1Справа № 334/5899/21 2/335/141/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючої судді Геєць Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Шарової А.В.,

представника відповідача адвоката Габуєва Г.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжя в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства „Сенс Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ :

АТ „Сенс Банк (є правонаступником АТ „Альфа банк) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 500833850 від 24.06.2020 року у розмірі 420 270,42 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 392 207,81 грн., по відсотках 28 066,02 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до умов укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору, відповідач зобов`язався здійснювати своєчасне погашення кредиту та сплачувати усі інші передбачені договором платежі.

Однак, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість, яку позивач і просить стягнути з урахуванням нарахованих відсотків.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.08.2022 року цивільна справа за позовом АТ „Альфа Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передана в провадження Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.01.2022 року прийнято до розгляду позовну заяву АТ „Альфа Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

07.12.2022 року від представника позивача надійшло повідомлення про те, що 12.08.2022 року Загальними зборами акціонерів АТ „Альфа Банк затверджено рішення про зміну найменування АТ „Альфа Банк на АТ „Сенс Банк.

18.02.2022 року відповідачем в особі представника, подано відзив в якому останній зазначає, що згідно з довідки про стан заборгованості за кредитом, отриманої через особистий кабінет, станом на 25.01.2022 року прострочена заборгованості становить 0,00 грн., комісія та штрафні санкції становлять 0,00 грн., залишок по кредиту складає 347 942,74 грн., тому просить на п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю спору.

Ухвалою суду від 23.02.2023 року витребувано у Акціонерного товариства „СЕНС БАНК (стара назва Акціонерне товариство „Альфа банк): розгорнутий розрахунок заборгованості за кредитним договором ОСОБА_1 перед банком, та виписку з особового рахунку боржника.

17.03.2023 року в провадження суду надійшла заява позивача про збільшення позовних вимог, де позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 468 135, 27 грн., яка складається з 346 196,51 за кредитом, 121938, 76 грн. за відсотками.

19.10.2023 року ухвалою суду відмовлено позивачу у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог.

До судового засідання від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.06.2020 року Акціонерне товариство Альфа-Банк та фізична особа - громадянка України ОСОБА_2 , уклали Оферту на укладання угоди про надання кредиту № 500833850.

Відповідно до умов вищевказаного Договору, позивач зобов`язується надати відповідачу кредит у сумі 413 955,77 грн. Кінцевий термін повернення кредиту 25.06.2025 року.

Відповідно до умов Договору, відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту.

Позивач свої зобов`язання за Договором виконав, надавши відповідачеву кредит у сумі 413 955,77 грн.

Відповідно до умов Договору, у разі невиконання чи неналежного виконання Відповідачем будь-яких обов`язків, встановлених Договором, в тому числі у разі затримання сплати частини Кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, Позивач має право вимагати виконання зобов`язання з повернення Кредиту за Договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків серед юридичних фактів, є, зокрема, договори та інші правочини.

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України за договором позики передбачено повернення боргу (позики) частинами (в розстрочку). В цьому випадку, якщо позичальник порушить строк повернення наступної частини позики, то це дає право позикодавцю вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася і належних йому відсотків.

Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При цьому, відповідно до ч. 1-3, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Позивач довів належними і допустимими доказами факт укладення між ним та відповідачем кредитного договору, надання позичальнику кредитних коштів у вказаному розмірі, тобто виконання належним чином своїх обов`язків, та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем за вимогою суду, станом на 08.03.2023 року заборгованість відповідача перед банком складає 346 196,51 грн. (залишок кредиту). Сума відсотків на день звернення до суду складає 28 066,02 грн.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 346 196,51 грн. (залишок кредиту) станом на 08.03.2023 року, відсотки у розмірі 28 066,02 грн., оскільки ухвалою суду від 19.10.2023 року позивачу відмовлено у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог.

На момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму заборгованості в повному обсязі, не надав власного розрахунку. Будь-яких доказів, що підтверджують невідповідність розміру заборгованості умовам кредитного договору, а також доказів, які підтверджують повернення позичальником кредиту у розмірі та строки, передбачені кредитними договорами, суду надано не було. Розрахунок заборгованості відповідачем жодним чином не спростований. Умови договору також не оспорюються.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають частковому задоволенню, обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені.

Щодо закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю спору, як у відзиві зазначає представник відповідача, слід зазначити, що матеріали справи підтверджують наявність спору між сторонами, тому підстав для закриття провадження суд не встановив.

Крім того, в силу вимог ч.ч. 1, 10 ст. 141 ЦПК України при частково задоволенні позову при вищевикладених обставинах, з ОСОБА_3 на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 5613,94 грн.

Розрахунок:

Позивач має право на стягнення з відповідача у цій справі судового збору за подачу позову до суду першої інстанції пропорційно до суми задоволених позовних вимог у розмірі 5613,94 грн. (розрахунок: судовий збір за подачу позову, сплачений позивачем, у розмірі 6304,06 грн. (а.с. 1) * сума задоволених позовних вимог позивача 374262,53 грн./сума заявлених позовних вимог позивача 420 270,42 грн.).

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 261, 264, 265, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства „Сенс Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства „Сенс Банк () заборгованість за договором № 500833850 від 24.06.2020 року у розмірі 374 262 грн. 53 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства „Сенс Банк () судові витрати у розмірі 5 613 грн. 94 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду . Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Ю.В.Геєць