464/5453/23
2/465/2898/23
У Х В А Л А

підготовчого судового засідання

05.10.2023 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді Мартьянової С.М.

за участю секретаря Ковальського Н.В.

представника позивача Піцикевича В.В.

представників відповідача Інспекції ДАБК - Кіндратіва С.І.

представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2

представник відповідача Львівської міської ради Тарасович О.І.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання представника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Кіндратіва Святослава Ігоровича про закриття провадження у справі, щодо частини позовних вимог по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, ОСОБА_1 , Виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання незаконними дій, рішень та скасування таких, зобов`язання до вчинення дій, а також про стягнення майнової шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Франківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, ОСОБА_1 , Виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання незаконними дій, рішень та скасування таких, зобов`язання до вчинення дій, а також про стягнення майнової шкоди.

06.09.2023 року від представника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю надійшло клопотання про закриття провадження у справі, щодо частини позовних вимог, а саме щодо визнання протиправним та скасування дозволу на виконання будівельних робіт від 22.12.2018 №ЛВ49; визнання незаконним дій виконавчого комітету Львівської міської ради, щодо затвердження 03.08.2018 містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на будівництво громадянином ОСОБА_1 багатоквартирного житлового будинку з підземним паркінгом на АДРЕСА_1 зі знесенням існуючих будівель; визнання незаконними та скасування містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництво багатоквартирного житлового будинку з підземним паркінгом на АДРЕСА_1 зі знесенням існуючих будівель, затверджені рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради 03.08.2018 №858.

Клопотання обґрунтовує тим, що вказаний спір у цій справі в частині вимог, які вказані вище є адміністративно-правовим, належить до юрисдикції окружних адміністративних судів, а тому підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а не цивільного.

Посилання позивача на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 15 квітня 2020 року у справі №727/8819/16-а, є помилковими, оскільки вони стосуються інших обставин у справі, мають різні підстави та нормативно-правове обґрунтування, зокрема, стосуються захисту свого майнового інтересу безпосереднім користувачем земельної ділянки, на якій планувалось будівництво господарських споруд, тоді як у цій справі позивачка не є власником (співвласником) ані житлового комплексу, який будується, ані власником земельної ділянки на якій він розташований.

29.09.2023 року від представника позивача ОСОБА_4 надійшли письмові заперечення, відповідно до яких останній посилався на наступне.

Так, ОСОБА_3 не перебувала в адміністративних правовідносинах з органом, що видав оскаржувані містобудівні обмеження, не була учасником публічно-правових відносин, однак їх видання призвело до порушення цивільних прав, у зв`язку з чим позивач і звернулась до суду. Посилався на правовий висновок викладений у Постанові ВС від 20.10.2021, справа №522/2429/21.

Також зазначив, що обставини зазначені у позовній заяві не стосуються публічно-правових відносин. Подання позову обумовлюється порушенням приватного права особи. Цивільний кодекс дозволяє оскаржувати акти індивідуальної дії, якщо ті порушують цивільні права.

Видання оскаржуваних містобудівних умов та обмежень та дозволу на виконання будівельних робіт призвело до того, що ОСОБА_1 розпочав будівельні роботи і таким чином, порушив цивільна права позивачки. А отже, подання позову з вимогою про скасування таких рішень є способом захисту цивільних прав.

Обставини постанови ВС від 02.06.2022 року у справі №380/1075/20 на котру посилається відповідач не є релевантними обставинами справи за позовом ОСОБА_3 , та посилання відповідача на дану правову позицію є помилковим, адже обставини справи відрізняються.

Також вимоги у справі №464/5453/23 та справі №461/6291/23 є різними та не є ідентичними. Крім того у справі №464/5453/23 подана також вимога про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 майнової шкоди у розмірі 4143602,14 грн.

Щодо ухвали Галицького районного суду м. Львова справа №461/6291/23 то ОСОБА_3 лише 18.09.2023 року отримала копію ухвали Галицького районного суду м. Львова від 04.08.2023 року.

ОСОБА_3 подала позов до Галицького районного суду м. Львова,

18.09.2023 року отримала копію ухвали Галицького районного суду м. Львова від 04.08.2023 року.

26.09.2023 року апеляційний суд відкрив апеляційне провадження за скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 04.08.2023 року у справі №461/6291/23.

У зв`язку з викладеним просив суд відмовити у задоволені клопотання про закриття провадження в частині позовних вимог.

Представник відповідача Інспекції ДАБК Кіндратів С.І. в підготовчому судовому засіданні оголосив заявлене клопотання.

Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні проти задоволення клопотання про закриття провадження у справі, щодо частини позовних вимог заперечував, фактично посилався на ті ж обставини які викладені у запереченнях на дане клопотання.

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в підготовчому судовому засіданні підтримав дане клопотання.

Представник відповідача Львівської міської ради Тарасович О.І. також в судовому засідання підтримала клопотання про закриття провадження у справі в частині вимог подане Інспекцією ДАБК.

Суд, вислухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Статтею 2 ЦПК України, встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Статтею 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно із ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб; 3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1 - 3 частини першої цієї статті; 5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917 - 1991 років".

Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Відтак, суд вважає, що спір у цій справі в частині вимог до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, Виконавчого комітету Львівської міської ради є публічно-правовим та належить до компетенції адміністративного суду з огляду на наявність у ньому таких критеріїв адміністративної юрисдикції: між учасниками справи виникли публічно-правові відносини; присутність у спірних правовідносинах суб`єкта владних повноважень; дії вчинені суб`єктом владних повноважень; суб`єкт владних повноважень здійснює адміністративні повноваження у сфері публічного адміністрування; спірні правовідносини врегульовані адміністративним законодавством.

Оцінюючи вид цього правового спору, слід враховувати вказані критерії адміністративної юрисдикції:

- присутність у спірних публічно-правових відносинах суб`єкта владних повноважень - у спорі суб`єктом владних повноважень є Виконавчий комітет Львівської міської ради;

- спірні відносини мають саме адміністративно-правову природу - у цій справі існують відносини з приводу затвердження містобудівних умов та, які є саме адміністративно-правовими відносинами;

- суб`єкт владних повноважень у спірних публічно-правових відносинах, здійснює адміністративні повноваження - відповідачем було ухвалено адміністративний акт (акт індивідуальної дії);

- спірні публічно-правові відносини регулюються нормами адміністративного права, зокрема, - Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2001 № 3038-VI, Законом України «Про основи містобудування» від 16 листопада 1992 року № 2780-XII, тощо;

- спірні публічно-правові відносини виникли у сфері публічного адміністрування реалізації адміністративних повноважень Виконавчим комітетом Львівської міської ради своїх щодо видачі вихідних даних на здійснення містобудівної діяльності.

Отже, усі критерії адміністративної юрисдикції притаманні цьому публічно-правовому спору.

Відповідно до положень статті 13 Закону України Про архітектурну діяльність до уповноважених органів містобудування та архітектури належать, зокрема, виконавчі органи сільських, селищних, міських рад з питань архітектури.

Органи місцевого самоврядування здійснюють свою діяльність у сфері містобудування та архітектури відповідно до Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон № 280/97-ВР).

Система та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правовий статус і відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначені Законом №280/97-ВР.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону №280/97-ВР установлено, що до питань місцевого значення належить регулювання сільськими, селищними, міськими радами земельних відносин.

Конституційний Суд України у справі № 7-рп/2009 (рішення від 16 квітня 2009) дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти.

Отже, органи місцевого самоврядування у спірних (конкретних) правових відносинах є суб`єктами владних повноважень, які виконують владні управлінські функції.

Позовні вимоги, заявлені ОСОБА_3 у її позовній заяві до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, Виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання незаконними дій, рішень та скасування таких не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки витікають з адміністративних правовідносин, що виникли між позивачкою та суб`єктом владних повноважень з питань скасування рішень, прийнятих останнім.

Таким чином, на переконання суду, спір у цій справі в частини вимог до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, Виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання незаконними дій, рішень та скасування таких є адміністративно-правовим, належить до юрисдикції адміністративних судів, а тому підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та не підлягає розгляду в порядку цивільного.

Вищевказане узгоджується із правовою позицією Верховного суду, викладеною у постанові від 02 червня 2022 року у справі № 380/1075/20.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Посилання позивачки на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 15 квітня 2020 року у справі №727/8819/16-а, є помилковими, оскільки вони стосуються інших обставин у справі, мають різні підстави та нормативно-правове обґрунтування, зокрема, стосуються захисту свого майнового інтересу безпосереднім користувачем земельної ділянки, на якій планувалось будівництво господарських споруд, тоді як у цій справі позивачка не є власником (співвласником) ані житлового комплексу, який будується, ані власником земельної ділянки на якій він розташований.

Окрім того, позивач вже зверталась до Галицького районного суду м. Львова з даними позовними вимогами, та ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 04.08.2023 року у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Виконавчого комітету Львівської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- відмовлено.

Роз`яснено позивачу право звернутись з адміністративним позовом до Львівського окружного адміністративного суду.

Окрім того, Ухвалою Львівського апеляційного суду від 26.09.2023 відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 04 серпня 2023 року.

За приписами ч.1 ст.189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є зокрема остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Згідно п.8 ч.2 ст.197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд вирішує заяви та клопотання учасників справи.

Положеннями ст. 200 ЦПК України визначено, які судові рішення можуть бути прийняті у підготовчому засіданні.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, суд доходить висновку, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства в частині вимог до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю та Виконавчого комітету Львівської міської ради, тому провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, ОСОБА_1 , Виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання незаконними дій, рішень та скасування таких, слід закрити в частині вимог до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю та Виконавчого комітету Львівської міської ради на підставі п. 1 ч. 1 ст. ст.255 ЦПК України.

Також, суд роз`яснює позивачу її право звернутись з адміністративним позовом до Львівського окружного адміністративного суду.

Згідно ч.2, 3 ст.255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Відповідно п.5 ч.1 ст.7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З огляду на те, що позивачем не заявлено клопотання про повернення сплаченої суми судового збору, то суд не вирішує питання про повернення судового збору з державного бюджету.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 19, 189, 197, 200, 255, 258, 260-261, 263, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Кіндратіва Святослава Ігоровича про закриття провадження у справі, щодо частини позовних вимог - задовольнити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 в частині вимог до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, Виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання незаконними дій, рішень та скасування таких - закрити.

Роз`яснити позивачу її право в частині вимог до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, Виконавчого комітету Львівської міської ради звернутись з адміністративним позовом до Львівського окружного адміністративного суду.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 09.10.2023 року.

Суддя Мартьянова С.М.