Провадження № 2/638/5397/23
УХВАЛА

Іменем України

02 жовтня 2023 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Щепіхіна В. В, ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальностю «ВЕЛЛФІН», треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталій Петрович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Товариства з обмеженою відповідальностю «ВЕЛЛФІН», треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталій Петрович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи свої вимоги тим, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченко В. П. знаходиться виконавчий напис за № 51955, вчинений 24.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з позивача заборгованості на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» в розмірі 22 545,00 грн. 11.06.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Амельченко В. П. відкрито виконавче провадження № 65775479. Вважає, що такий виконавчий напис незаконний, оскільки складений з порушенням вимог чинного законодавства, що грубо порушує його права, тому не підлягає виконанню.

Дослідивши позовну заяву разом з доданими до неї документами, суд дійшов наступного.

Підсудністю у цивільному судочинстві визначено розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їх місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Позивачем визначено відповідача - ТОВ «ВЕЛЛФІН». За загальними правилами підсудності з відповідною позовною заявою позивач має право звернутись до Солом`янського районного суду м. Києва, оскільки за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань місцезнаходженням ТОВ «ВЕЛЛФІН» () є адреса: 03061, м. Київ, вул. Героїв Севастополя, буд. 45), що територіально відноситься до Солом`янського району м. Києва, на який розповсюджується територіальна юрисдикція Солом`янського районного суду м. Києва.

Водночас, відповідно до ч. 12 ст. 28 ЦПК України, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть предявлятися також за місцем його виконання.

Позивач у своїй заяві зазначає, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису відкрито приватним виконавцем за місцем проживання боржника ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ), тобто за місцем його виконання, що належить до території Шевченківського району м. Харкова. У зв`язку з чим позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова, до територіальної підсудності якого відноситься територія Шевченківського району м. Харкова.

Згідно із положеннями п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів - виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення з місцем вчинення виконавчих дій, які можуть вчинятись у тому числі за місцем проживання або роботи боржника.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис за номером №51955 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованості за кредитним договором та витрати за вчинення виконавчого напису у розмірі 23 295,00 грн.

11.06.2021 року на підставі постанови приватного виконавця Амельченко В. П. було відкрито виконавче провадження №65775479 з виконання виконавчого напису № 51955 від 24.05.2021 року.

Шляхом вільного доступу до системи АСВП за посиланням https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors, у вкладці доступ сторін виконавчого провадження, реєстраціний номер ВП №65775479, ідентифікатор доступу БД55759ГББА8, судом встановлено, що 02.10.2023 року приватним виконавцем було винесено постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, відповідно до змісту якої, боржник ОСОБА_1 отримує дохід за адресою: АДРЕСА_2 , що належить до Жовтневого району м. Дніпро.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження», про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, що виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

В матеріалах позовної заяви відсутні відомості про здійснення виконавчих дій, направлених на примусове стягнення боргу з позивача, саме за місцем проживання, перебування, або за місцезнаходженням його майна.

Таким чином, в даному випадку виконавчі дії з виконання оскаржуваного виконавчого напису вчиняються за місцем отримання доходів ОСОБА_1 , що відповідно до положень статтей 24, 68 Закону України «Про виконавче провадження» є місцем проведення виконавчих дій приватного виконавця та місцем виконання виконавчого напису.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Згідно із нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у пункті 1 статті 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України» зазначає, що суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Вирішуючи питання про визначення підсудності справи суддя враховує, що при поданні позовної заяви позивач обрав альтернативну підсудність справи за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса, проте, ознайомившиь з матеріалами, доданими допозовної заяви, суд дійшов висновку, що місцем виконання виконавчого напису та проведення виконавчих дій є місце роботи боржника (позивача), а не місце проживання останнього, тому дана справа не підсудна Дзержинському районному суду м. Харкова.

Відповідно п. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З огляду на викладене, та враховуючи, що дана справа не підсудна Дзержинському районному суду м. Харкова, суд доходить висновку про наявність підстав для передачі справи за підсудністю на розгляд до Жовтневого районного суду м. Дніпро.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 31, 32, 260, 261, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальностю «ВЕЛЛФІН», треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталій Петрович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - передати на розгляд за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Дніпро (м. Дніпро, вул. Паторжинського, 18 А).

Копію ухвали про передачу справи за підсудністю направити позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В. В. Щепіхіна