Справа №491/874/23
Ананьївський районний суд Одеської області
СУДОВИЙ НАКАЗ
25 вересня 2023 року м. Ананьїв
До Ананьївського районного суду Одеської області звернулося із заявою Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію.
Заява заявника обґрунтована наступним.
Між ТОВ «ООЕК» та побутовим споживачем ОСОБА_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , укладений Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.
Згідно умов договору ТОВ «ООЕК» постачало електричну енергію на об`єкт споживача, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
У зв`язку з реформою у сфері енергетики, всі діючі станом на 31.12.2018 р. побутові споживачі постачальника за регульованим тарифом (в Одеській області - це АТ «Одесаобленерго») автоматично, без додаткової згоди самих споживачів, почали отримувати послуги постачання електричної енергії від нового постачальника електричної енергії (в Одеській області це ТОВ «ООЕК»), на умовах раніше укладених договорів. Такий порядок прямо врегульований п. 13 Перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії», п.2 та п.4 Постанови № 312 від 14.03.2018 р. про затвердження «Правил роздрібного ринку електричної енергії» (скорочено - ПРРЕЕ).
Як зазначає заявник, що Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов цього договору, що розміщений на офіційному сайті постачальника універсальних послуг, а також в засобах масової інформації, і не потребує двостороннього підписання паперової форми договору.
Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії, про що прямо передбачено абз.5 п.13 розділу Закону України «Про ринок електричної енергії».
Таким чином, між ТОВ «ООЕК» та побутовим споживачем ОСОБА_1 укладений Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (на об`єкт, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на умовах раніше укладеного договору з АТ «ДТЕК Одеські електромережі» як з постачальником за регульованим тарифом шляхом вчинення споживачем дій, що засвідчують її бажання укласти договір, а саме за фактом споживання електроенергії та частковою оплатою спожитої електричної енергії.
Для проведення розрахунків ТОВ «ООЕК» на ім`я вказаного побутового споживача відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Пунктом 4.12 ПРРЕЕ передбачено, що споживач зобов`язаний протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка сплатити за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію, але не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.
В порушення своїх обов`язків побутовий споживач не здійснює оплату за електроенергію, що була поставлена ТОВ «ООЕК», своєчасно та в повному обсязі, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість перед ТОВ «ООЕК», у сумі 9699,24 грн. за спожиту електричну енергію.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.
Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що заява заявника про видачу судового наказу підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Частиною 1 статті 167 ЦПК України визначено, що суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження, а якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, - протягом п`яти днів з дня отримання судом у порядку, передбаченому частинами п`ятою, шостою статті 165 цього Кодексу, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.
Судом встановлено, що між ВАТ «Одесаобленерго» в особі начальника Ананьївського РЕМ Григорашенко В.Г. та боржником було укладено 04 жовтня 2012 року Договір про користування електричною енергією з побутовим споживачем. В вказаному договорі міститься відомості про боржника та його підпис.
22 жовтня 2018 року між боржником та ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» підписано заяву-приєднання до умов договору про постання електричної енергії у зв`язку з припиненням здійснення діяльності постачальника за регульованим тарифом: АТ «Одесаобленерго».
Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
В Договорі про користування електричною енергією з побутовим споживачем містяться зокрема відомості про: - предмет договору; - права та обов`язки споживача; - умови та порядок оплати; - відповідальність сторін; - інші умови; - дія обставин непереборної сили; - термін дії договору.
У відповідності до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
В підтвердження того, що боржник має перед заявником заборгованість у сумі 9699,24 грн. за спожиту електричну енергію, заявником додано до заяви: завірену копію балансу абонента ОСОБА_1 особовий рахунок № НОМЕР_1 ; розрахунок суми заборгованості за спожиту електроенергію.
Згідно ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Пунктом 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У відповідності до ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно ст.903 ЦК України:
1. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
2. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.160 ЦПК України:
1. Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
2. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
3. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.
У відповідності до ч.1 п.3 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.
На підставі викладеного є всі підстави для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" та видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 9699,24 грн..
Згідно п.6 ч.1 ст.168 ЦПК України, сума судових витрат сплачених заявником підлягає стягненню на його користь з боржника.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.160, 161, 167, 168, 169, 170, 172 ЦПК України, суд
НАКАЗУЮ:
Відповідно до ч.3 ст.167 ЦПК України, судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому цим розділом.
У відповідності із пунктом 7 частини 1 статті 168 ЦПК України суд повідомляє боржника про те, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядав обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Відповідно до ч.1 та ч.4 ст.169 ЦПК України, після видачі судового наказу, не пізніше наступного дня, надіслати його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого судового наказу в Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові на його офіційну електронну адресу або рекомендованим листом із повідомленням про вручення, чи цінним листом з описом вкладеного, якщо офіційної електронної адреси боржник не має, одночасно надіславши йому копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами. Днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до статті 272 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Відповідно до ч.1 ст.172 ЦПК України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Протягом п`яти днів з дня набрання судовим наказом законної сили надіслати його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого судового наказу в Єдиному державному реєстрі судових рішень та Єдиному державному реєстрі виконавчих документів, стягувачу на його офіційну електронну адресу або рекомендованим чи цінним листом у разі відсутності офіційної електронної адреси, що передбачено ч.2 ст.172 ЦПК України.
Строк пред`явлення судового наказу три роки з моменту набрання ним чинності.
Судовий наказ в частині стягнення судового збору може бути пред`явлено до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання законної сили.
Суддя:Надєр Л.М.
Судовий наказ набрав законної сили «____»________________ 20___ року
Строк пред`явлення до виконання до «____»________________20___ року
Судовий наказ виданий (надісланий) стягувачу «___»_______________20___року
Суддя:Надєр Л.М.