Провадження № 2-з/204/111/23 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2023 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Самсонова В.В., ознайомившись з заявою представника позивача Дніпровської міської ради про забезпечення позову у цивільній справі № 204/13573/23 за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про припинення права власності у зв`язку зі знищенням нерухомого майна,-

В С Т А Н О В И В:

27 вересня 2023 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про припинення права власності у зв`язку зі знищенням нерухомого майна. Разом з позовом позивач подав заяву про забезпечення позову.

В заяві про забезпечення позову позивач просив забезпечити позов шляхом заборони державним реєстраторам, ОСОБА_1 та будь-яким особам вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам, та переоформленню документів на нерухоме майно, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , складається із: житлового будинку літ. Б-2, житлова площа: 85.8 кв. м., загальною площею 169,6 кв.м, що розташовані на спірній земельній ділянці (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101); заборони державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку інші дії передбачені чинним законодавством), окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення даного позову по цій справі щодо нерухомого майна, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , складається із: житловий будинок літ. Б-2, житлова площа: 85.8 кв. м., загальною площею 169,6 кв.м, що розташовані на спірній земельній ділянці (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101). В обґрунтування заяви зазначено, що предметом даного позову, є земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 . На зазначеній земельній ділянці побудовано нерухоме майно, а саме: (опис об`єкта: житловий будинок літ. Б-2, житлова площа: 85.8 кв. м., загальною площею 169,6 кв.м). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, право приватної власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101) зареєстроване за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку, що посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Топоровська В.О. 11.05.2018 за реєстровим № 219 та договору купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку, що посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Топоровська В.О. 10.05.2018 за реєстровим № 218. 11.05.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВА-МАРК» та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу, предметом якого стала 1/2 частки житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (опис об`єкта: житловий будинок літ. Б-2, житлова площа: 85.8 кв. м., загальною площею 169,6 кв.м), даний договір був посвідчений приватним нотаріусом Топоровською В. О. та зареєстрований в реєстрі за № 219. Так, на підставі договору купівлі-продажу 1/2 частки житлового будинку від 11.05.2018 року №219 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Федосєєвою В.О., як державним реєстратором до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності за ОСОБА_1 , номер запису про право власності: 26106189; реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101. Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, Дніпровська міська рада зазначає, що спірна земельна ділянка належить до земель комунальної власності, не передана жодній юридичній та/або фізичній особі у користування або у власність. Так, до Дніпровської міської ради 23.12.2019 року звернулась ОСОБА_1 з клопотанням та доданими документами для отримання земельної ділянки у власність за адресою: АДРЕСА_1 з комунальної у приватну власність відповідно до положень ст. 118 Земельного кодексу України. Таким чином, отримавши клопотання відповідача, уповноважений орган, а саме Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради, на підставі пункту 3.1.7 Положення про департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради, що затверджене рішенням Дніпровської міської ради від 24.10.2018 року № 51/36, здійснив обстеження запитуваної ОСОБА_1 земельної ділянки під належним їй нерухомим майном, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та було встановлено, що житловий будинок правовстановлюючі на які було надано заявником відсутній. При здійснені обстеження земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 було складено акт № 7/14-0919 від 11.09.2019 року та акт № 7/15-1219 від 28.12.2019 року згідно яких на земельній ділянці з кадастровим номером: :07:483:0011 за вищевказаною адресою, розташовані одноповерхові шлакоблокова та металева споруди, оглядова яма. Крім того, державним інспектором відділу організаційно-аналітичної та правової роботи інспекції з державного контролю за використанням та охороною земель Дніпровської міської ради було проведено обстеження земельної ділянки, яка знаходиться по АДРЕСА_1 (кадастровий номер: :07:483:0011) та складено акт обстеження земельної ділянки від 12.05.2023 року № 12/05/23-С. У результаті обстеження було встановлено: що за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка комунальної форми власності із земель житлової та громадської забудови загальною площею 0, 074 га із кадастровим номером: :07:483:0011 по АДРЕСА_1 у власності чи користуванні будь-яких осіб не перебуває. Також встановлено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) є власником з 10.05.2018 по АДРЕСА_1 , а саме, загальна площа (кв.м.): 169.6, житлова площа (кв.м): 85,8, опис: житловий будинок літ. Б-2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101. З виїздом на місце встановлено, що на земельній ділянці відсутнє нерухоме майно, яке зазначено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, тобто житловий будинок літ. Б-2 загальною площею (кв.м.): 169.6, який перебуває у власності ОСОБА_1 . На зазначеній земельній ділянці розташована тимчасова металева споруда блок контейнерного типу. Доступ до земельної ділянки обмежений. Територія огороджена парканом з металевого профілю. За візуальним обстеженням на земельній ділянці не здійснюються заходи боротьби з бур`янами. Земельна ділянка захаращена та знаходиться в занедбаному стані, забур`янена та заросла чагарниками, не використовується. Також, відповідно до інформації, що міститься у Державному реєстрі речових прав та правовстановлюючих документах наданих ОСОБА_1 опис об`єкту нерухомого майна, а саме: житловий будинок літ. Б-2 (загальна площа 169.6 кв.м, житлова площа 85.8 кв.м). Таким чином, оскільки ОСОБА_1 не надано жодних документів, що посвідчують речові права на одноповерхові шлакоблокову та металеву споруду, оглядову яму, а у заявника наявне виключно право приватної власності на двоповерховий житловий будинок, який відсутній на запитуваній земельній ділянці, можливо дійти до висновку про його знищення та припинення існування як об`єкту нерухомого майна.

Позовна заява разом з заявою про забезпечення позову передані судді Самсоновій В.В. 28 вересня 2023 року цивільною канцелярією суду.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Види забезпечення позову визначені ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ст. 150 ЦПК України).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є припинення права власності, у зв`язку зі знищенням нерухомого майна.

З огляду на викладене, враховуючи, що між сторонами виник спір щодо нерухомого майна та права власності на це майно, а також беручи до уваги те, що невжиття заходів забезпечення позову у справі, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак і до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що втрачається як такий правовий сенс звернення до суду, порушується гарантований Конституцією України та ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року принцип ефективного захисту прав громадян. Фактично, з можливим відчуженням спірного майна, позивач повністю позбавляється можливості відновити свої права на нерухоме майно в обраний ним спосіб захисту.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

На переконання суду, позивачем наведено обставини та надано достатньо доказів вважати, що між сторонами дійсно виник спір, забезпечення позову шляхом накладення арешту на зазначену вище майно є обґрунтованим заходом забезпечення позову, який відповідає характеру спірних правовідносин, і зможе забезпечити в подальшому виконання рішення суду у разі задоволення позову. Крім того, вказаний захід забезпечення позову не порушить законних прав та інтересів відповідача, з огляду на те, що даний вид забезпечення позову не впливає на права власника майна на вільне володіння та користування ним.

Разом з тим, слід вказати, що види забезпечення позову визначені у ст. 150 ЦПК України, зокрема п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлює одним із видів забезпечення позову заборону вчиняти певні дії. Тому наведення у заяві про забезпечення позову заборони вчинення не певних, тобто конкретних дій, а загалом «будь-яких» дій, спрямованих на відчуження у будь-який спосіб, не відповідає видам забезпечення позову, які передбачені ст. 150 ЦПК України.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги викладені у заяві доводи заявника та оцінюючи наявні у матеріалах заяви докази в їх сукупності щодо співставлення їх належності, допустимості, достовірності кожного окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку між собою, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для частково задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Дніпровської міської ради про забезпечення позову у цивільній справі № 204/13573/23 за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про припинення права власності у зв`язку зі знищенням нерухомого майна - задовольнити у повному обсязі.

Заборонити державним реєстраторам, ОСОБА_1 та будь-яким особам вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам, та переоформленню документів на нерухоме майно, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , складається із: житлового будинку літ. Б-2, житлова площа: 85.8 кв. м., загальною площею 169,6 кв.м, що розташовані на спірній земельній ділянці (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101).

Заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку інші дії передбачені чинним законодавством), окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення даного позову по цій справі щодо нерухомого майна, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , складається із: житловий будинок літ. Б-2, житлова площа: 85.8 кв. м., загальною площею 169,6 кв.м, що розташовані на спірній земельній ділянці (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101).

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання - три роки.

Копію ухвали скерувати позивачу для пред`явлення в установленому законом порядку для виконання і внесення відомостей до Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого та рухомого майна.

Копію ухвали після її виконання направити відповідачу - для відмова

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день складення її повного тексту, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя В.В. Самсонова