Справа № 646/1296/23
№ провадження 2/646/1055/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2023 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді - Клімової С.В.,

при секретарі - Афоніної А.К.,

за участю: позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Харківської міської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Харківської міської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її сестра ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на день своєї смерті проживала м. Харкові. Позивач вказує, що за життя її сестра залишив заповіт, яким належне їй майно заповідала позивачу по справі. Позивачка зазначає, що вона є людиною похилого віку. Страждає на низку важких хвороб та знаходиться під наглядом в АЗПМС в смт. Пісочин. Крім того, у зв`язку з військовою агресією рф 24.02.2022 року вона була вимушена виїхати з м. Харкова, тому своєчасно не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з чим приватним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2023 року провадження по справі було відкрито та справу призначено до підготовчого судового засідання за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 червня 2023 року підготовчий розгляд було проведено та справу призначено до судового розгляду.

Представником відповідача до суду надано відзив на позовну заяву в якому вказано, що відповідач позов не визнає та просить відмовити позивачу у задоволенні позову. Виходячи зі змісту зазначеної позовної заяви позивач просить суд визначити додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , посилаючись на зміну місця мешкання внаслідок військової агресії російської федерації проти України, та на важку хворобу як на причину пропуску такого строку. Вважають, що наведені позивачем обставини не обґрунтовують позовну заяву та не доводять наявності поважних причин для надання додаткового строку для подання ОСОБА_1 заяви про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що нотаріальні дії можуть бути вчинені поза приміщеннями нотаріальної контори або приватного нотаріуса, наприклад за місцем меншання особи. Крім того позивач мала можливість звернутися до будь якого нотаріуса України із заявою про прийняття спадщини, у тому числі поштовим зв`язком.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали та просили суд його задовольнити, надавши пояснення аналогічні позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав до суду відзив на позов в якому просив суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши позивача та її представника, з`ясувавши думку представника відповідача, дослідивши письмові докази суд приходить до наступного.

Справа розглядається за правилами загального позовного провадження.

Так судом встановлені наступні фактичні обставини.

Згідно з копією заповіту, посвідченого 21.11.1986 року державним нотаріусом першої Харківської державної нотаріальної контори Коляда Т.Г. та зареєстрованого в реєстрі за № 5-3-431, ОСОБА_3 , все належне їй майно заповіла ОСОБА_1 , тобто позивачу по справі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Харкові померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 виданою Виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області від 17 листопада 2021 року.

З інформації наданої КНП Пісочинської селищної ради « Центр первинної медичної допомоги № 2 Харківського району» за № 119 від 28.03.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходиться під наглядом в АЗПСМ сел. Пісочин у сімейного лікаря ОСОБА_4 .. У зв`язку з тим, що хвора пересувається виключно в межах квартири її лікування та спостереження ведеться вдома.

З довідки від 30.04.2022 року за № 6324- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, вбачається, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 71806443 від 15.03.2023 вбачається, що після смерті ОСОБА_3 приватним нотаріусом Бєсєдою Т.Д. заведено спадкову справу, яка зареєстрована у Спадковому реєстрі за № 70394615, номер у нотаріуса 5/2023.

Постановою нотаріуса від 15.03.2023 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Закон який регулює спірні цивільно-правові правовідносини є Цивільний Кодекс України.

Частиною першою ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

На підставі ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини, є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно з ч. 1ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно вимог ч.ч.1, 2ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заяву про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Відповідно до обставин викладених у позовній заяві, причиною пропуску строку для прийняття спадщини ОСОБА_1 є те, що вона є особою похилого віку та тяжко хворіє.

Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ч. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом встановлено, що спору про спадкування не існує, а сама спадщина відповідно до вимогст.1277 Цивільного кодексу України відумерлою не визнана, а отже вона є досі відкритою, тому, відповідно до ч.1ст. 1268 Цивільного кодексу України, позивач має право на її прийняття як спадкоємець.

Відповідно до норм ч. 5ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно із ч. 3ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Суд враховує те, що позивач ОСОБА_1 підставно звернулась до суду із цим позовом, оскільки у інший спосіб захистити своє право можливості немає.

Ураховуючи зазначене вище, суд вважає, що причини пропуску строку позивачем для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини є поважними, оскільки вона є особою похилого віку та тяжко хворіє, а тому позивачу належить продовжити такий строк.

Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Зібрані в справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є достатні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 ..

Керуючись ст.ст. 11, 12 13, 78, 79, 81, 89, 206, 264, 265, 268,351, 352, 354 ЦПК України, ст..ст.1216-1218, 1220-1223, 1233-1235 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Харківської міської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 додатковий строк три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом до нотаріальної контори, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , який починається з дня набрання законної сили рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після складання повного судового рішення відповідно до ст.268 ЦПК України в цей же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається на офіційному порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки http://cz.hr.court.gov.ua

Повний текст рішення виготовлено 27 жовтня 2023 року.

Суддя: С.В. Клімова