Провадження №2/523/325/23
У Х В А Л А

"25" жовтня 2023 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря - Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі заяву позивача ОСОБА_1 про додаткові обгрунтування і пояснення позовних вимог на захист порушених відповідачем законних прав і інтересів,

УСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до АТ «Одеський припортовий завод» про зобов`язання відповідача виконати дії страхувальника відносно неї та негайно подати до Пенсійного фонду України індивідуальні відомості про застраховану особу по формі ОК-№5 із зазначенням даних про середній заробіток для нарахування пенсії, страхового стажу, страхових внесків за період з 01 березня 2022 року по день прийняття судового рішення, а також про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі середнього заробітку з 01 березня 2022 року по день прийняття судового рішення, що станом на 20 грудня 2022 року складає 17380 грн.

26.12.2022 р. постановлено ухвалу про прийняття позову до розгляду, відкриття провадження та призначено судове засідання. Визначено порядок розгляду справи в порядку спрощеного провадження.

30.01.2023 року позивачка подала заяву з такими ж вимогами і доповнила їх вимогою про стягнення моральної шкоди.

02.02.2023 року від відповідача надійшов відзив на позов.

29.05.2023 року позивач подала заяву в якій заявляє про ще одну вимогу, а саме, зобовязати відповідача нарахувати заробітну плату у розмірі середнього заробітку за повний березень місяць 2022 року та за період з 01.04.2022 року по день вжиття роботодавцем відповідних заходів по організації трудових відносин в умовах воєнного стану, у разі невжиття таких заходів по організації трудових відносин в умовах воєнного стану по день прийняття судового рішення.

13.06.2023 року судом розпочато розгляд справи по суті та надано учасниками справи пояснення по суті заявлених вимог (а.с.243).

12.09.2023 року до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про додаткові обгрунтування і пояснення позовних вимог на захист порушених відповідачем законних прав і інтересів.

В судовому засіданні представник позивача вказував на те, що вони наполягають на розгляді заявлених вимог.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подана позивачкою заява не підлягає прийняттю.

Як видно із змісту заяви про додаткові обгрунтування і пояснення позовних вимог на захист порушених відповідачем законних прав і інтересів, яку подано до суду 12.09.2023 року, позивачка просить суд разом з раніше заявленими вимогами постановити рішення яким визнати також незаконними та скасувати прийняті відносно неї накази :

від 01.03.2022 року №83 «Про простій працівників АТ «ОПЗ» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та запровадженням воєнного стану згідно з Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та від 31.03.2022 року №106 «Про призупинення дій трудового договору з працівниками АТ «ОПЗ» . Також доповнює по вказаним вимогам обгрунтування щодо визнання вказаних наказів незаконними та їх скасування.

Нормами ч.1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільних процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Отже, реалізація права особи на судовий захист здійснюється в порядку, встановлено процесуальним законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина перша та друга статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами.

Пунктом 2 частини другої, частиною третьою статті 49 ЦПК України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, яке складається з двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить ухвалити судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує його вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц).

Предмет позову кореспондується зі способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 ЦК України, а тому зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного способу захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Зміна предмета позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

У свою чергу, підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

При поданні заяви про збільшення позовних вимог, зміну предмета або підстав позову, позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

Позивач може змінити або підставу, або предмет позову. Одночасна зміна підстав і предмета позову не допускається. Зміна підстав або предмета позову здійснюється шляхом подання суду відповідної письмової заяви. Зміна підстав або предмета позову можлива лише до початку розгляду судом справи по суті, тобто до того моменту, коли суд почне проголошувати позовну заяву. Ця норма спрямована на усунення зловживання процесуальним правом на зміну підстав або предмета позову. Заява, подана після початку розгляду справи по суті, залишається без розгляду і повертається позивачеві.

Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 23 листопада 2022 року у справі № 352/1331/20, від 25 травня 2022 року у справі № 753/1908/15-ц.

Якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою відповідно до ЦПК України.

Судом встановлено, що позивачка в своїй заяві про додаткові обгрунтування і пояснення позовних вимог на захист порушених відповідачем законних прав і інтересів ставить нові вимоги і відповідні для них підстави, які раніше не були заявлені. Дана заява подана під час розгляду справи по суті .

Оскільки справа розглядається в порядку спрощеного провадження, то на реалізацію прав визначених ст.49 ЦПК України вона мала до першого судового засідання.

Отже, суд дійшов висновку, що подана заява не може бути прийнята до розгляду. Керуючись ст.ст.49,189 260,261 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у прийнятті до розгляду заяви про додаткові обгрунтування і пояснення позовних вимог на захист порушених відповідачем законних прав і інтересів.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання.

Ухвала окремо від рішення суду не підлягає оскарженню, зауваження на неї можуть бути викладені в апеляційній скарзі на рішення суду.

Ухвала складена та підписана 25.10.2023 р.

Суддя