Р І Ш Е Н Н Я№ 127/27974/23

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2023 р.Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Венгрин О.О.,

секретар - Біла О.О.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що з відповідачем шлюб зареєстровано 10.10.2017 р., від якого є дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя з відповідачем не склалось через несумісні характери та різні погляди на взаємовідносини між подружжям. Конфлікти виникали через ставлення відповідача до сина позивача від попереднього шлюбу, якого відповідач постійно ображав. Крім того, відповідач ОСОБА_2 часто зловживав спиртними напоями. З липня 2023 р. вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. (а.с. 1-2)

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала за викладених у позовній заяві обставин, просить його задоволити. Пояснила, що з липня 2023 р. разом з відповідачем не проживають, він ображає її сина від першого шлюбу, випиває, стає агресивним, на примирення категорично не погоджується. Після розірвання шлюбу просить не змінювати їй прізвище, а ще стягнути з відповідача на її користь витрати на правничу допомогу та судовий збір.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав, на примирення не погоджується, оскільки цього не хоче позивач.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що шлюб сторін зареєстровано 10.10.2017 р. Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №2875, що підтверджується письмовим доказом - оригіналом свідоцтва про шлюб. (а.с. 4)

Сторони є батьками дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначене підтверджується письмовим доказом копією свідоцтва про народження. (а.с. 5

Письмові докази відповідають вимогам ст.ст. 77-79 ЦПК України і враховуються судом відповідно до ст. 89 ч. 3 ЦПК України.

Згідно ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу (ст. 105 ч. 3 СК України).

Згідно ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України).

На підставі викладеного, беручи до уваги те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнає, сторони разом не проживають, на примирення не погоджуються, суд прийшов до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню.

Згідно договору-квитанції №113 від 11.09.2023 р. позивач ОСОБА_1 за надання правової допомоги з оформлення позовної заяви про розірвання шлюбу сплатила адвокату Павловій В.Є. 1500,00 грн гонорару. (а.с. 10)

Відповідно до ст. 133 ч. 1 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ст. 133 ч. 3 п. 1 ЦПК України).

Згідно ст. 137 ч. 2 п. 1 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

В постанові Верховного Суду від 17.02.2021 р. (справа №753/1203/18) зазначено, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Згідно ст. 137 ч. 4, 5 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

В постанові Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі №755/9215/15-ц зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 р. у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 р. у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 р. у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача з відповідача 1500,00 грн витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 1073,60 грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 105, 110, 112, 113 СК України,

ст.ст. 13, 77-79, 89, 133, 137, 141, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ), зареєстрований 10.10.2017 р. Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №2875, розірвати.

Після розірвання шлюбу колишній дружині залишити прізвище ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1073,60 грн судового збору і 1500,00 грн витрат на правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня складення повного рішення до Вінницького апеляційного суду.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Повне рішення виготовлено 13.10.2023 р.

Суддя О.О.Венгрин