Номер провадження 2/756/4817/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шролик І.С.

секретаря судового засідання - Гаврилко Д.О.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2023 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просить суд: стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у відшкодування спричинених збитків грошові кошти в розмірі 3066, 00 грн та судові витрати у розмірі 11073, 60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03 грудня 2022 року у м. Києві поблизу буд. 26-А на просп. Г. Сталінграда відповідач ОСОБА_3 шляхом навмисного нанесення удару рукою розбив лобове скло на належному позивачці транспортному засобі Geely, д.н.з. НОМЕР_1 , який стояв, спричинивши матеріальні збитки.

На місце події водій автомобіля Geely ОСОБА_4 викликав поліцію. Подію зафіксовано працівниками Оболонського УП ГУ НП та пізніше за фактом хуліганських дій ОСОБА_3 слідчим порушено кримінальне провадження № 0001465.

Позивач вказує, що факт навмисного спричинення удару та розбиття лобового скла підтверджено матеріалами справи по заяві ОСОБА_4 , а саме поясненнями ОСОБА_3 , який визнав факт того, що він перелякався та відштовхнувся від машини. Але в дійсності він наніс умисно удар рукою і розбив скло з хуліганських мотивів. Вказує, що на ремонт лобового скла витрачено кошти у сумі 3066,00 грн, на час звернення з позовом матеріальні збитки власнику автомобіля не відшкодовані. З наведених підстав ОСОБА_5 просила суд компенсувати за рахунок відповідача завдані матеріальні збитки, пошкодженням транспортного засобу.

Рух справи

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 вересня 2023 року справу передано для розгляду головуючому судді Шролик І.С.

Ухвалою суду від 11 вересня 2023 року відкрито спрощене провадження та призначено до розгляду на 03 жовтня 2023 року.

25 вересня 2023 року відповідачем подано відзив, в якому зазначив, що позовні вимоги є необґрунтованими та не відповідають дійсним обставинам, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, з наступних міркувань.

Зауважив, що позивач не вказує, що 03 грудня 2022 року о 11.15 год. у м. Києві поблизу буд. 26-А на просп. Г. Сталінграда автомобіль рухався проїзною частиною під керуванням ОСОБА_4 по зустрічній смузі і здійснив наїзд на перехожого ОСОБА_3 , тому він відштовхнувся від машини перелякавшись, що саме автомобіль позивача може здійснити наїзд на відповідача, який переходив дорогу з дружиною.

Позивачем не надано доказів, що саме відповідачем була заподіяна шкода, оскільки саме ОСОБА_4 не дотримуючись ПДР здійснив наїзд на відповідача. Звернув увагу, що наряд-замовлення по заміні лобового скла складено 08 січня 2023 року, через місяць після пригоди. Також, ОСОБА_3 наголошував на тому, що його вина не доведена, відсутня постанова чи рішення суду про встановлення його винуватості, жодної експертизи, доказу, відео фіксації, що лобове скло постраждало саме внаслідок удару, від його руки, в акті теж не зафіксовано яким чином нанесено шкоду. Зазначав, що він звернувся до поліції та надав пояснення. Також є і пояснення свідка події ОСОБА_6 , яка зазначила, що лобове скло на автомобілі вже мало тріщину, і що автомобіль, який рухався виїхав на зустрічну смугу, здійснив наїзд на ОСОБА_3 .

Представник позивача у судовому засіданні 03 жовтня 2023 року позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав та мотивів наведених у позовній заяві. Наголошував на тому, що пошкодження лобового скла транспортного засобу позивачки сталося саме внаслідок неправомірних дій зі сторони відповідача, зокрема останній навмисно наніс удар в область лобового скла.

Відповідач у судове засідання 03 жовтня 2023 року не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. 25 вересня 2023 року подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі.

В судовому засіданні 03 жовтня 2023 року також було допитано в якості свідка ОСОБА_4 , який пояснив, що 03 грудня 2022 року у м. Києві поблизу буд. 26-А на просп. Г. Сталінграда шляхом навмисного нанесення удару рукою ОСОБА_3 розбив лобове скло на транспортному засобі Geely, д.н.з. НОМЕР_1 , яким він керував. На питання головуючого Шпильовий Д.О., пояснив, що працівниками патрульної служби його було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, прийнято постанову. У відношенні ОСОБА_3 постанова про порушення ПДР не приймалась.

Суд, заслухавши позицію представника позивача, покази свідка, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам наявним у справі, в їх сукупності, дотримуючись принципів об`єктивності, диспозитивності цивільного судочинства, приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Фактичні обставини справи

Дослідивши письмові докази подані в обґрунтування позову, судом встановлені наступні обставини та правовідносини між сторонами.

Зі змісту протоколу огляду від 03 грудня 2022 року вбачається, що проведеним оглядом встановлено: об`єктом огляду місця події є асфальтована ділянка місцевості, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Тимошенко, 2/4. На вказаній ділянці місцевості виявлено автомобіль Geely, д.н.з. НОМЕР_1 . При огляді вказаного автомобіля виявлено пошкодження лобового скла, а саме скол та тріщини з лівого боку, а також тріщини, що йдуть від сколу (а.с. 9).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль Geely, д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстровано за ОСОБА_2 (а.с. 4).

З наряду-замовлення Центру ремонту авто скла - «ГЛАС ЕКСПРЕС» (ФОП ОСОБА_7 ) від 06 січня 2023 року вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Geely, д.н.з. НОМЕР_1 склала 3066,00 грн. (а.с.13)

Судом досліджено письмові пояснення від 03 грудня 2022 року, надані ОСОБА_3 працівнику патрульної поліції, що 03 грудня 2022 року, приблизно о 11.10 год. за адресою: м. Київ, просп. Г. Сталінграда, 26-А, ОСОБА_3 переходячи дорогу та переконавшись у відсутності транспортного засобу у невстановленому місці зі своєю дружиною. Ми переконалися у відсутності небезпеки переходу через дорогу. Раптово одна з машин, що стояла в черзі перед світлофором на червоне світло, виїхала на зустрічну смугу та почала рухатись в нашому напрямку, побачивши машину, яка рухається на нас, я перелякався та відштовхнувся від машини марки Geely, д.н.з. НОМЕР_1 , жовтого кольору.

Також судом досліджено пояснення ОСОБА_6 , зі змісту яких вбачається, що 03 грудня 2022 року, приблизно о 11.10 год. за адресою: м. Київ, просп. Г. Сталінграда, 26-А, переходячи дорогу та переконавшись у відсутності руху транспортного засобу, разом зі чоловіком почала переходити дорогу. Раптово одна із машин виїхала на зустрічну смугу та майже не збила чоловіка. Після чого, чоловік відштовхнув машину по лобовому склу. В даній машині перебувала одна особа (водій), що можуть підтвердити офіцери поліції, які приїхали за викликом. Також хочу зазначити, що до моменту зустрічі з машиною, я побачила, що лобове скло вже мало пошкодження у вигляді тріщини.

Як встановлено зі супровідного листа від 30 січня 2023 року Департаментом УПП в м. Києві на адресу Оболонського УП ГУНП у м. Києві повернуто матеріали події, яка мала місце 03 грудня 2022 року по пр. Івасюка, 26-А, за участю автомобіля Geely, д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки подія не підпадає під ознаки ДТП.

Згідно витягу з ЄРДР від 07 квітня 2023 року порушено кримінальне провадження №0001465 за ч. 1 ст. 194 КК України, за фактом того що 03 грудня 2022 року близько 11.15 год. невстановлена особа перебуваючи за адресою: м. Київ, просп. Героїв Сталінграда, 26-а, пошкодила лобове скло в автомобілі марки Geely, д.н.з. НОМЕР_1 , чим спричинила ОСОБА_8 матеріальну шкоду (ЖЕО № 12296 від 06 квітня 2023 року).

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення

Згідно з положеннями ч. 1 с. 4 ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК України необхідно довести такі факти:

а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії.

б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки ст. 22 ЦК України).

в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Частина 2 цієї статті встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв`язку із наявністю вини іншої особи або у зв`язку із дією об`єктивних обставин).

Відповідно до частини 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Позивачка ОСОБА_2 на підтвердження заподіяння їй матеріальної шкоди у розмірі 3066,00 грн надала наряд-замовлення Центру ремонту авто скла «ГЛАС ЕКСПРЕС» (ФОП ОСОБА_7 ) від 06 січня 2023 року.

Проте, надані докази, не свідчать беззаперечно, що такі витрати були спричинені саме у зв`язку з неправомірними діями відповідача ОСОБА_3 та завданням останнім шкоди майну позивача ОСОБА_2 .

Окремо суд зважає на те, що викладенні в позовній заяві позивачем обставини та надані в судовому засіданні покази свідка ОСОБА_4 щодо нанесення ОСОБА_3 умисного удару в лобове скло автомобіля містять суттєві суперечності з наданими письмовими поясненнями ОСОБА_3 та письмовими поясненнями свідка події ОСОБА_6 , які вказували на те, що порушення водієм ОСОБА_4 правил ПДР ледь не призвело наїзду на ОСОБА_3 , в той час як він відштовхуючись від машини намагався уникнути наїзду. Крім того, ОСОБА_6 у своїх пояснення вказала що лобове скло вже було пошкоджене.

Таким чином не встановлено беззаперечно того факту, що саме діями відповідача ОСОБА_3 завдано шкоду майну ОСОБА_2 . Будь-яких доказів на спростування відомостей викладених відповідачем у відзиві стороною позивача не надано, як то і не надано доказів того, що внаслідок дій ОСОБА_3 завдано шкоди, наприклад відео фіксації обставин пригоди, або постанови чи рішення суду, якими би встановлено неправомірні дії відповідача.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ( ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України).

Зі світлин, наданих позивачем на підтвердження обставин, на які вона покликається в обґрунтування позовних вимог, суд не вбачає можливим встановити що пошкодження лобового скла автомобіля відбулися саме внаслідок дій відповідача ОСОБА_3 . Тому суд вважає не доведеним цей факт належними та допустимими доказами.

Позивачем не доведено спричинення шкоди діями відповідача, у справі відсутні належні та достовірні докази на підтвердження причинного зв`язку між шкодою, завданою позивачу, та діями відповідача.

Посилання представника позивача, що у витязі з ЄРДР встановлено, що лобове скло було пошкоджене невстановленою особою, також не доводить факту його пошкодження саме ОСОБА_3 .

При цьому, суд враховує при доведеності обставин кримінального провадження, за ч.1 ст.194 КК України, позивач не позбавлена можливості заявити цивільний позов в межах цього провадження.

Враховуючи встановлені обставини та наявні у справі докази, суд приходить до висновку про недоведеність вини відповідача, що є підставою для відмови в задоволенні вимог про відшкодування збитків.

Інші доводи та заперечення сторін не впливають на висновок суду, а тому немає необхідності в наданні їм оцінки судом, що відповідає судовій практиці Європейського суду з прав людини, який вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року).

Оскільки суд дійшов висновку про відмову в позові, понесені позивачем судові витрати на підставі положень статті 141 ЦПК України відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 про відшкодування збитків.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 06 жовтня 2023 року.

Суддя І.С. Шролик