Дата документу 11.10.2023 Справа № 2-8402/2010
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 2-8402/2010 Пр. № 22-ц/807/1917/23 Головуючий у 1-й інстанції: Петренко Л.В. Суддя-доповідач: Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Бєлки В.Ю., Маловічко С.В.

за участі секретаря Камалової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» в особі філії Запорізького обласного управління АТ «ОЩАДБАНК» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 серпня 2023 року за заявою АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» в особі філії Запорізького обласного управління АТ «ОЩАДБАНК» (надалі Банк), заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про видачу дублікатів виконавчих документів та поновлення строку на їх пред`явлення

у справі ЄУН 2-8402/2010 за позовом ВАТ Державний ощадний банк України в особі Запорізького обласного управління до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року Банк звернувся до суду із вищезазначеною заявою (а.с. 1-2), в якій просив видати дублікат виконавчого листа №2-8402/2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованості за кредитом у сумі 301287,96 грн., судового збору у сумі 1700,00 грн. та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи і поновити строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа.

В обґрунтування вищезазначеної заяви Банк зазначав, що 13 грудня 2010 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя було ухвалено рішення по цивільній справі №2-8402/2010 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ ««Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління (відповідно до постанови КМУ № 502 від 06 квітня 2011 року тип товариства змінено з Відкритого на Публічне, постановою Правління ПАТ «Державний ощадний банк України» від 19.07.2019 року тип товариства змінено з Публічного на Приватне, після зміни типу акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (АТ «Ощадбанк») заборгованості за кредитом у сумі 301287,96 грн., судового збору 1700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120,00 грн. Рішення набрало законної сили 24.12.2010 року. На виконання рішення суду, 05.05.2011 року були видані виконавчі листи щодо стягнення з боржників заборгованості за кредитом та судових витрат. Виконавчі документи разом із заявами про відкриття виконавчого провадження були пред`явлені до виконання до Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції. Для отримання інформації щодо стану виконавчих проваджень на адресу ВДВС стягувачем були направлені запити від 22.05.2017 року № 107.20/2-624, від 10.08.20220 р. 107.20/2-1702/53854, від 19.04.2023 року № 55/5.4-04/312, від 06.06.2023 року № 55/5.4-04/898, від 08.05.2023 р № 55/5.4-04/532, від 31.05.2023 № 55/5.4-04/810. З відповіді Шевченківського ВДВС від 28.04.2023 року стягувачу стало відомо про завершення виконавчого провадження. Станом на 28.04.2023 року виконавчий документ на виконанні у Шевченківському ВДВС не перебуває та до відділу не надходив. У зв`язку з чим представник заявника звернувся до суду з даною заявою.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Петренко Л.В. (а.с. 23).

Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 41) вищезазначену заяву призначено до судового розгляду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 серпня 2023 року (а.с. 53-56) у задоволенні заяви Банку у цій справі відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, Банк у своїй апеляційній скарзі (а.с. 59-61) просив ухвалу суду першої інстанції у цій справі скасувати та постановити нове судове рішення, яким задовольнити заяву Банку про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи 31.08.2023 року визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 69).

Ухвалою апеляційного суду від 31.08.2023 року (а.с.70) апеляційним судом витребувано матеріали справи, 13.09.2023 року судом першої інстанції апеляційному суду надано матеріали справи ЄУН 2-8402/2010 лише в частині, що стосується розгляду вищезазначеної заяви Банку (а.с.72), оскільки в іншій частині матеріали справи ЄУН 2-8402/2010 знищені, в архіві суду зберігається лише оригінал відповідного рішення (відповідь Шевченківського районного суду м. Запоріжжя № 01-37/174/2023 від 24 липня 2023 року - а.с. 31).

Ухвалою апеляційного суду клопотання Банку про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 серпня 2023 року у цій справі задоволено, поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 серпня 2023 року у цій справі, апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою Банку у цій справі відкрито 14 вересня 2023 року (а.с. 73), ухвалою апеляційного суду від 15 вересня 2023 року дану справу за апеляційною скаргою Банку на ухвалу суду першої інстанції призначено до апеляційного розгляду (а.с. 74).

З метою підтвердження зазначеного у вищезазначеній заяві Банку зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання боржника ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 (а.с.1) на час апеляційного перегляду цієї справи, отримано інформацію в порядку ст. 81 ч. 7 ЦПК України (останнє підтверджено - а.с. 81).

В автоматизованому порядку 26.09.2023 року суддею Кочетковою І.В. у цій справі замінено суддю Маловічко С.В. у зв`язку із тривалою відпусткою останньої (а.с. 82-83).

У судовому засіданні 27 вересня 2023 року апеляційним судом розпочато розгляд цієї справи по суті за присутності представника Банку: заслухано доповідь судді-доповідача, пояснення представника Банку, долучено до матеріалів цієї справи надані представником Банку копії рішення суду у справі ЄУН 2-4340/09 (а.с. 87) та виконавчого листа відносно іншого солідарного боржника у справі ЄУН 2-4340/09 ОСОБА_2 (а.с. 87-88), у розгляді цієї справи оголошено перерву з метою підтвердження зазначеного у вищезазначеному виконавчому листі відносно іншого боржника ОСОБА_2 зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 88 зворот) та його повідомлення у наступне судове засідання, як учасника цієї цивільної справи та заінтересованої особи, відповідно.

Така інформація відносно іншого боржника ОСОБА_3 у цій справі отримана апеляційним судом в порядку ст. 81 ч. 7 ЦПК України (зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання підтверджено - а.с. 89), останній повідомлений апеляційним судом про наступне судове засідання у цієї справі за вказаною адресою.

В автоматизованому порядку 10.10.2023 року суддями Бєлкою В.Ю. та Маловічко С.В. у цій справі замінено суддів Кочеткову І.В. та Подліянову Г.С. у зв`язку із тривалою відпусткою останніх (а.с. 101-102).

Боржник ОСОБА_1 подав апеляційному суду через свого представника відзив на вищезазначену апеляційну скаргу Банку, як стягувача, у цій справі (а.с. 103-109).

Інший боржник ОСОБА_2 своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу Банку, як стягувача, у цій справі не скористався.

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

У дане судове засідання належним чином повідомлені апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи(а.с. 93-100), всі учасники цієї справи не з`явились, окрім представників (адвокатів) Банку (стягувача) Прохода І.В. (а.с.63-65) та боржника ОСОБА_1 ОСОБА_4 (а.с. 110), про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

Крім того, в силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

При вищевикладених обставинах, на підставі ст. ст. 371-372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутністю всіх учасників цієї справи, що не з`явились, за присутності представників (адвокатів) Банку (стягувача) Прохода І.В. (а.с.63-65) та боржника ОСОБА_1 ОСОБА_4 (а.с. 110).

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників (адвокатів) боржника ОСОБА_1 Димитрашка Д.В. та Банку (стягувача) ОСОБА_5 , остання у тому числі на запитання апеляційного суду зазначала, що виконавчий лист відносно боржника ОСОБА_6 із постановою державного виконавця про його повернення у 2012 році Банк не отримував і докази надіслання останніх Банку рекомендованим листом у державного виконавця відсутні, Банку не було відомо про його повернення до квітня 2023 року отримання відповіді ВДВС на запит Банку, Банк має право на поновлення строку для пред`явлення останнього до примусового виконання і на отримання його дублікату у цій справі, оскільки оригінал втрачено, виконавчий лист відносно іншого солідарного боржника ОСОБА_3 з 2020 року по теперішній час знаходиться на примусовому виконанні у приватного виконавця Шавлукової, оскільки Банк «розчарувався» у роботі державної виконавчої служби, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга Банку у цій справі підлягає задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 367 ч. 4 ЦПК України).

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення і ухвалити …нове рішення.

В силу вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення …та ухвалення нового рішення …є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно із ст. 258 ч. 1 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали, постанови.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у цій справі у задоволенні вищезазначеної заяви Банку, як стягувача, керувався ст. ст. 258-261, 268, 433, п. 17.4 ч. 1 розділу ХІІІ ЦПК України та виходив із такого.

Відповідно до п. 19 ч. 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до п. 17.4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд має перевіряти, чи не переривався строк давності пред`явлення його до виконання.

Суд має дотримуватися порядку вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання, з`ясовувати підстави за якими стягувач звертався за отриманням дубліката виконавчого листа, обставини втрати виконавчого листа, перевіряти дані про існування виконавчих проваджень за цими виконавчими листами, а також інформацію про будь-які дані щодо виконання судових рішень, перевіряти чи не переривався строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до відповіді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя за вих. № 01-37/174/2023 від 24 липня 2023 року цивільна справа №2-8402/2010 знищена, відповідно до Переліку судових справ і документів, що утворюються в діяльності суду, із зазначенням строків зберігання, затвердженого Наказом Державної судової адміністрації України від 07.12.2017 року №1087, а в архіві суду зберігається лише оригінал відповідного рішення.

Зважаючи на те, що цивільна справа, за якою заявник просить видати дублікат виконавчого листа, знищена, тому перевірити вказані вище обставини суд першої інстанції не має можливості.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що здійснити розгляд заяви про видачу виконавчого листа за рішенням суду у справі, за якою фактично втрачене судове провадження, є неможливим до відновлення такого провадження у порядку, чітко визначеному ЦПК України.

В судовому засіданні питання про відновлення втраченого провадження обговорювалось, заявник вказав, що Банк не звертався до суду з заявою про відновлення втраченого судового провадження, оскільки вважали що необхідності в цьому немає. Суд першої інстанції роз`яснював заявникові право подавати відповідну заяву.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що без відновлення судового провадження в цивільній справі №2-8402/2010 за позовною заявою ВАТ ««Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом, він на даний час позбавлений процесуальної можливості постановити ухвалу про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строків на його виконання, а отже відсутні підстави для задоволення заяви.

Проте із такими висновками суду першої інстанції у цій справі погодитись не можна з таких підстав.

Ухвала суду першої інстанції вимогам законності та обґрунтованості у цій справі не відповідає.

Так, в силу вимог ст. 433 ч. 3 ЦПК України заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Проте, апеляційним судом встановлено, що вищезазначену заяву Банку, як стягувача, яка у тому числі містить у собі вимогу про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання відносно одного із солідарних боржників відповідачів у цій справі ОСОБА_1 , у порушення вимог ст. 433 ч. 3 ЦПК України розглянуто судом першої інстанції без повідомлення взагалі іншого солідарного боржника відповідача цієї справи - ОСОБА_2 , як заінтересованої особи.

Тим більш, встановлено, що до цього боржника ОСОБА_2 виконавчий лист Банком був повторно пред`явлений до Шевченківського ВДВС ще 25.04.2016 року, виконавче провадження за яким відкрито 27.04.2016 року і повернутий повторно лише 08.06.2016 року (інформація Шевченківського ВДВС - а.с. 16-17), а на теперішній час з 2020 року він взагалі знаходиться на примусовому виконанні у приватного виконавця Шавлукової (копія виконавчого листа - а.с. 88 яка надана вперше у цій справі лише апеляційному суду, може бути прийнята апеляційним судом до уваги як доказ, передбачений ст. 367 ч. 3 ЦПК України, на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості оскаржуваної ухвали суду першої інстанції).

І хоча суд першої інстанції правильно встановив, що правильним було б розглядати вищезазначену заяву Банку у матеріалах цивільної справи ЄУН 2-8402/2010 після її відновлення, оскільки вона знищена у зв`язку із закінченням строку зберігання відповідних категорій справі (відповідь Шевченківського районного суду м. Запоріжжя за вих. № 01-37/174/2023 від 24 липня 2023 року а.с. 31).

Проте, апеляційним судом встановлено, що цієї справи ЄУН 2-8402/2020, яка складається лише із матеріалів заяви Банку та результатів розгляду останньої судом першої інстанції, останніх також було достатньо для правильного вирішення питання процесуального питання по суті.

Оскільки, апеляційним судом встановлено, що учасниками цієї справи визнається і не оспорюється (та відповідно не підлягають доказуванню у цій справі в силу вимог ст. 82 ч. 1 ЦПК України), що:

1. на виконання вищезазначеного рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2009 року у справі ЄУН № 2-4340/09 (оригінал якого досі зберігається у відповідному наряді у суді першої інстанції інформація а.с. 31, копія рішення а.с. 87) було стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ ««Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління (відповідно до постанови КМУ № 502 від 06 квітня 2011 року тип товариства змінено з Відкритого на Публічне, постановою Правління ПАТ «Державний ощадний банк України» від 19.07.2019 року тип товариства змінено з Публічного на Приватне, після зміни типу акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (АТ «Ощадбанк») заборгованість за кредитом у сумі 301287,96 грн., судовий збір 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120,00 грн.;

2. 05.05.2011 року Банк отримав у суді першої інстанції виконавчі листи про стягнення заборгованості з обох боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зі строком виконання до 04.01.2013 року (відмітка на виконавчому листі відносно боржника ОСОБА_2 а.с. 88);

3. ці виконавчі листи були пред`явлені Банком до примусового виконання у травні 2011 року до Шевченківського ВДВС Запорізького міського управління юстиції, останнім відкриті виконавчі провадження 17.05.2011 року № 26654074 відносно боржника ОСОБА_1 і № 266536657 відносно ОСОБА_2 (інформація ВДВС а.с. 13-16),

4. 13.07.2011 року державним виконавцем було винесено постанову про приєднання виконавчого провадження № 26654074 відносно боржника ОСОБА_1 та № 266536657 відносно ОСОБА_2 до зведеного виконавчого провадження № 81/14 (інформація Шевченківського ВДВС а.с. 13, 15);

5. у ВП № 26654074 відносно боржника ОСОБА_1 здійснювались відповідні виконавчі дії державним виконавцем, внаслідок яких частково утримано боргу 59739,02 грн. (інформація Шевченківського ВДВС а.с. 15),

6.державним виконавцем у зведеному виконавчому провадженні № 81/14 винесено постанови про повернення виконавчих документів на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції на той час вжиті державним виконавцем заходи щодо розшуку іншого майна боржника, на яке можливо звернути стягнення, виявились безрезультатними): 16.11.2012 року відносно боржника ОСОБА_1 (інформація Шевченківського ВДВС - а.с.14) та 29.12.2012 року відносно боржника ОСОБА_2 (інформація Шевченківського ВДВС із опискою в році постанови - а.с.14-17);

7. у подальшому Банк ще 02.07.2013 року, 29.04.2014 року та 25.04.2016 року пред`являв до примусового виконання до Шевченківського ВДВС виконавчий лист № 2-8402/2010 відносно боржника ОСОБА_2 , останнє повернення виконавчого листа мало місце постановою від 08.06.2016 року на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції на той час а.с.17),

8. виконавчий лист № 2-8402/2010 відносно боржника ОСОБА_2 на час перегляду цієї справи апеляційним судом з 2020 року знаходиться на примусовому виконанні у приватного виконавця Шавлукової З.А.

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсунуті.

В силу вимог ст. 23 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час повернення державним виконавцем виконавчого листа відносно боржника ОСОБА_6 16.11.2012 року (Переривання строку давності пред`явлення виконавчого документа до виконання) 1. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. 2. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. 3. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Встановлено, що боржники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є солідарними між собою боржниками перед Банком щодо виконання вищезазначеного рішення суду, а виконавче провадження було зведеним (об`єднувало в собі виконавчі провадження відносно обох боржників), тому:

- як виконання рішення одним із цих солідарних боржників ОСОБА_7 на суму 59739,02 грн. у 2012 році) свідчило в силу вимог вищезазначеної статті ЗУ «Про виконавче провадження» в чинній на той час редакції і про переривання строку давності пред`явлення виконавчого документа до виконання і для іншого боржника ОСОБА_3 ,

- так і пред`явлення Банком виконавчого листа до примусового виконання до одного із солідарних боржників ОСОБА_3 у подальшому при вищевикладених встановлених апеляційним судом обставинах свідчить про переривання строку давності пред`явлення виконавчого документа до виконання у цей період і для іншого боржника ОСОБА_6 .

Останнє повернення виконавчого листа Банку відносно боржника ОСОБА_3 мало місце державним виконавцем 08.06.2016 року (інформація Шевченківського ВДВС а.с. 17), на теперішній час примусове виконання виконавчого листа (залишок заборгованості 243368,94 грн.) відносно цього боржника здійснює приватний виконавець Шавлукова З.А., на чому наполягала представник Банку у даному судовому засіданні (постанова про відкриття виконавчого провадження від 30.07.2020 року, копія а.с. 11-112)).

За змістом ст. 22 ч. 1 п. 2 Закону України «Про виконавче провадження» 1999 року в редакції, яка була чинною до 05.10.2016 року, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання у такі строки:…інші виконавчі документи протягом року, якщо інше не встановлено законом.

З 06.10.2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» в новій редакції та зокрема ст. 12 (Строки пред`явлення виконавчих документів до виконання. Переривання строку давності пред`явлення виконавчого документа до виконання, поновлення пропущеного строку): 1. Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців…4. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання…

За змістом п. п. 5-7 ЗУ Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про виконавче провадження в редакції Закону від 02.2016 року № 1404-УІІІ: 5. Виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. 6. Рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження. 7. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Таким чином, станом на день подачі вищезазначеної заяви до суду першої інстанції у липні 2023 року (відмітка суду першої інстанції на заяві - а.с.1) Банк, як стягувач, лише «умовно» пропустив строк пред`явлення вищезазначеного виконавчого листа до виконання відносно боржника ОСОБА_6 .

При цьому, якщо все ж таки вважати, що Банк пропустив цей строк, то апеляційним судом встановлено, що причини пропуску цього строку Банком, як стягувачем, є поважними.

Оскільки, не спростовані стороною боржника ОСОБА_6 у цій справі доводи вищезазначеної заяви Банку, як стягувача, про те, що лише з відповіді Шевченківського ВДВС від 28.04.2023, стягувачу стало відомо, що за виконавчим листом відносно ОСОБА_1 «Утримання боргу проводилось частково у розмірі 59739,02 грн». Інформація щодо завершення виконавчого провадження, із зазначенням дати та номера надіслання відповідної постанови разом з оригіналом виконавчого документа на адресу АТ «Ощадбанк» у відповіді відсутня. Крім того, станом на 28.04.2023 року виконавчий документ на виконанні у Шевченківському ВДВС не перебуває та до відділу повторно не надходив.

Доказів направлення Шевченківським ВДВС копій постанов та оригіналів виконавчих листів на адресу Банку, як стягувача, до відповіді на звернення надано не було, оригіналу виконавчого листа щодо стягнення заборгованості та судових витрат відносно боржника ОСОБА_1 на адресу Банку, як стягувача, не надходило (довідка Банку від 01.08.2023 року №55/5.4-03/1676 - а.с. 45).

З метою з`ясування стану виконавчого провадження, а також місцезнаходження оригіналу виконавчого листа відносно боржника ОСОБА_6 , Банк направляв на адресу Шевченківського ВДВС запити, які довгий час залишалися без відповіді (а.с. 6-11).

Документи виконавчого провадження, зокрема постанова від 17.05.2011 року про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-8402/2010 відносно боржника ОСОБА_6 з номером провадження та ідентифікатором доступу на адресу Банку, як стягувача, не направлялася (належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні та стороною цього боржника апеляційному суду не надані), що позбавило стягувача можливості знайомитися з документами виконавчого провадження, які розміщенні в Автоматизованій системі виконавчого провадження та контролювати хід виконавчого провадження.

Також Банку, як стягувачу, не надсилалась копія вищезазначеної постанови від 16.11.2012 року відносно боржника ОСОБА_6 і він останню разом із оригіналом вищезазначеного виконавчого листа № 2-8402/2010 року від Шевченківського ВДВС не отримував (докази надіслання виконавчою службою останніх Банку та рекомендоване повідомлення про вручення останніх Банку взагалі та у тому числі своєчасно у 2012 році суду у матеріали цієї справи надано не було, матеріали виконавчого провадження знищені інформація Шевченковського ВДВС а.с.17 зворот).

Хоча, у відповідності до ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час повернення виконавчого листа відносно боржника ОСОБА_6 у 2012 році, (аналог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час розгляду цієї справи судом) копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до ст. 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

З огляду на викладене, належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом із направленням його оригіналу є виключно квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі N 2515/739/2012, від 12 березня 2018 року у справі N 583/1828/і|-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі N 201/15305/14-ц, від 22 січня 2020 року у справі N 2-1693/10, від 28 травня 2020 року у справі N 1003/6035/12, які є обов`язковими для врахування загальними судами в силу вимог ст. 263 ч. 4 ЦПК України.

Відсутність виконавчого листа відносно боржника ОСОБА_6 позбавило Банк можливості повторно пред`явити його до примусового виконання, у порядку передбаченому чинним законодавством.

Видача дубліката цього виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати. Оригінал виконавчого документа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Отже, з викладеного можна зробити висновок що оригінал виконавчого листа загублений при перебуванні на виконанні у Шевченківським ВДВС, а отже він вважається втраченим.

У постанові Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі N 2-1316/285/11 (провадження N 61-34св21) зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачу дубліката виконавчого листа є зверненню із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі N 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі N 643/2089^/13-ц, 23 червня 2021 року у справі N 2-162/12 (провадження N 61-14111св20).

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили. Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по - перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по - друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Порушення Шевченківським ВДВС порядку і строків надіслання документів виконавчого провадження Банку, як стягувачу, несвоєчасне надання відповіді на звернення Банку, як стягувача, позбавило останнього своєчасно отримати вищезазначені документи та вжити заходи для повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання та звернення до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа відносно боржника ОСОБА_6 .

Крім того, у період з 12.03.2020 року та по 30.06.2023 року діяв карантин щодо розповсюдження гострої респіраторної хвороби СОVID-19 (загальновідома інформація ст. 82 ч. 3 ЦПК України), спричиненої коронавірусом «SARS-СоV-2», у зв`язку з чим керівництвом Банку було прийнято рішення про дистанційну (відділену) роботи працівників відділів, в тому числі юридичного відділу та відділу реструктуризації заборгованості та стягнення, які не є працівниками фронт офісу та не приймають участі у безпосередньому обслуговуванні клієнтів. Довідки для проїзду в громадському транспорті вказаним працівникам не видавались, що позбавило можливості здійснювати виїзд до місця роботи, державних, органів (в тому числі ВДВС) та поштових відділень.

Також, 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією РФ проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні продовжувався Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133, від 18 квітня 2022 року № 259, від 18 травня 2022 року № 341, від 12 серпня 2022 року № 573, від 7 листопада 2022 року № 757, від 6 лютого 2023 року № 58, від 01 травня 2023 року № 254, а також від 26 липня 2023 року № 451, яким продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Хоча, сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути лише обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку (правовий висновок, викладений Верховного суду у справі № 500/1912/22).

При вищевикладених встановлених апеляційним судом фактичних обставинах цієї справи, причини пропуску Банком, як стягувачем, строку для пред`явлення до виконання вищезазначеного виконавчого листа № 2-8402/2010 відносно боржника Тулупова Володимира визнаються апеляційним судом поважними та Банк,як стягував, має право на поновлення йому строку для пред`явлення до виконання вищезазначеного виконавчого листа №2-8402/2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованості за кредитом у сумі 301287,96 грн., судового збору у сумі 1700,00 грн. та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В разі поновлення Банку, як стягувачу, судом строку для пред`явлення до виконання вищезазначеного виконавчого листа у цій справі, Бпанк також має, з урахуванням вимог п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, право на видачу йому дублікату вищезазначеного виконавчого листа у цій справі, якій втрачено (належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні та стороною боржника Тулупова Володимира суду у цій справі не надані).

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги Банку, як стягувача, ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам законності та обґрунтованості.

За таких обставин, апеляційну скаргу Банку задовольнити, ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 серпня 2023 року у цій справі скасувати, ухвалити нове судове рішення (прийняти постанову), заяву Банку задовольнити, поновити Банку строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-8402/2010 відносно боржника ОСОБА_1 , видати Банку дублікат виконавчого листа №2-8402/2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованості за кредитом у сумі 301287,96 грн., судового збору у сумі 1700,00 грн. та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ч. ч. 1, 13 ЦПК України в разі задоволення апеляційної скарги Банку, як стягувача, при вищевикладених обставинах, з боржника ОСОБА_1 на користь останнього слід стягнути понесені документально підтверджені судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій, у вигляді судового збору у розмірі 2764,00 грн. (розрахунок: 80,52 грн. (а.с. 46) + 2684, 00 грн. (а.с. 62).

Керуючись ст. ст. 12-13, 81-82, 89, 141, 367-368, 372, 374, 376, 381-384, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» в особі філії Запорізького обласного управління АТ «ОЩАДБАНК» задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 серпня 2023 року у цій справі скасувати.

Ухвалити нове судове рішення (прийняти постанову).

Заяву Банку задовольнити.

Поновити Банку строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-8402/2010 відносно боржника ОСОБА_1 .

Видати Банку дублікат виконавчого листа №2-8402/2010 про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» в особі філії Запорізького обласного управління АТ «ОЩАДБАНК» () заборгованості за кредитом у сумі 301287,96 грн., судового збору у сумі 1700,00 грн. та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» в особі філії Запорізького обласного управління АТ «ОЩАДБАНК» (ЄДРПОУ 02760363) судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій, у вигляді судового збору у розмірі 2764,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 19.10.2023 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Бєлка В.Ю.Маловічко С.В.