КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кулікова С.В.
№ 22-ц/824/9101/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 753/31511/23

04 жовтня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Олійника В.І.

- Сушко Л.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 23 березня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Лужецької О.Р., у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

У січні 2023 року ТОВ«Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 02 липня 2020 рокуміж ТОВ «Файна Готівка» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту №421710, відповідно до умов якого ТОВ «Файна Готівка» надало відповідачу кредит.

04 вересня 2020 року між ТОВ «Файна Готівка» та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» було укладено договір відступлення права вимоги №20200904-1, відповідно до умов якого, ТОВ «Файна Готівка» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» права грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.

29 грудня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги №20211229, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.

Відповідно до Реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між позичальником та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набув право вимоги до відповідача в сумі 44 144,34 грн., з яких:

- 20 189,34 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 23 955,00 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками.

Посилаючись на те, що відповідач зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав та має заборгованість, позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 23 березня 2023 року позов ТОВ«Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено.

Стягнутоіз ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість в розмірі 44 144,34грн., з яких: основна сума боргу - 20 189,34грн.; заборгованість за щомісячними відсотками - 23 955,00грн.

Стягнутоіз ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 2 684,00 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати, посилаючись на те, що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позивач не є кредитором за спірними кредитними зобов`язаннями оскільки він не надав жодної додаткової угоди договору факторингу, в якій би було зазначено відповідача як особу право вимоги якої передано, а також де були б зазначені реквізити кредитного договору, право вимоги по якому передано. Окрім іншого вказує, що позивачем не доведено факту виконання кредитором пункту кредитного договору, від якого залежить обов`язок виконання зобов`язання відповідачем, а саме до суд не надано доказів зарахування коштів.

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» подало відзив на апеляційну скаргу, у якому просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дарницького районного суду міста Києва від 23 березня 2023 року - без змін. Відзив мотивований тим, що судом першої інстанції повно з?ясовано обставини, що мають значення для справи, його висновки відповідають обставинам справи, а під час прийняття судом рішення, не допущено порушень норм матеріального та процесуального права.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Порядок розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено статтею 368 ЦПК України, частина перша якої встановлює, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Ураховуючи те, що справа в силу своїх властивостей є малозначною, розгляд справи Київським апеляційним судом здійснюється в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лишеу виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла таких висновків.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що у зв?язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов?язань за кредитним договором, утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню на користь ТОВ «ФК «Європейська Агенція з повернення боргів».

Судом встановлено, що 02липня 2020 рокуміж ТОВ «Файна Готівка» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту №421710, за загальними положеннями якого сторони підтверджують, що правовою основою для його укладання є заява-анкета на видачу кредиту, надана кредитодавцем та підписана позичальником (копія вказаного договору та копія заяви-анкети міститься в матеріалах справи). У зазначеному договорі, а також у заяві-анкеті міститься власноручний підпис відповідача, у зв`язку із чим суд прийшов до висновку про обізнаність останнього щодо умов вищевказаного договору.

Предметом Договору, є грошові кошти (кредит) в сумі 30 450 грн., які надані кредитодавцем позичальнику на споживчі потреби та які останній зобов`язується повернути зі сплатою процентів кредитодавцю. Сума кредиту надається у безготівковій формі шляхом її перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку в сумі 29 000 грн. на картку позичальника. За надання кредиту, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 1 450 грн. Кредит надається на умовах терміновості, повернення та платності. Кредит повертається позичальником шляхом періодичних сплат в залежності від обраної програми надання кредиту в національній валюті. Така сплата платежу зазначається в графіку платежів. Загальна сума всіх платежів з урахуванням процентів становить 74 907 грн. Загальна вартість кредиту (в грошовому виразі) становить 74 907 грн., а реальна річна процентна ставка по кредиту становить 146 % (розділ I, пп. 1.1., 1.2., 1.3., 1.4., 1.5., 1.6. договору).

Перебіг строку кредиту розпочинається з моменту (дати) підписання даного договору і перерахуванням коштів кредитодавцем за реквізитами, які вказані в п. 1.2. даного договору. За користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю 0,40 % в день від суми кредиту. Нарахування вказаних процентів за користування кредитом здійснюється з дати зарахування грошових коштів позичальнику за вказаними ним реквізитами в межах строку надання кредиту, за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році. До періоду розрахунків процентів не включається день надання кредиту та включається день повернення кредиту, що вказана у графіку платежів. Позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту та проценти нараховані за користування кредитом частинами у сумі та строки визначені в графіку платежів (розділ II, пп. 2.1., 2.2., 2.3., 2.4., 2.5. договору).

У випадку прострочення погашення кредиту, а саме несплати суми чергового платежу згідно графіка, на наступний календарний день після несплати, кредитодавець починає нараховувати позичальнику штраф за кожен день прострочення, що становить 0,80 % від суми кредиту, яка зазначена в п. 1.1. договору. Розмір штрафу розраховується як сума процентів, зазначених в п. 2.2. договору та збільшена на 0,5 %. Штрафні санкції за несвоєчасне повернення грошових коштів за договором розраховується з дня виникнення прострочення і до дня повного погашення простроченої заборгованості за тілом та/або процентами. Граничний розмір сукупної суми штрафних санкцій не може перевищувати 50 % від суми кредиту, отриманого позичальником (розділ IV договору).

04 вересня 2020 року між ТОВ «Файна Готівка» та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» було укладено договір відступлення права вимоги №20200904-1. відповідно до умов якого ТОВ «Файна Готівка» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» права грошової вимоги до відповідача за договором про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту №421710 від 02 липня 2020 року (а.с.24).

29 грудня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги №20211229. Відповідно до умов вказаного договору та витягу з Реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №20211229, ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту №421710 від 02 липня 2020 року(а.с.26-27,28).

Відповідно до п. 1.2 Договору відступлення прав вимоги, внаслідок передачі Портфеля Заборгованості за цим Договором ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» замінює ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» у кредитних договорах, що входять до Портфелю Заборгованості та відповідно вказані у реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» за цими Кредитними договорами включаючи вимоги боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними договорами.

Відповідно до Реєстру Боржників за кредитними договорами. Укладеними між позичальником та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» - Додаток №1 до Договору відступлення прав вимог №20211229 від 29 грудня 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 44 144.34 грн., з яких: 20 189.34 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 23 955 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

За правилом частини статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець .

Умови договорів приєднання розробляються товариством, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим товариство має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг товариства) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 уклав кредитний договір від 02 липня 2020 року № 421710 про надання фінансового кредиту.

Отже, між сторонами було укладено кредитний договір, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У позовній заяві ТОВ «ФК «Європейська Агенція з повернення боргів» просить суд стягнути з відповідачки суми загального залишку заборгованості за наданим кредитом та нараховані відсотки.

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною першою статті 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Отже, зважаючи на те, що ОСОБА_1 свої зобов`язання щодо сплати кредитних коштів не виконував, у зв`язку з чим має заборгованість, а тому наявні підстави для висновку про те, що вимоги кредитора про стягнення заборгованості є обґрунтованими.

Суд першої інстанції установивши невиконання відповідачем своїх зобов?язань щодо повернення кредитної заборгованості, внаслідок чого утворилась заборгованість, дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог та стягнення наявної заборгованості в судовому порядку.

Аргументи відповідача про те, що позивачем не надано доказів на отримання відповідачем коштів та те, що позивач не є кредитором за спірним зобов`язанням та не надав додаткової угоди факторингу є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, зокрема кредитним договором за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти та зобов?язався їх повернути, чого виконано не було та договором відступлення прав вимог №20200904-1. Доказів протилежного ОСОБА_1 не надав, як і не надав власного контррозрахунку.

Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частин першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального

і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Дарницького районного суду міста Києва від 23 березня 2023 року - без змін, оскільки підстав для скасування судового рішення немає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 23 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: Судді: