня 2021 року №17981-05/2021, від 20 червня 2021 року №8698471.

Крім того, оскільки предметом судового розгляду є спір про стягнення із відповідача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитними договорами, а договори факторингу відповідачем не оспорювалися, в даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину вищезазначених договорів у цій справі (ст. 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості виконання договору (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну особу від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до наданих позивачем розрахунків за кредитним договором №00-3383528 від 21 травня 2021 року, розмір процентів за період 21.05.2021 року по 22.09.2021 року, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи з суми поточної заборгованості у розмірі 8000 грн, становить 10630,40 грн. Як вбачається з умов договору, він був пролонгований автоматично (пункти 1.3, 1.8).

Як вбачається з наданих позивачем розрахунків за кредитним договором №17981-05/2021 від 28 травня 2021 року, розмір процентів за період з 28.05.2021 року по 17.01.2022 року, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи з суми поточної заборгованості у розмірі 5000 грн, становить 13750,00 грн.

Крім того, як вбачається з наданих позивачем розрахунків за кредитним договором №8698471 від 20 червня 2021 року, розмір процентів за період з 20.06.2021 року по 23.12.2021 року, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи з суми поточної заборгованості у розмірі 10000 грн, становить 26250,00 грн.

Разом з тим, з такими розрахунками суд не погоджується з огляду на наступне.

Так, в пунктах 4.3 договору про надання фінансового кредиту №17981-05/2021 від 28 травня 2021 року та договору про надання кредиту№8698471 від 20 червня 2021 року передбачено, що у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, передбачений договором, то проценти нараховуються за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення договору.

Тобто, граничним днем нарахування відсотків за договором від 28 травня 2021 року є 26.08.2021 року, а розмір процентів за період з 28.05.2021 року по 26.08.2021 року, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, становить 11375,00 грн.

Судом встановлено, що останнім днем нарахування відсотків за договором від 20 червня 2021 року є 18 вересня 2021 року, а розмір процентів за період з 20.06.2021 року по 18.09.2021 року, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, становить 22750,00 грн.

Станом на момент подання позовної заяви, відповідачем жодних дій щодо погашення боргу здійснено не було.

Відповідач не представила суду жодних належних і допустимих доказів в підтвердження відсутності заборгованості чи доказів в підтвердження того, що ОСОБА_1 не отримувала кредитних коштів чи такі договори нею не підписувалися.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає доведеним зі сторони позивача факт отримання відповідачем: 21 травня 2021 року кредиту на суму 8000,00 грн та наявності заборгованості за нараховані проценти за користування кредитом в розмірі 10630,40 грн; 28 травня 2021 року кредитний на суму 5000,00 грн та наявності заборгованості за нараховані проценти за користування кредитом в розмірі 11375,00 грн; 20 червня 2021 року на суму 10000,00 грн та наявності заборгованості за нараховані проценти за користування кредитом в розмірі 22750,00 грн, що утворилися у зв`язку з неналежним виконанням умов договору про надання фінансового кредиту.

Таким чином, позов слід задовольнити частково і стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» загальну суму заборгованості у розмірі 67755,40 грн.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2283,04 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 223, 263, 265 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитними договорами - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, ) заборгованість: за кредитним договором №00-3383528 від 21 травня 2021 року в розмірі 18630 (вісімнадцять тисяч шістсот тридцять) гривень 40 (сорок) копійок, кредитним договором №17981-05/2021 від 28 травня 2021 року в розмірі 16375,00 (шістнадцять тисяч триста сімдесят п`ять) гривень, та кредитним договором №8698471 від 20 червня 2021 року в розмірі 32750,00 (тридцять дві тисячі сімсот п`ятдесят) гривень, загальною сумою 67755 (шістдесят сім тисяч сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 40 (сорок) копійок.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» витрати по сплаті судового збору в сумі 2283 (дві тисячі двісті вісімдесят три) гривні 04 (чотири) копійки.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сидорак Г.Б.