Ухвала

19 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 179/1407/20

провадження № 61-8869св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі:ОСОБА_2 ,

треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Зайченко Ірина Анатоліївна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Мазуренко Сергій В`ячеславович,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадженнякасаційну скаргу ОСОБА_1 , яку подав представник - адвокат Салтисюк Юрій Валерійович, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 травня 2023 року у складі судді: Петешенкової М. Ю., Городничої В. С., Лаченкової О. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог позову та судових рішень судів попередніх інстанцій

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Зайченко І. А. (далі - приватний нотаріус ДМНО), приватний нотаріус ДМНО Мазуренко С. В., про визнання недійсним довіреності, договору купівлі-продажу нерухомого майна, скасування державної реєстрації права власності та витребування майна від добросовісного набувача.

Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що на підставі договору купівлі-продажу торгового павільйону від 25 грудня 2002 року вона набула право власності на торговий павільйон, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці Магдалинівської селищної ради.

17 лютого 2020 року від мешканців смт Магдалинівка в телефонному режимі їй стало відомо, що мешканець смт Магдалинівка ОСОБА_4 здійснює заміну замків на вхідних дверях торгового павільйону, що належить їй на праві приватної власності.

24 лютого 2020 року вона прибула до смт Магдалинівка, де переконалася, що замки на вхідних дверях належного їй об`єкту нерухомого майна змінені. ОСОБА_4 підтвердив їй, що особисто здійснив заміну замків на вхідних дверях торгового павільйону та фактично почав розпоряджатися нежитловим приміщенням, оскільки у встановленому законом порядку набув право власності на об`єкт нерухомого майна на підставі відповідного договору купівлі-продажу, який з сторони продавця підписувала особа, яка представляла її інтереси за довіреністю.

Жодних дій, направлених на відчуження належного їй нерухомого майна та на уповноваження іншої особи представляти її інтереси щодо відчуження нерухомого майна, вона ніколи не вчиняла.

24 лютого 2020 року вона звернулася до Магдалинівського відділення поліції Новомосковського Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, де повідомила про відомі їй обставини вчиненого злочину. На підставі її заяви до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинення злочину за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 358 Кримінального кодексу України.

За результатами проведеного досудового розслідування в межах кримінального провадження їй стало відомо, що 15 січня 2020 року приватним нотаріусом ДМНО Зайченко І. А. посвідчено довіреність від імені ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 . Згідно з текстом довіреності ОСОБА_1 уповноважувала ОСОБА_2 представляти інтереси та вести справи, як власниці торгового павільйону, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачка стверджувала, що довіреність, надана від її імені 15 січня 2020 року на користь ОСОБА_2 , яка посвідчена приватним нотаріусом ДМНО Зайченко І .А., є підробленим документом.

Зі змісту документів, наданих приватному нотаріусу, нею встановлено, що довіреність, паспорт та довідка про присвоєння ідентифікаційного коду платника податків, складені від її імені, є підробленими документами. На даний час вона володіє оригіналом паспорту громадянина України, виданого на її ім`я, який ніколи не втрачала, документ у неї не викрадався, стороннім особам ніколи не передавався.

13 лютого 2020 року ОСОБА_2 , незаконно діючи від її імені, уклав із ОСОБА_4 два договори купівлі-продажу нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за умовами яких відчужено майно у розмірі по 1/2 частки. Вказані договори купівлі-продажу частки торгівельного павільйону від 13 лютого 2020 року посвідчено приватним нотаріусом ДМНО Мазуренко С. В.

Вона ніколи не мала наміру на укладення зазначених договорів купівлі-продажу нерухомого майна чи його частки, волевиявлення ніколи не здійснювала та відповідно не наділяла повноваженнями жодну особу на укладення правочину від імені неї. Вказані договори купівлі-продажу стали наслідком злочинних дій, направлених на протиправне заволодіння її приватним майном на підставі підроблених документів.

Вона позбавлена права володіти власним нерухомим майном, оскільки протиправно, без власної волі була його позбавлена. Нерухоме майно після вчинення оскаржуваних правочинів перебуває у володінні ОСОБА_4 , який не бажає повертати майно.

Враховуючи наведені обставин, позивачка просила суд:

- визнати недійсною довіреність від імені ОСОБА_1 , яка видана та посвідчена приватним нотаріусом ДМНО Зайченко І. А. 15 січня 2020 року, реєстровий № 1549, на ОСОБА_5 ;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу 1/2 частки торгового павільйону, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Мазуренко С. В. 13 лютого 2020 року, реєстраційний № 112;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу 1/2 частки торгового павільйону, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Мазуренко С. В. 13 лютого 2020 року, реєстраційний № 115;

- скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на 1/2 частки торгового павільйону, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , проведену за рішенням приватного нотаріуса ДМНО Мазуренко С. В., 13 лютого 2020 року, номер запису про право власності 35474461, на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: реєстраційний № 112, виданого 13 лютого 2020 року;

- скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на 1/2 частки торгового павільйону, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , проведену за рішенням приватного нотаріуса ДМНО Мазуренко С. В. 13 лютого 2020 року, номер запису про право власності 35474461, на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: реєстраційний №115, виданого 13 лютого 2020 року;

- витребувати від ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 об`єкт нерухомого майна - торговий павільйон, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на 1/2 частки торгівельного павільйону, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , проведену за рішенням приватного нотаріуса ДМНО Мазуренко С. В. 13 лютого 2020 року, номер запису про право власності 35474461, на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: реєстр № 112, виданого 13 лютого 2020 року.

Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на 1/2 частки торгівельного павільйону, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , проведену за рішенням приватного нотаріуса ДМНО Мазуренко С. В. 13 лютого 2020 року, номер запису про право власності 35475181, на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: реєстр № 115, виданого 13 лютого 2020 року.

Витребувано від ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 об`єкт нерухомого майна - торгівельний павільйон, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні інших вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_2 , отримавши довіреність, посвідчену на підставі документів, які не відповідають оригіналам, вчинив правочин від імені позивачки без її згоди. Спірне нерухоме майно вибуло з володіння позивачки поза її волею, внаслідок зловмисної поведінки ОСОБА_2 , як довіреної особи, а тому позивачка має передбачене частиною першою статті 388 ЦК України право на повернення майна у своє володіння. Місцевий суд вважав, що договори купівлі-продажу нерухомого майна є неукладеними, оскільки відповідне право власності за ОСОБА_4 здійснено без вільного волевиявлення позивачки, як сторони договору. Виходячи з обставин неукладення довіреності від 15 січня 2020 року та договорів купівлі-продажу нерухомого майна місцевий суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимог про визнання договорів недійсними.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено. Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2021 року в оскаржуваній частині скасовано, ухвалено в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність скасування державної реєстрації права власності та витребування спірного нерухомого майна від добросовісного набувача без визнання довіреності від ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 недійсною або визнання недійсними договорів купівлі-продажу 1/2 частки торгового павільйону.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції в частині залишених без задоволення вимог ОСОБА_1 не оскаржувалося, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування рішення місцевого суду в частині задоволених вимог про скасування державної реєстрації права власності та витребування майна від добросовісного набувача з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи

У червні 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє її представник адвокат Салтисюка Ю. В., подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 травня 2023 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У касаційній скарзі заявниця зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові не врахував висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17, від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц, від 13 жовтня 2020 року у справі № 369/10789/14-ц, від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц ід 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18, від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17, від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 та № 200/606/18, від 29 червня 2021 року у справі № 916/964/19, від 31 серпня 2021 року у справі № 903/1030/19, від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18, від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц, від 14 грудня 2021 року у справі № 643/21744/19, від 25 січня 2022 року у справі № 143/591/20.

У серпні 2023 року ОСОБА_4 подав відзив на касаційну скаргу, у якому, просить закрити касаційне провадження у цій справі на підставі пункту 5 частини першої статті 396 ЦПК України, оскільки висновки щодо застосування норм права, які викладені у постановах Верховного Суду та на які посилається заявник у касаційній скарзі, стосуються правовідносин, які не є подібними. Також ОСОБА_4 у відзиві на касаційну скаргу просить постановити окрему ухвалу в порядку, передбачено частиною десятою статті 262 ЦПК України, у зв`язку з існуванням підстав притягнення головуючого судді суду першої інстанції до дисциплінарної відповідальності через грубе порушення закону, що призвело до істотних негативних наслідків (підпункти «а», «б», «г», «д» пункту 1, пункти 3, 4, 5, 7 частини першої статті 106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»), а також через ухвалення незаконного рішення у зв`язку з неналежним ставленням до службових обов`язків (частина друга статті 106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 21 червня 2023 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яку подав представник - адвокат Салтисюк Ю. В., на постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 травня 2023 року у цій справі та витребувано її матеріали.

У липні 2023 року справа № 179/1407/20 надійшла до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції

в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 389, 394, 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Зайченко Ірина Анатоліївна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Мазуренко Сергій В`ячеславович, про визнання недійсним довіреності, договору купівлі-продажу нерухомого майна, скасування державної реєстрації права власності та витребування майна від добросовісного набувача за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яку подав представник - адвокат Салтисюк Юрій Валерійович, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 травня 2023 року призначити до судового розгляду на 08 листопада 2023 року колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

І. Ю. Гулейков

С. О. Погрібний